title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 62/04/KOL, tehty 31 päivänä maaliskuuta 2004 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 45. kerran muuttamalla 24A lukua Meriliikenteen valtiontuki ja liitettä VIII sekä ehdotuksesta aiheellisiksi toimenpiteiksi

text:
               13.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 240/9

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

   N:o 62/04/KOL,
   tehty 31 päivänä maaliskuuta 2004,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 45. kerran muuttamalla 24A lukua ”Meriliikenteen valtiontuki” ja liitettä VIII sekä ehdotuksesta aiheellisiksi toimenpiteiksi
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61, 62 ja 63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (2) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan, sen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan ja pöytäkirjassa 3 olevan II osan 18 ja 19 artiklan (3),
   sekä katsoo seuraavaa:
   EFTAn valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten soveltamisen.
   Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla EFTAn valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa taikka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos EFTAn valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.
   EFTAn valvontaviranomainen palauttaa mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (4), jotka EFTAn valvontaviranomainen hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994 (5),
   Euroopan yhteisöjen komissio (jäljempänä ’Euroopan komissio’) julkaisi 17 päivänä tammikuuta 2004 tiedonannon yhteisön suuntaviivoista meriliikenteen valtiontuelle ja ehdotuksen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukaisista aiheellisista toimenpiteistä (6),
   Kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta.
   ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on taattava koko Euroopan talousalueella
   ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevaan lukuun ”Yleistä” kuuluvan II kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen on annettava Euroopan komissiota kuultuaan oikeudelliset säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä.
   EFTAn valvontaviranomainen on kuullut Euroopan komissiota.
   EFTAn valvontaviranomainen on kuullut EFTAn jäsenvaltioita 3 päivänä helmikuuta 2004 järjestetyssä monenvälisessä kokouksessa,
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1)

               Valtiontuen suuntaviivojen 24A lukua ja liitettä VIII muutetaan korvaamalla nykyinen 24A luku ja liite VIII tämän päätöksen liitteessä olevalla tekstillä. Tämän päätöksen liitteeseen sisältyviä aiheellisia toimenpiteitä ehdotetaan.

               2)

               Päätös annetaan tiedoksi EFTA-valtioille lähettämällä niille kirjeitse jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä EFTA-valtioita pyydetään ilmaisemaan suostumuksensa aiheellisiin toimenpiteisiin 30 päivään kesäkuuta 2004 mennessä.

               3)

               Päätös annetaan tiedoksi Euroopan komissiolle ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 27 olevan d alakohdan mukaisesti lähettämällä sille jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä I.

               4)

               Tämä päätös ja sen liite julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               5)

               Jos EFTA-valtiot hyväksyvät ehdotuksen aiheellisista toimenpiteistä, niistä julkaistaan tiivistelmä Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               6)

               Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.

      Tehty Brysselissä 31 päivänä maaliskuuta 2004.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Hannes HAFSTEIN

            Puheenjohtaja

         Einar M. BULL

            Kollegion jäsen

      (1)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (2)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

      (3)  Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirja 3 EFTA-valtioiden 10 päivänä joulukuuta 2001 muuttamassa muodossa. Muutokset tulivat voimaan 28 päivänä elokuuta 2003.

      (4)  Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’

      (5)  Julkaistu alun perin EYVL:ssä L 231, 3.9.1994 ja sen ETA-täydennysosassa N:o 32 samana päivänä, muutettu viimeksi 17 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyllä kollegion päätöksellä N:o 41/04/KOL (ei vielä julkaistu).

      (6)  EUVL C 13, 17.1.2004, s. 3.

      LIITE

         ”24A.   MERILIIKENTEEN VALTIONTUKI (1)

         24A.1   Johdanto

                     1)

                     Meriliikenteen palvelut ovat olennaisen tärkeitä Euroopan talousalueelle. ETA on maailmanlaajuisesti edelleen yksi merkittävimmistä merenkulun ja siihen liittyvien toimintojen harjoittajista. Euroopan komission valkoisessa kirjassa ’Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika’ (2) korostetaan meriliikenteen olennaisen tärkeää merkitystä yhteisön taloudelle. Yhteisön ja muun maailman välisestä kaupasta 90 prosenttia tapahtuu meritse. Lyhyen matkan merenkulun osuus EY:n jäsenvaltioiden välisistä tavarakuljetuksista on 69 prosenttia (osuus on 41 prosenttia, jos huomioon otetaan myös kotimaanliikenne).

                     2)

                     Euroopan aluskanta on 1970-luvulta lähtien joutunut kilpailemaan sellaisten kolmansiin maihin rekisteröityjen alusten kanssa, jotka eivät piittaa kansainvälisistä työmarkkina- ja turvallisuussäännöistä.

                     3)

                     Euroopan maiden lippujen alla purjehtivien alusten puutteelliseen kilpailukykyyn alettiin kiinnittää huomiota 1980-luvun lopulla. Yhdenmukaisten eurooppalaisten toimenpiteiden puuttuessa useat ETA-valtiot omaksuivat erilaisia järjestelyjä meriliikenteen tukemiseksi. Tukitoimenpiteisiin sovellettavat strategiat ja niihin osoitetut budjetit vaihtelevat eri ETA-valtioissa sen mukaan, kuinka nämä valtiot suhtautuvat julkiseen tukeen tai kuinka tärkeänä ne pitävät meriliikennesektoria.

                     4)

                     Edistääkseen alusten uudelleenrekisteröintiä ETA-valtiot ovat myös väljentäneet miehistöä koskevia sääntöjä etenkin perustamalla rinnakkaisrekisterejä.

                     5)

                     Rinnakkaisrekistereihin lukeutuvat ’offshore-rekisterit’ alueilla, joilla on jonkinasteinen autonominen asema suhteessa jäsenvaltioon, sekä ’kansainväliset rekisterit’, jotka ovat suoraan sidoksissa rekisterin perustaneeseen ETA-valtioon.

                     6)

                     Toteutetuista toimista huolimatta suuri osa ETA:n aluskannasta rekisteröidään edelleen kolmansien maiden lippujen alle. Tämä johtuu siitä, että sellaisten kolmansien maiden rekistereillä, jotka soveltavat avointa rekisteröintipolitiikkaa (ja joista eräitä kutsutaan ’mukavuuslipuiksi’), on edelleen merkittävä kilpailuetu ETA-valtioiden rekistereihin verrattuna.

               24A.1.1   Merenkulkualan tuki

                     1)

                     Koska EY:n jäsenvaltioissa, jotka kohtasivat yhä kiihtyvää kilpailua yhteisön ulkopuolisten maiden lippujen alla purjehtivien alusten taholta, oli alettu soveltaa toisistaan poikkeavia tukijärjestelmiä, Euroopan komissio vahvisti vuonna 1989 ensimmäiset tätä alaa koskevat suuntaviivat taatakseen EY:n jäsenvaltioiden toimien tietynasteisen yhdenmukaisuuden. Tämä menetelmä osoittautui kuitenkin tehottomaksi ja yhteisön aluskannan pieneneminen jatkui. Tästä syystä suuntaviivoja tarkistettiin, ja vuonna 1997 annettiin tiedonanto, jossa vahvistettiin uudet suuntaviivat meriliikenteen valtiontuelle (3).

                     2)

                     Vuoden 1989 suuntaviivoja ei sisällytetty ETA-sopimukseen sen tullessa voimaan. ETA-sopimukseen sisältyviä yleisiä valtiontukimääräyksiä sovellettiin kuitenkin täysimääräisesti meriliikenteen alaan ja valvontaviranomainen piti Euroopan komission vuonna 1989 antamia, varustamoille myönnettävää tukea koskevia suuntaviivoja ETA:n kannalta merkityksellisinä. Vuoden 1997 tiedonanto sisällytettiin valvontaviranomaisen antamiin valtiontuen suuntaviivoihin 24A lukuna. Nykyinen 24A luku sisältää Euroopan komission vuonna 2004 antamat suuntaviivat (4).

                     3)

                     Suurin muutos ETA-valtioiden meriliikenteeseen kohdistamissa tukitoimenpiteissä on viime vuosina ollut kiinteämääräisten tonnistoverotusjärjestelmien (tonnistoverojen) laaja käyttöönotto Euroopassa. Tonnistovero otettiin hyvin varhain käyttöön Kreikassa, minkä jälkeen sen käyttö on asteittain levinnyt Alankomaihin (1996), Norjaan (1996), Saksaan (1999), Yhdistyneeseen kuningaskuntaan (2000), Tanskaan, Espanjaan ja Suomeen (2002) sekä Irlantiin (2002). Myös Belgia ja Ranska päättivät sen käyttöönotosta vuonna 2002, ja Italian hallitus puolestaan suunnittelee sitä.

               24A.1.2   Vuonna 1997 annettujen suuntaviivojen jälkeinen kehitys

                     1)

                     Vuoden 2004 suuntaviivojen johdantoluvussa Euroopan komissio kuvailee EY:n jäsenvaltioiden ehdottamia ja komission hyväksymiä toimenpiteitä verrattuna vuoden 1997 suuntaviivoihin. Euroopan komissio on koonnut relevantit tiedot tilastoista ja EY:n jäsenvaltioille alkuvuonna 2002 lähetettyyn kyselyyn saaduista vastauksista. Valvontaviranomainen pyysi EFTA-valtioita vastaamaan samaan kyselyyn ja toimitti vastaukset Euroopan komissiolle. Valvontaviranomainen toteaa EFTA-valtioiden vastausten ja meriliikenteen alan ilmoituksista saamiensa kokemusten perusteella, että Euroopan komission vuoden 2004 tiedonannossa kuvaillut pääsuuntaukset ovat sovellettavissa myös ETA-alueeseen.

               a)   ETA:n aluskannan kilpailukyky

                     2)

                     EY:n jäsenvaltioiden vuoden 2002 puolivälissä Euroopan komission kyselyyn antamien vastausten ja tuoreimpien tilastojen (5) mukaan EY:n jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet käyttöön tukitoimenpiteitä etenkin verohelpotusten muodossa, huomattava määrä tonnistosta on rekisteröity uudelleen kansallisen lipun alle, kun huomioon otetaan kaikki rekisterit. Sen jälkeen kun Norja otti käyttöön merenkulkualan erityisen verojärjestelmän (6), kansallisen lipun alaisen kauppalaivaston määrä on noussut 89 aluksella eli 6 prosenttia (1996–2001). Vuosina 1989–2001 EY:n jäsenvaltioiden rekisterien osuus koko maailman tonnistosta kuitenkin pieneni hiukan. Maailmanlaajuisen meriliikenteen kasvaessa kolmansien maiden lippujen alle rekisteröity mutta yhteisön yhtiöiden hallitsema aluskanta kasvoi nopeammin kuin EY:n jäsenvaltioiden lippujen alle rekisteröity aluskanta. Norjalaisten omistamia mutta ulkomaisten lippujen alle rekisteröityjä aluksia oli 1 päivänä tammikuuta 1996 yhteensä 425, mutta 1 päivänä tammikuuta 2001 alusten määrä oli jo 702.

               b)   Työllisyyden kehitys

                     3)

                     Euroopan komissio totesi työllisyyden kehityksen osalta, että yhteisön aluksilla työskentelevien merenkulkijoiden kokonaismäärä on pienentynyt, mutta tämä johtuu myös aluskohtaisen tuottavuuden paranemisesta ja yhteisön aluskannan uudistamisesta vuosina 1997–2001. Alusten teknologian kehittyminen on johtanut siihen, että työvoimaa on entistä vähemmän mutta se on paremmin koulutettua. Euroopan komissio totesi, että suuntauksessa siihen, että EY:n jäsenvaltioiden lippujen alla purjehtivat alukset ovat yhä enemmän riippuvaisia kolmansien maiden merenkulkijoista, ei ole tapahtunut muutosta. Komissio kiinnitti huomiota tähän kehitykseen vuonna 2001 antamassaan tiedonannossa merenkulkijoiden koulutuksesta ja palvelukseen ottamisesta (7). Norjan tapauksessa norjalaisten omistamilla aluksilla työskentelevien norjalaisten ja ETA-maiden merenkulkijoiden määrä supistui 3 prosenttia vuosina 1999–2000, mutta muita kuin norjalaisia merenkulkijoita työllistettiin aikaisempaa enemmän.

               c)   Vaikutus taloudelliseen toimeliaisuuteen yleensä

                     4)

                     Meriteollisuus ja meriliikenne liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Tämä yhteys on vankka peruste myönteisille toimenpiteille, joilla pyritään säilyttämään ETA:n merenkulusta riippuvainen aluskanta. Koska meriliikenne on yksi linkki yleisessä kuljetusketjussa ja erityisesti meriteollisuuden ketjussa, Euroopan aluskannan kilpailukyvyn säilyttämiseen tähtäävillä toimenpiteillä on vaikutuksia myös maalla tehtäviin investointeihin merenkulkuun liittyvillä aloilla (8) sekä meriliikenteen osuuteen koko ETA:n taloudesta ja työllisyyteen yleensä.

                     5)

                     Merenkulun ja koko merenkulkuklusterin merkitys vaihtelee huomattavasti eri maissa. Euroopan komissio toteutti tutkimuksen, jossa tarkasteltiin 15:tä EY:n jäsenvaltiota ja Norjaa. Sen mukaan Euroopan merenkulkuklusterin merkitys ja sen suorat taloudelliset vaikutukset käyvät selvästi ilmi seuraavista luvuista: 1,55 miljoonaa suoraa työpaikkaa ja 160 miljardin euron liikevaihto vuonna 1997 (noin 2 prosenttia suhteessa koko yhteisön BKT:hen) (9). Vertailukohtina voidaan tarkastella esimerkiksi Norjaa (merenkulkuklusteri muodostaa 2 prosenttia BKT:stä (10)), Tanskaa (3 prosenttia), Kreikkaa (2,3 prosenttia) ja Alankomaita (2 prosenttia) koskevia lukuja.

                     6)

                     Tätä taustaa vasten ei ole lainkaan merkityksetöntä, että yhteisöön sijoittautuneiden eurooppalaisten toiminnanharjoittajien hallitseman aluskannan osuus koko maailman tonnistosta on pysynyt noin 34 prosentissa, vaikka tonniston kokonaismäärä on samalla kasvanut 10 prosenttia samana ajanjaksona. Kun otetaan huomioon merenkulkualan liikkuvuus ja kolmansien maiden tarjoamat mahdollisuudet, voidaan todeta, että meriliikenteen tukitoimenpiteillä voidaan osaltaan ehkäistä meriliikenteeseen liittyvän teollisuuden laajamittaista siirtymistä muualle.

                     7)

                     Näiden tietojen perusteella Euroopan komissio totesi, että siellä missä on otettu käyttöön vuoden 1997 suuntaviivojen mukaisia toimenpiteitä, yhteisön rekisterien ja yhteisön aluskannan rakenteellinen heikkeneminen on pysäytetty ja Euroopan komission asettamat tavoitteet on saavutettu ainakin osittain. Valvontaviranomainen toteaa meriliikenteen alaa koskevien tutkimustensa perusteella, että ulosliputus ei ole vielä loppunut, vaikka valvontaviranomaisen antamien suuntaviivojen 24A luvun mukaisten toimenpiteiden onkin katsottu hidastaneen tätä kehitystä. Bruttovetoisuuden ja rekisteröidyn tonniston perusteella Norjan osuus maailman aluskannasta oli noin 4 prosenttia vuosina 1998–2000 (11).

                     8)

                     Avointen rekisterien osuus maailman tonnistosta on kuitenkin jatkuvasti kasvanut. Niiden osuus oli 43 prosenttia vuonna 1996 ja 54 prosenttia vuonna 2001. Aluksilla käytetään yhä enemmän kolmansien maiden merenkulkijoita, eikä tämän suuntauksen kääntymisestä ole mitään merkkejä. Viime vuosina käynnistettyjä toimia on jatkettava, mutta ne on kohdennettava paremmin. Erityisesti ETA:n merenkulkijoiden hyväksi toteutettavia toimenpiteitä on seurattava aktiivisemmin.

                     9)

                     EFTA-valtioiden toteuttamien ja valvontaviranomaisen hyväksymien toimenpiteiden tuloksia on analysoitava järjestelmällisesti.

                     10)

                     Tätä taustaa vasten, ja vaikka toimintatuen olisikin periaatteessa oltava poikkeuksellista, väliaikaista ja alenevaa, valvontaviranomainen katsoo, että valtiontuen myöntäminen ETA:n merenkulkualalle on edelleen oikeutettua ja että vuoden 1997 suuntaviivoissa noudatettu lähestymistapa on ollut oikea. Suuntaviivojen nykyinen 24A luku perustuu tämän vuoksi samaan peruslähtökohtaan.

               24A.2   Tarkistettujen valtiontuen suuntaviivojen soveltamisala ja yleiset tavoitteet

                     1)

                     Näissä suuntaviivoissa, joilla korvataan entinen 24A luku (12), vahvistetaan edellytykset, joiden perusteella valvontaviranomainen voi hyväksyä merenkululle annettavan valtiontuen ETA:n valtiontukea koskevien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja/tai 59 artiklan 2 kohdan nojalla.

                     2)

                     Tukiohjelmia ei saa toteuttaa muiden ETA-valtioiden kansantalouden kustannuksella, ja on osoitettava, etteivät ne uhkaa vääristää sopimuspuolten välistä kilpailua yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Valtiontuki on aina rajoitettava tavoitteen saavuttamisen kannalta välttämättömään, ja se on myönnettävä avoimella tavalla. Kaikkien valtion viranomaisten (kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla) myöntämien tukien yhteisvaikutus on aina otettava huomioon.

                     3)

                     Näitä suuntaviivoja sovelletaan ’meriliikenteeseen’, siten kuin se on määritelty asetuksessa (ETY) N:o 4055/86 (13), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevaan 53 kohtaan, ja asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (14), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevaan 53 a kohtaan (15), eli ’matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse’. Suuntaviivojen tietyt osat koskevat myös hinausta ja ruoppausta.

               24A.2.1   Tarkistettujen valtiontuen suuntaviivojen soveltamisala

                     1)

                     Nämä suuntaviivat koskevat kaikkea EFTA-valtion myöntämää tai EFTA-valtion varoista myönnettävää tukea meriliikenteelle. Tuella tarkoitetaan mitä tahansa viranomaisten (joko kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla) rahoittamaa taloudellista etua missä tahansa muodossa. ’Viranomaisilla’ voidaan tarkoittaa myös julkisia yrityksiä ja valtion määräysvallassa olevia pankkeja. Tuen määritelmään voivat kuulua myös järjestelyt, joissa valtio takaa lainoja tai muuta liikepankeista saatavaa rahoitusta. Suuntaviivoissa ei tehdä eroa edunsaajien välillä niiden oikeudellisen muodon (osakeyhtiö, kommandiittiyhtiö, yksityishenkilö) perusteella, eikä sen perusteella, ovatko ne julkisessa vai yksityisessä omistuksessa. Viittaukset yrityksiin koskevat myös kaikkia muita luonnollisia ja oikeushenkilöitä.

                     2)

                     Suuntaviivat eivät koske (valvontaviranomaisen antamien valtiontuen suuntaviivojen 24B luvussa tarkoitettua) laivanrakennustukea. Infrastruktuuri-investointeihin ei yleensä katsota sisältyvän ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos valtio antaa kaikkien liikenteenharjoittajien käyttää infrastruktuuria vapaasti ja yhtäläisesti. Valvontaviranomainen voi kuitenkin tutkia tällaisia investointeja, jos niistä voi suoraan tai välillisesti olla hyötyä vain tietyille varustamoille. Valvontaviranomaisen periaatteena on, että julkisten viranomaisten rahoitusta yritykselle ei pidetä valtiontukena, jos rahoitus annetaan ehdoin, jotka yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa.

               24A.2.2   Tarkistettujen valtiontuen suuntaviivojen yleiset tavoitteet

                     1)

                     Valtiontuen alan avoimuutta on lisättävä, jotta sekä kansalliset viranomaiset laajassa merkityksessä että myös yritykset ja yksityishenkilöt olisivat selvillä oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Näillä suuntaviivoilla on tarkoitus edistää tätä tavoitetta ja selventää, millaisia tukiohjelmia voidaan ottaa käyttöön ETA:n merenkulun tukemiseksi. Näin pyritään

                                 —

                                 edistämään turvallista, tehokasta, turvattua ja ympäristöystävällistä meriliikennettä,

                                 —

                                 kannustamaan alusten merkitsemistä tai palauttamista ETA-valtioiden rekistereihin,

                                 —

                                 edistämään ETA-valtioissa sijaitsevan merenkulkuklusterin lujittamista samalla kun pidetään yllä aluskantaa, joka on yleisesti kilpailukykyinen maailmanmarkkinoilla,

                                 —

                                 säilyttämään ja kehittämään merenkulkualan osaamista ja turvaamaan eurooppalaisten merenkulkijoiden työllisyys ja parantamaan sitä sekä

                                 —

                                 edistämään lyhyen matkan merenkulun uusia palveluja (16).

                     2)

                     Valtiontukea voidaan yleensä myöntää ainoastaan ETA-valtioiden rekistereihin merkityille aluksille. Tietyissä poikkeustapauksissa valtiontukea voidaan kuitenkin myöntää aluksille, jotka on rekisteröity näiden suuntaviivojen liitteessä VIII olevassa 3 kohdassa tarkoitettuun rekisteriin edellyttäen, että

                                 —

                                 ne ovat kansainvälisten normien ja ETA:n lainsäädännön mukaisia myös turvatoimien, turvallisuuden, ympäristönsuojelun tason ja alusten työolojen osalta,

                                 —

                                 niitä liikennöidään ETA:sta,

                                 —

                                 niiden omistaja on sijoittautunut ETA-alueelle, ja kyseinen valtio osoittaa, että rekisteriin merkitseminen myötävaikuttaa edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamista.

                     3)

                     Lisäksi voidaan hyväksyä lippuvaltiosta riippumattomia tukitoimenpiteitä tietyissä poikkeustapauksissa, joissa se on selvästi sopimuspuolten yhteisen edun mukaista.

               24A.3   Verotukselliset ja sosiaaliset toimenpiteet kilpailukyvyn parantamiseksi
         24A.3.1   Varustamoiden verotuskohtelu

                     1)

                     Monet kolmannet maat ovat kehittäneet merkittäviä alusrekistereitä, joiden tukena on joissain tapauksissa toimiva kansainvälinen palveluinfrastruktuuri, joka houkuttelee varustamoja huomattavasti ETA-valtioita kevyemmällä verotuksella. Alhaiset verot ovat saaneet yritykset alustensa ulosliputtamisen lisäksi harkitsemaan myös koko yrityksen siirtämistä. On huomattava, että tällä hetkellä ei ole tehokkaita kansainvälisiä sääntöjä, joilla tällainen verokilpailu estettäisiin, ja vain vähän hallinnollisia, lainsäädännöllisiä tai teknisiä esteitä aluksen siirtämiselle ETA-valtion rekisteristä johonkin muuhun rekisteriin. Tätä taustaa vasten parhaalta ratkaisulta näyttää sellaisten olosuhteiden luominen, jotka mahdollistavat nykyistä oikeudenmukaisemman kilpailun mukavuuslippualusten kanssa.

                     2)

                     Pääsääntönä on, että ETA/EFTA-valtion verotusjärjestelmä ei kuulu ETA-sopimuksen soveltamisalaan. Verotusjärjestelmän soveltamisella saattaa joissakin tapauksissa kuitenkin olla sellaisia seurauksia, joiden vuoksi järjestelmän voidaan katsoa kuuluvan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (17). Tässä vaiheessa ei ole todisteita tukiohjelmista, jotka vääristäisivät yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla kilpailua sopimuspuolten välisessä kaupassa. ETA-valtioiden suhtautumisessa laivaliikenteen tukiin näyttää itse asiassa tapahtuvan lähenemistä. Alusten siirtäminen toisen ETA-valtion lipun alle on harvinaista. Verotukseen perustuvaa kilpailua on pääasiassa ETA-valtioiden ja kolmansien maiden välillä, sillä kolmansien maiden rekistereissä varustamot saavat ETA:ssa tarjolla oleviin vaihtoehtoihin verrattuna huomattavia kustannussäästöjä.

                     3)

                     Tästä syystä monet ETA-valtiot ovat toteuttaneet erityistoimenpiteitä varustamoiden verotuskohtelun parantamiseksi. Esimerkiksi poistoja alusinvestoinneista on nopeutettu tai varustamoille on annettu oikeus siirtää alusten myynnistä saadut voitot verovapaasti varauksiin useiksi vuosiksi sillä ehdolla, että voitot investoidaan myöhemmin aluksiin.

                     4)

                     Näitä erityisesti laivaliikenteeseen sovellettavia verohelpotuksia pidetään valtiontukena. Valtiontukea on myös järjestelmä, jossa tavanomainen yhtiöverojärjestelmä on korvattu tonnistoverolla. Tonnistoverolla tarkoitetaan sitä, että varustamo maksaa veroa käytössään olevan tonniston perusteella. Yrityksen todelliset voitot tai tappiot eivät vaikuta tonnistoveroon.

                     5)

                     Tällaisten toimenpiteiden on todettu turvaavan merenkulun korkean tason työpaikkoja (merenkulun johtotehtävät ja siihen liittyvä toiminta, kuten vakuutukset, välitystoiminta ja rahoitus) maissa. Koska nämä toiminnot ovat tärkeitä sopimuspuolten talouden kannalta, tällaiset verotukseen liittyvät kannustimet voidaan yleisesti hyväksyä aikaisemmin esitettyjen tavoitteiden mukaisesti. Korkean tason työpaikkojen turvaaminen ja merenkulkualan kilpailukyvyn kohentaminen ETA-valtioissa verotuksellisten kannusteiden ja muiden koulutukseen ja turvallisuuden lisäämiseen liittyvien hankkeiden avulla helpottavat Euroopan laivaliikenteen kehittämistä maailmanmarkkinoilla.

                     6)

                     Valvontaviranomainen on tietoinen siitä, että varustamoiden tulot ovat nykyisin usein peräisin eri lippujen alla liikennöivien alusten toiminnasta. Varustamot voivat esimerkiksi käyttää muiden maiden lippujen alla liikennöiviä vuokra-aluksia tai käyttää yhteenliittymissä osakkuusaluksia. On myös todettu, että johdon ja oheistoimintojen siirtäminen maasta jatkuu, jos varustamo saa huomattavaa taloudellista etua siitä, että se pitää henkilöstöä eri paikoissa ja pitää erillistä kirjanpitoa ETA-valtioiden lipun alla saaduista tuloista ja muista tuloista. Näin on esimerkiksi siinä tapauksessa, että muualla kuin ETA-valtion lipun alla saaduista tuloista kannetaan täysimääräinen yhtiövero ETA-valtiossa, kun taas verokanta on alhainen muussa maassa, jos voidaan osoittaa johdon toimivan siellä.

                     7)

                     Merenkulkualalla valtiontuen tavoitteena on edistää ETA:n alusten kilpailukykyä maailman laivaliikennemarkkinoilla. Näin ollen verohelpotusjärjestelyissä on yleensä edellytettävä yhteyttä ETA-valtion lippuun. Tukia voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti hyväksyä myös, jos ne koskevat ETA-valtion alueelle sijoittautuneen varustamon koko yhtiöverotuksen alaista laivastoa ja jos voidaan osoittaa, että kaikkien kyseisten alusten strateginen ja kaupallinen johtaminen tapahtuu ETA-valtion alueelta ja että kyseinen toiminta vaikuttaa merkittävästi Euroopan talousalueen taloudelliseen toimeliaisuuteen ja työllisyyteen. Tämän taloudellisen yhteyden osoittamiseksi kyseisen ETA-valtion on ilmoitettava tiedot ETA-valtioiden rekistereihin merkityistä omistetuista ja liikennöidyistä aluksista, aluksilla ja maalla suoritettavissa tehtävissä työskentelevistä ETA-valtioiden kansalaisista ja käyttöomaisuusinvestoinneista. On korostettava, että tuen on oltava välttämätöntä kyseisten alusten strategisen ja kaupallisen johdon ETA-kotimaahan palauttamisen kannalta ja että järjestelyjen edunsaajien on maksettava yhtiöveroa Euroopan talousalueella kyseisistä aluksista. Valvontaviranomainen pyytää myös todistamaan, että kaikki näistä toimenpiteistä etua saavien yritysten liikennöimät alukset ovat kansainvälisten ja UTA-tason turvallisuusstandardien mukaisia, myös alusten työolojen osalta.

                     8)

                     Kuten edellisessä kappaleessa todetaan, verohelpotusjärjestelyt edellyttävät periaatteessa yhteyttä jonkin ETA-valtion lippuun. Ennen kuin tukea myönnetään (tai se vahvistetaan) poikkeuksellisesti laivastolle, johon sisältyy myös muiden lippujen alla purjehtivia aluksia, ETA-valtioiden olisi varmistettava, että tuensaajayritykset sitoutuvat pitämään jonkin ETA-valtion lipun alla suuremman tai vähintään yhtä suuren osuuden tonnistosta, jota ne liikennöivät näiden lippujen alla näiden suuntaviivojen tullessa voimaan. Jos yrityksellä on seitsemännessä neuvoston direktiivissä 83/349/ETY (18) (1 artikla), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XXII olevaan 4 kohtaan, tarkoitettu määräysvalta aluksilla liikennöivissä yrityksissä, edellä mainittua tonnisto-osuusvaatimusta sovelletaan konsolidoidusti emoyritykseen ja tytäryrityksiin yhdessä. Jos yritys (tai ryhmittymä) ei noudata vaatimuksia, asianomainen ETA-valtio saa myöntää verohelpotuksia kyseisen yrityksen liikennöimille ETA:n ulkopuolisten maiden lippujen alla purjehtiville aluksille ainoastaan siinä tapauksessa, että ETA-maiden lippujen alla purjehtivien alusten osuus kyseisessä ETA-valtiossa verohelpotuksiin oikeutetun tonniston kokonaismäärästä ei ole keskimäärin pienentynyt seuraavassa kappaleessa tarkoitetun raportointikauden aikana. EFTA-valtion on ilmoitettava valvontaviranomaiselle poikkeuksen soveltamisesta. Tässä kappaleessa asetettua ETA:n tonnisto-osuusvaatimusta ei sovelleta yrityksiin, joiden tonnistosta vähintään 60 prosenttia purjehtii ETA-maiden lippujen alla.

                     9)

                     Aina kun verotusjärjestelyjä on hyväksytty edellä mainituin poikkeuksellisin perustein ja jotta kyseinen EFTA-valtio voisi laatia joka kolmas vuosi jäljempänä 24A.12 jaksossa (Loppuhuomautukset) vaaditun kertomuksen, tuensaajien on esitettävä asianomaiselle EFTA-valtiolle todisteet siitä, että se on täyttänyt kyseisenä ajanjaksona kaikki ehdot, jotka koskevat poikkeusta vaatimuksesta, jonka mukaan tuen on oltava yhteydessä ETA-valtion lippuun. Lisäksi on esitettävä todisteet siitä, että tuensaajan laivastossa on noudatettu edellisessä kappaleessa vahvistettua tonnisto-osuusvaatimusta ja että laivaston jokainen alus on sovellettavien kansainvälisten ja ETA:n normien mukainen, turvatoimia, turvallisuutta, ympäristönsuojelun tasoa ja alusten työoloja koskevat normit mukaan luettuina. Jos tuensaajat eivät esitä tällaisia todisteita, ne eivät saa enää hyötyä verotusjärjestelmästä.

                     10)

                     On myös syytä tarkentaa, että vaikka ETA-alueelle sijoittautuneet varustamot ovat luonnollisia tuensaajia edellä mainittujen verotusjärjestelyjen osalta, myös tietyt ETA-alueelle sijoittautuneet alusten hallintoyritykset voivat olla tukikelpoisia samoin edellytyksin. Alusten hallintoyritykset ovat yrityksiä, jotka tarjoavat varustamoille erilaisia palveluja, joita ovat esimerkiksi katsastukset, miehistön palkkaaminen ja koulutus, miehistön hallinto ja alusliikenne. Joissain tapauksissa alusten hallintoyritysten tehtäväksi on annettu sekä alusten tekninen että miehistöhallinto. Tässä tapauksessa ne toimivat perinteisinä ’varustamoina’ ainakin liikennetoimintojen suhteen. Samoin kuin varustamoalalla, tähän alaan kohdistuu yhä kiristyvää kansainvälistä kilpailua. Näistä syistä vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta, että verohelpotuksia voidaan myöntää myös tähän ryhmään kuuluvien alusten hallintoyrityksille.

                     11)

                     Alusten hallintoyritykset voivat olla tukikelpoisia ainoastaan sellaisten alusten osalta, joiden koko miehistö- ja teknisestä hallinnosta ne vastaavat. Ollakseen tukikelpoinen aluksen hallintoyrityksen on otettava omistajalta täysi vastuu aluksen liikennöinnistä sekä otettava hoidettavakseen kaikki ISM-säännöstössä (19) määrätyt aluksen omistajalle kuuluvat tehtävät ja velvollisuudet. Jos alusten hallintoyritykset tarjoavat myös muita erityispalveluja, jotka voivat liittyä myös alusten liikennöintiin, on varmistettava, että ne pitävät erillistä kirjanpitoa tällaisista toimista, jotka eivät oikeuta verohelpotusjärjestelyihin. Edellä kuvattua vaatimusta pitää tietty osuus laivastosta ETA-valtioiden lippujen alla sovelletaan myös alusten hallintoyrityksiin (20).

                     12)

                     Näitä suuntaviivoja sovelletaan ainoastaan meriliikenteeseen. Valvontaviranomainen voi hyväksyä, että meriliikenteeseen sisältyy myös toisten alusten, öljynporauslauttojen jne. hinaaminen merellä.

                     13)

                     Valvontaviranomaisen tietoon on kuitenkin tullut, että jäsenvaltiot tukevat tietyissä tapauksissa myös hinaajia, jotka on suunniteltu toimimaan merellä, vaikkei niitä käytetä merellä ollenkaan tai juuri lainkaan. Tämän vuoksi näissä suuntaviivoissa on tarpeen esittää valvontaviranomaisen kanta asiaan.

                     14)

                     ’Hinaus’ kuuluu suuntaviivojen soveltamisalaan ainoastaan siinä tapauksessa, että yli 50 prosenttia hinaajan tiettynä vuonna tosiasiallisesti suorittamasta hinaustoiminnasta on ’meriliikennettä’. Odotusaika voidaan ottaa suhteellisesti huomioon siinä hinaajan tosiasiallisesti suorittaman toiminnan osassa, joka on ’meriliikennettä’. On syytä korostaa, että pääasiassa satamissa suoritetut hinaustoiminnot tai moottorikäyttöisten alusten avustaminen satamaan eivät ole näissä suuntaviivoissa tarkoitettua ’meriliikennettä’. Hinauksessa ei voida poiketa vaatimuksesta, jonka mukaan tuen on oltava yhteydessä ETA-valtion lippuun.

                     15)

                     Myös ruoppauksen osalta viime vuosina saadut kokemukset antavat aihetta joihinkin huomautuksiin.

                     16)

                     ’Ruoppaus’ ei periaatteessa ole meriliikenteelle annettavaan tukeen oikeutettua toimintaa. Yritysten verotusjärjestelyjä (kuten tonnistoveroa) voidaan kuitenkin soveltaa niihin ruoppaajiin, joiden toiminta on ’meriliikennettä’ – eli poistetun maa-aineksen kuljetusta meritse – yli 50 prosenttia niiden vuotuisesta toiminta-ajasta. Näitä järjestelyjä voidaan soveltaa ainoastaan tällaisiin kuljetustoimintoihin. Tukea voidaan myöntää ainoastaan johonkin ETA-valtioon rekisteröidyille ruoppaajille (ei mahdollisuutta poiketa vaatimuksesta, jonka mukaan tuki on yhteydessä ETA-valtion lippuun). Tällaisissa tapauksissa meriliikennetoiminnoista on pidettävä erillistä kirjanpitoa (21).

                     17)

                     Tähän mennessä Euroopan komissiolle ilmoitettujen tonnistoverojärjestelmien arvioinnissa käytetty menetelmä on koostunut seuraavista vaiheista: varustamojen oletettu voitto on laskettu soveltamalla niiden tonnistoon teoreettista tuottotasoa, ja näin määritettyyn määrään on sovellettu kansallista yhtiöveroa. Saatu määrä on maksettava ’tonnistovero’.

                     18)

                     EY:n jäsenvaltioiden käyttämät teoreettiset tuottotasot ovat tähän saakka olleet yhdenmukaisia. Koska yhtiöveroasteet voivat kuitenkin vaihdella huomattavasti Euroopan yhteisössä, samasta tonnistosta maksettavat tonnistoverot voivat vaihdella sen eri jäsenvaltioissa. Nykyisten tasavertaisten toimintaedellytysten säilyttämiseksi Euroopan komissio on päättänyt hyväksyä ainoastaan sellaiset järjestelmät, joiden seurauksena samaan tonnimäärään kohdistuva verorasitus on jotakuinkin yhdenmukainen jo hyväksyttyjen järjestelmien kanssa. Saamiensa kokemusten perusteella valvontaviranomainen toteaa, että valtiot voivat halutessaan vahvistaa suoraan erityisen tonnistoveroasteen sen sijaan, että ne laskisivat teoreettisen tuottotason ja soveltaisivat siihen tavanomaista yhtiöveroa. Valvontaviranomainen pyrkii säilyttämään tasavertaiset toimintaedellytykset jo hyväksyttyjen järjestelmien kanssa.

                     19)

                     Kaikissa tapauksissa tukijärjestelyistä saatavalla edulla on helpotettava merenkulkualan kehitystä ja työllisyyttä sopimuspuolten yhteisten etujen mukaisesti. Edellä mainitut veroedut on siis rajoitettava koskemaan ainoastaan merenkulkua. Näin ollen, jos laivanvarustamo harjoittaa myös muuta kaupallista toimintaa, edellytetään selkeää kirjanpitoa, jotta estetään tuen ’valuminen’ toimintaan, joka ei liity merenkulkuun. Tämä lähestymistapa, jossa merenkulkualan verorasitus vastaisi muualla maailmassa sovellettavaa, lisäisi ETA-valtioiden merenkulkualan kilpailukykyä, mutta säilyttäisi ETA-valtion tavanomaisen verotason muussa toiminnassa ja osakkeenomistajien ja johtajien henkilökohtaisen palkitsemisen.

               24A.3.2   Välilliset työvoimakustannukset

                     1)

                     Kuten edellä todetaan, meriliikenne on ala, jolla kansainvälinen kilpailu on kovaa. Merenkulkualan tukitoimenpiteillä olisi näin ollen pyrittävä ensisijaisesti pienentämään ETA:n varustamoiden ja ETA:n merenkulkijoiden verotuksellisia ja muita kustannuksia ja rasituksia muualla maailmassa vallitsevalle tasolle. Toimenpiteillä olisi suoraan elvytettävä alan kehitystä ja työllisyyttä eikä annettava yleistä rahoitustukea.

                     2)

                     Näiden tavoitteiden mukaisesti ETA:n meriliikenteessä olisi sallittava seuraavat työvoimakustannuksia koskevat toimet:

                                 —

                                 ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksujen alentaminen,

                                 —

                                 ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden tuloveron alentaminen.

                           Tässä kohdassa ’ETA:n merenkulkijoilla’ tarkoitetaan

                                 —

                                 ETA-valtioiden kansalaisia, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina (22)),

                                 —

                                 kaikissa muissa tapauksissa kaikkia merenkulkijoita, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain ETA-valtiossa.

                     3)

                     Aiemmissa vuoden 1997 suuntaviivoissa tällaiset alennukset sallittiin kaikille merenkulkijoille, jotka työskentelevät ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla ja joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain ETA-valtiossa. Sittemmin on kuitenkin osoittautunut, että kansainvälisen kilpailun aiheuttama paine Euroopan varustamoille on erittäin suuri kansainvälisen tavaraliikenteen alalla, kun taas ETA:n sisäisessä säännöllisessä matkustajaliikenteessä se ei ole yhtä ankara. Euroopan merenkulkualan kilpailukyvyn parantaminen on siis tuen ensisijainen tavoite ensin mainitussa tapauksessa. Jos ETA-valtioita estettäisiin tässä tapauksessa myöntämästä verohelpotuksia kaikille merenkulkijoille, sillä olisi erittäin kielteinen vaikutus Euroopan varustamoiden kilpailukykyyn, jolloin niille syntyisi painetta ulosliputtaa aluksensa. Samanaikaisesti on voitu todeta, että ETA-valtioiden kansalaisten työpaikkojen osuus on prosentuaalisesti ja lukumäärällisesti merkittävä ETA:n sisäisessä säännöllisessä matkustajaliikenteessä. Työllisyyden suojelu ETA-alueella on tästä syystä tämäntyyppisen tuen tärkein tarkoitus. Jotkin ETA-valtiot eivät sisäisistä veropoliittisista syistä halua soveltaa edellä mainittuja alempia veroja ja maksuja, mutta ne voivat sen sijaan palauttaa varustamoille joko kokonaan tai osittain näistä aiheutuvat kustannukset. Järjestelyn voidaan yleisesti ottaen katsoa vastaavan edellä kuvattua alennusjärjestelyä, jos kyseisiin veroihin ja maksuihin on olemassa selvä yhteys, korvauksia ei makseta liikaa ja järjestelmä on selkeä eikä sitä voida käyttää väärin.

                     4)

                     Sille hinaus- ja ruoppaustoimintojen osalle, joka on meriliikennettä (maa-aineksen merikuljetus), voidaan myöntää ETA:n merenkulkijoiden työllisyyttä edistävää tukea tämän kohdan sääntöjä vastaavalla tavalla ainoastaan siinä tapauksessa, että se liittyy sellaisilla hinaajilla ja ruoppaajilla työskenteleviin ETA:n merenkulkijoihin, jotka ovat moottorikäyttöisiä merialuksia, rekisteröityjä jossain ETA-valtiossa ja toimivat merellä vähintään 50 prosenttia toiminta-ajastaan (23).

                     5)

                     Lisäksi on muistettava, että työllisyystuki kuuluu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta työllisyystukeen 12 päivänä joulukuuta 2002 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2204/2002 (24) säädetyn ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan. Tämä asetus on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1 g kohtaan (25), ja asetusta sovelletaan myös meriliikenteeseen.

               24A.4   Miehistön vaihto
         Miehistön vaihtoon tarkoitetulla tuella pyritään alentamaan ETA:n merenkulkijoiden palkkaamisesta aiheutuvia kustannuksia, erityisesti kaukaisilla vesillä liikennöivillä aluksilla. Tukea, joka ei saa ylittää enimmäismäärää (siten kuin se on määritelty 24A.11 jaksossa), voidaan myöntää ETA-valtioiden rekistereihin merkityillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden kotimaahan palaamisesta aiheutuvien kustannusten maksamista tai palauttamista varten.
         24A.5   Investointituki

                     1)

                     Muissa liikennemuodoissa (kuten maantiekuljetukset ja lentoliikenne) ei tavallisesti myönnetä tukea kaluston uusimiseen. Koska tuet voivat vääristää kilpailua, valvontaviranomainen on haluton hyväksymään tällaisia järjestelyjä, ja se on hyväksynyt niitä ainoastaan, jos ne ovat osa laivaston kokonaiskapasiteetin vähentämiseen johtavaa rakenneuudistusta.

                     2)

                     Investointien on oltava näiden suuntaviivojen 24 B luvun mukaisia tai sen korvaamiseksi annetun ETA:n lainsäädännön tai suuntaviivojen mukaisia.

                     3)

                     Näitä suuntaviivoja noudattaen voidaan merenkulun turvallisuutta koskevan politiikan mukaisesti kuitenkin myöntää muuta investointitukea määrätyissä olosuhteissa laitteiden parantamiseksi ETA-valtioiden rekistereihin merkityillä aluksilla tai turvallisten ja vähemmän saastuttavien alusten käytön edistämiseksi. Tämän vuoksi tuki voidaan hyväksyä, kun se edistää ETA:ssa rekisteröityjen alusten kohentamista siten, että ne ylittävät kansainvälisten sopimusten mukaiset pakolliset turvallisuus- ja ympäristönormit. Näin valmistaudutaan tiukempiin normeihin, joista on sovittu, ja parannetaan turvallisuutta ja ympäristönäkökohtien huomioonottamista. Tällaisen tuen on oltava sovellettavien laivanrakennusta koskevien ETA:n säännösten mukaista.

                     4)

                     Koska laivanvarustus on luonteeltaan hyvin liikkuvaa, tietylle alueelle investoiville epäedullisten alueiden varustamoille usein investointitukena myönnettävä aluetuki voidaan sallia ainoastaan, jos on varmaa, että kyseiselle alueelle koituu hyötyä kohtuullisen ajan. Näin olisi esimerkiksi, jos investointi liittyy tiettyyn tarkoitukseen käytettävien varastojen rakentamiseen tai kiinteiden uudelleenlaivauslaitteiden ostoon. Epäedullisten alueiden varustamoille voidaan siis myöntää investointitukea ainoastaan, jos se on aluetukea koskevien sääntöjen mukaista (ks. 24A.6 jakso).

               24A.6   ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaan perustuva aluetuki
         Valvontaviranomainen soveltaa aluetukijärjestelmiin yleissääntöjä, jotka on vahvistettu sen suuntaviivoissa tai niiden tulevissa muutoksissa.
         24A.7   Koulutus

                     1)

                     Aluksi on muistettava, että koulutustuki kuuluu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 68/2001 (26) säädetyn ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan. Tämä asetus on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1 d kohtaan (27), ja asetusta sovelletaan myös meriliikenteeseen.

                     2)

                     Lisäksi monia valtion tukemia merenkulkijoiden koulutusohjelmia ei ole pidetty valtiontukena, koska ne ovat olleet yleisluonteisia (ammatillista tai yleissivistävää koulutusta). Näin ollen niitä ei tarvitse ilmoittaa valvontaviranomaiselle tutkittavaksi.

                     3)

                     Jos ohjelmaan voidaan kuitenkin katsoa sisältyvän valtiontukea, on siitä ilmoitettava. Näin voi olla esimerkiksi, jos tietty tukijärjestely liittyy nimenomaan aluksella tapahtuvaan koulutukseen, ja koulutuslaitos, opiskelija, merimies tai varustamo saa valtiolta taloudellista tukea. Valvontaviranomainen suhtautuu myönteisesti tukeen, jota annetaan syrjimättömin perustein ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla tapahtuvaan koulutukseen. Muilla aluksilla tapahtuvaa koulutusta voidaan tukea poikkeuksellisesti, jos se voidaan objektiivisesti perustella esimerkiksi sillä, että koulutus ei ole mahdollista ETA-valtioon rekisteröidyillä aluksilla.

                     4)

                     Jos aluksella tapahtuvaan koulutukseen annetaan taloudellista tukea, koulutettava ei periaatteessa saa olla miehistön vakituinen, vaan ylimääräinen jäsen. Tällä säännöksellä halutaan varmistaa, että tavanomaisissa miehistön tehtävissä toimiville merimiehille ei voida maksaa nettopalkkatukea.

                     5)

                     Merenkulun asiantuntemuksen ja ETA:n merenkulkualan kilpailuedun turvaamiseksi ja kehittämiseksi tarvitaan lisää laaja-alaista tutkimus- ja kehitystyötä, jossa keskitytään laatuun, tuottavuuteen, turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun. Tällaisiin hankkeisiin voidaan myöntää valtiontukea ETA-sopimuksessa asetetuissa rajoissa (28).

                     6)

                     ETA:n päällystön taitojen parantamiseen ja ajan tasalle saattamiseen voidaan antaa tukea koko heidän uransa aikana. Tukea voidaan antaa maksamalla osa koulutuksen kustannuksista ja/tai korvaamalla päällystön jäsenen palkka koulutusajalta. Järjestelyt on kuitenkin suunniteltava siten, että estetään koulutustuen suora tai epäsuora käyttäminen päällystön jäsenten palkkatukena.

                     7)

                     Tukea voidaan antaa myös sellaisten avomerikalastajien ammatilliseen uudelleenkoulutukseen, jotka haluavat työskennellä merenkulkijoina.

               24A.8   Rakenneuudistustuki
         Vaikka rakenneuudistusta ja vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista koskevia valvontaviranomaisen suuntaviivoja (29) sovelletaan liikenteeseen ainoastaan siten, että alan erityisluonne otetaan huomioon, valvontaviranomainen soveltaa kyseisiä suuntaviivoja tai mahdollista muuta ETA:n säädöstä, jolla ne korvataan, käsitellessään varustamoille myönnettävää rakenneuudistustukea.
         24A.9   Julkisen palvelun velvoitteet ja sopimukset

                     1)

                     Meriliikenteen kabotaasin alalla julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä palveluista, jotka on mainittu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklassa, sellaisena kuin se on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevaan 53 a kohtaan (30). Näiden palvelujen osalta julkisen palvelun velvoitteiden ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten sekä niistä maksettavien korvausten on täytettävä kyseisen säännösten, ETA-sopimuksen sääntöjen ja valtiontukimenettelyjen mukaiset edellytykset, sellaisina kuin EFTAn tuomioistuin ne on tulkinnut, ja sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut vastaavat EY:n perustamissopimuksen määräykset ja yhteisön valtiontukimenettelyt.

                     2)

                     Valvontaviranomainen hyväksyy sen, että jos julkisen liikenteen pakottavien tarpeiden täyttämiseksi tarvitaan kansainvälisiä liikennepalveluja, julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä sillä edellytyksellä, että mahdolliseen korvaukseen sovelletaan edellä mainittuja ETA-sopimuksen sääntöjä ja menettelyjä.

                     3)

                     Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten kesto olisi rajoitettava kohtuulliseen muttei liian pitkään aikaan, joka on tavallisesti noin kuusi vuotta, koska huomattavasti pitempiaikaisissa sopimuksissa on vaarana (yksityisen) monopolin syntyminen.

               24A.10   Tuki lyhyen matkan merenkululle

                     1)

                     ’Lyhyen matkan merenkululle’ ei ole olemassa oikeudellista määritelmää. Lyhyen matkan merenkulun kehittämisestä Euroopassa 29 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa Euroopan komission tiedonannossa (31) esitetään kuitenkin alustava määritelmä, jonka mukaan lyhyen matkan merenkululla tarkoitetaan ’rahdin ja matkustajien kuljettamista meriteitse maantieteellisessä Euroopassa sijaitsevien satamien välillä tai näiden satamien ja sellaisissa Euroopan ulkopuolisissa maissa sijaitsevien satamien välillä, joilla on rantaviivaa Eurooppaan rajautuvissa sisämerissä’ (32). Mainitussa tiedonannossa Euroopan komissio korostaa tämän liikennemuodon merkitystä kestävän ja turvallisen liikkuvuuden edistämiselle, ETA:n yhteenkuuluvuuden lujittamiselle ja liikenteen tehokkuuden parantamiselle osana intermodaalista kuljetusjärjestelmää. Valvontaviranomainen hyväksyy myös, että lyhyen matkan merenkulkua on tuettava kaikilla tasoilla sekä ETA-alueella että kansallisella tai alueellisella tasolla.

                     2)

                     Koska lyhyen matkan merenkululle annettavan tuen tarkoituksena on parantaa intermodaaliketjua ja vähentää maanteiden ruuhkia ETA-valtioissa, vuoden 1999 tiedonannossa annettu lyhyen matkan merenkulun määritelmä olisi näissä suuntaviivoissa rajattava tarkoittamaan ETA-valtioiden alueella sijaitsevien satamien välistä liikennettä.

                     3)

                     Valvontaviranomainen toteaa, että lyhyen matkan merenkulun palvelujen käynnistämiseen saattaa liittyä suuria taloudellisia vaikeuksia, joita ETA-valtiot saattavat haluta helpottaa tällaisten palvelujen edistämiseksi.

                     4)

                     Tällaisissa tapauksissa valvontaviranomainen voi hyväksyä tällaisen tuen sillä edellytyksellä, että se on tarkoitettu asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (33), sellaisena kuin se on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevaan 53 kohtaan, 1 artiklassa mainituille varustamoille jonkin ETA-valtion lipun alla purjehtivia aluksia varten. Tämäntyyppisestä tuesta on ilmoitettava ja sen on täytettävä seuraavat ehdot:

                                 —

                                 tuen enimmäiskesto saa olla kolme vuotta, ja sen tarkoituksena on oltava ETA-valtioiden alueella sijaitsevien satamien välisen liikenteen rahoittaminen,

                                 —

                                 palvelun on oltava sellaista, että se mahdollistaa maanteitse tapahtuvien kuljetusten (pääasiassa tavarakuljetusten) suorittamisen joko kokonaan tai osittain meritse kuitenkin siten, ettei se siirrä meriliikennettä yhteisten etujen vastaisella tavalla,

                                 —

                                 tuki on kohdistettava sellaisen uutta reittiä tai olemassa olevan reitin palvelujen parantamista koskevan yksityiskohtaisen hankkeen toteuttamiseen, jonka ympäristövaikutukset on määritelty etukäteen ja johon osallistuu tarvittaessa useita varustamoja; yhtä reittiä kohden voidaan rahoittaa ainoastaan yhtä hanketta, eikä hanketta voida jatkaa, pidentää tai uusia,

                                 —

                                 tuella on tarkoitus kattaa enintään 30 prosenttia kyseisen palvelun toimintakustannuksista (34) tai rahoittaa enintään 10 prosenttia uudelleenlastauslaitteiden hankinnasta suunnitellun palvelun tarjoamista varten,

                                 —

                                 tuki hankkeen toteuttamiseen on myönnettävä läpinäkyvien kriteerien perusteella, ja näitä kriteerejä sovelletaan syrjimättömästi ETA-alueelle sijoittautuneisiin varustamoihin. Tuki olisi tavallisesti myönnettävä hankkeeseen, jonka jäsenvaltion viranomaiset ovat valinneet tarjouspyyntömenettelyn perusteella sovellettavien yhteisön sääntöjen mukaisesti,

                                 —

                                 hankkeen kohteena olevan palvelun on oltava kaupallisesti elinkelpoinen sen jälkeen, kun se ei enää voi saada julkista tukea,

                                 —

                                 tuki ei saa kasautua julkisista palveluista maksettavan korvauksen kanssa (velvoitteet tai sopimukset).

               24A.11   Enimmäismäärä

                     1)

                     Kuten edellä on todettu, jotkin ETA-valtiot tukevat merenkulkualaa verohelpotuksin, kun taas toiset ETA-valtiot maksavat mieluummin suoraa tukea esimerkiksi palauttamalla merimiesten tuloveron. Koska ETA-valtioiden verojärjestelmissä on eroja, nämä kaksi mahdollisuutta on säilytettävä. Näitä keinoja voidaan tietenkin joissakin tapauksissa käyttää myös yhdessä. Tällöin vaarana on kuitenkin tuen kasautuminen niin suureksi, että se ei ole enää oikeassa suhteessa sopimuspuolten yhteisen edun mukaisiin tavoitteisiin ja seurauksena voi olla tukiin perustuva kilpailu ETA-valtioiden välillä.

                     2)

                     Merenkulkijoiden verotuksen ja sosiaaliturvamaksujen poistaminen kokonaan sekä edellä 24A.3.1 jakson 18 kohdassa kuvattu laivaliikenteen yhtiöveron alentaminen on suurin mahdollinen sallittavan tuen taso. Kilpailun vääristymisen välttämiseksi muista tukijärjestelmistä ei saa olla tätä suurempaa hyötyä. Vaikka kaikki EFTA-valtion ilmoittamat tukiohjelmat tutkitaan erikseen, edellä olevien 24A.3–24A.6 jaksojen mukaisesti myönnettävän tuen kokonaismäärä ei saa ylittää laivaliikenteestä ja merenkulkijoilta kerättävien verojen ja sosiaaliturvamaksujen kokonaismäärää.

               24A.12   Loppuhuomautukset

                     1)

                     Valvontaviranomainen seuraa edelleen säännöllisesti ja tiiviisti meriliikenteen markkinaolosuhteita. Jos olosuhteet muuttuvat ja tämän seurauksena valtiontuen tarve pienenee tai häviää, valvontaviranomainen toteuttaa viipymättä tarvittavat toimenpiteet.

                     2)

                     Kaikkiin valvontaviranomaiselle ilmoitettaviin uusiin toimenpide-ehdotuksiin on sisällyttävä aikataulu, josta käyvät ilmi toimenpiteen odotetut määrälliset vaikutukset seuraavien kuuden vuoden aikana kunkin edellä 24A.2.2 jaksossa mainitun tavoitteen osalta. Ehdotuksissa on erityisesti esitettävä odotettu taloudellinen tuotto vastaavalle merenkulkuklusterille sekä arvio säilytetyistä tai luoduista työpaikoista.

                     3)

                     EFTA-valtioiden on toimitettava valvontaviranomaiselle kaikkien näiden suuntaviivojen soveltamisalaan kuuluvien (voimassa olevien tai uusien) tukiohjelmien osalta arviointi niiden vaikutuksista niiden kuudennen toteuttamisvuoden aikana.

                     4)

                     Kun tuki on hyväksytty ja myönnetty tuensaajalle soveltamalla poikkeusta 24A.3.1 jaksossa tarkoitetusta vaatimuksesta, jonka mukaan tuen myöntäminen on yhteydessä ETA-valtion lippuun, asianomaisen EFTA-valtion on annettava valvontaviranomaiselle kertomus joka kolmas vuosi tuen voimaantulopäivästä alkaen. Tässä kertomuksessa EFTA-valtion on arvioitava tuen määrälliset vaikutukset ja verrattava saavutettuja tuloksia odotettuihin vaikutuksiin. Näissä suuntaviivoissa esitettyjä raportointivaatimuksia sovelletaan suuntaviivojen julkaisupäivästä alkaen.

                     5)

                     Jos tilanne sitä edellyttää, esimerkiksi perustellun kantelun seurauksena, asianomaisen EFTA-valtion on esitettävä valvontaviranomaiselle todisteet siitä, että hyväksytyn järjestelyn nojalla tuensaajalle myönnetty avustus on rajattu tarkasti määritelmänsä mukaisesti ja on tuottanut odotetut vaikutukset.

               24A.13   Aiheelliset toimenpiteet

                     1)

                     Näitä suuntaviivoja sovelletaan niiden hyväksymispäivästä alkaen. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdan ja II osassa olevan 18 artiklan mukaisesti valvontaviranomainen ehdottaa, että EFTA-valtiot tarkistavat näiden suuntaviivojen soveltamisalaan kuuluvaan valtiontukeen liittyviä voimassa olevia tukiohjelmiaan, jotta ne olisivat näiden suuntaviivojen mukaisia viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2005. EFTA-valtioita pyydetään vahvistamaan kirjallisesti 30 päivään kesäkuuta 2004 mennessä, että ne hyväksyvät nämä aiheellisia toimenpiteitä koskevat ehdotukset.

                     2)

                     Jos EFTA-valtio ei vahvista hyväksyntäänsä kirjallisesti kyseiseen ajankohtaan mennessä, valvontaviranomainen soveltaa valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 19 artiklan 2 kohtaa, ja aloittaa tarvittaessa kyseisessä säännöksessä tarkoitetun menettelyn.

                     3)

                     Näitä suuntaviivoja tarkastellaan uudelleen viimeistään seitsemän vuoden kuluttua niiden soveltamisen alkamispäivästä.”

            ”LIITE VIII
            Meriliikenteen valtiontukea koskevien sääntöjen 24A luvussa tarkoitettu ETA-valtioiden rekistereiden määritelmä
            ’ETA-valtioiden rekistereillä’ tarkoitetaan EY:n jäsenvaltion tai ETA-sopimuksen osapuolena olevan EFTA-valtion lainsäädännön alaisia rekistereitä, joita sovelletaan Euroopan yhteisöön tai EFTA-valtioon kuuluvilla alueilla.
            1)   Kaikki ETA-valtioiden varsinaiset rekisterit ovat ETA-valtioiden rekisterejä.
            2)   Lisäksi seuraavat ETA-valtioissa pidettävät ja niiden lainsäädännön alaiset rekisterit ovat ETA-valtioiden rekisterejä:

                        —

                        Tanskan kansainvälinen alusrekisteri (DIS),

                        —

                        Saksan kansainvälinen alusrekisteri (ISR),

                        —

                        Italian kansainvälinen alusrekisteri,

                        —

                        Madeiran kansainvälinen alusrekisteri (MAR),

                        —

                        Kanariansaarten rekisteri,

                        —

                        Norjan kansainvälinen alusrekisteri (NIS).

                  3)   Muita rekisterejä ei pidetä ETA-valtioiden rekistereinä, vaikka ne käytännössä olisivat kyseisessä ETA-valtiossa sijaitsevien varustamoiden ensisijainen vaihtoehto. Näin on, koska rekisterejä pidetään sellaisilla alueilla ja ne ovat sellaisten alueiden lainsäädännön alaisia, joilla EY:n perustamissopimusta ja sen vuoksi ETA-sopimusta tai merkittäviä osia niistä ei sovelleta. Näin ollen seuraavat rekisterit eivät ole ETA-valtioiden rekisterejä:

                        —

                        Kerguelenin rekisteri (EY:n perustamissopimusta ei sovelleta tähän alueeseen),

                        —

                        Alankomaiden Antillien rekisteri (alue on assosioitunut yhteisöön; ainoastaan EY:n perustamissopimuksen IV osaa sovelletaan siihen; alueella on oma verojärjestelmä),

                        —

                        seuraavat rekisterit:

                                    —

                                    Mansaaren rekisteri (ainoastaan tiettyjä EY:n perustamissopimuksen osia sovelletaan alueeseen ks. EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 6 kohdan c alakohta; Mansaaren parlamentilla on yksinomainen oikeus säätää verolainsäädäntöä),

                                    —

                                    Bermudan ja Caymanin rekisteri (saaret ovat osa yhteisöön assosioituneita alueita; ainoastaan EY:n perustamissopimuksen IV osaa sovelletaan niihin; ne ovat verotuksellisesti itsenäisiä).

                  4)   Gibraltarin osalta EY:n perustamissopimusta sovelletaan täysimääräisesti ja Gibraltarin rekisteriä pidetään näissä suuntaviivoissa ETA-valtion rekisterinä.”

         (1)  Tämä luku vastaa komission tiedonantoa C(2004) 43 – yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtiontuelle, EUVL C 13, 17.1.2004, s. 13.

         (2)  KOM(2001) 370 lopullinen.

         (3)  Yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtiontuelle (97/C 205/05), EYVL C 205, 5.7.1997, s. 5.

         (4)  Ks. tämän luvun ensimmäinen alaviite.

         (5)  ISL, Shipping Statistics 2001. Lisätietoja ja erityisesti yhteisön aluskantaa ja merenkulkijoiden työllistymistä yhteisössä koskevia lukuja on esitetty komission tiedonannon johdanto-osassa, johon on viitattu tämän luvun ensimmäisessä alaviitteessä.

         (6)  Norja oli ainoa kyselyyn vastannut EFTA-valtio.

         (7)  Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille merenkulkijoiden koulutuksesta ja palvelukseen ottamisesta, annettu 6. huhtikuuta 2001, KOM(2001) 188 lopullinen.

         (8)  Näihin toimintoihin sisältyvät satamapalvelut, logistiikka, alusten rakentaminen, korjaaminen, huolto, tarkastaminen ja luokitus, alusten hallintayhtiöt ja vuokraajat, pankkitoiminnot ja kansainväliset rahoituspalvelut sekä vakuutus-, neuvonta- ja asiantuntijapalvelut.

         (9)  Euroopan komission yritystoiminnan pääosaston tekemä tutkimus ’Economic Impact of Maritime Industries in Europe’.
      http://europa.eu.int/comm/enterprise/maritime/maritime_industrial/economic_impact_study.htm

         (10)  Luvut Norjan tilastotiedoista.

         (11)  Luvut Norjan tilastotiedoista.

         (12)  Luku perustui Euroopan komission suuntaviivoihin vuodelta 1997.

         (13)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1).

         (14)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/92, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) (EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7).

         (15)  ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 70/97 (EYVL L 30, 5.2.1998, s. 42, ja ETA-täydennysosa N:o 5, 5.2.1998, s. 175), joka tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 1998.

         (16)  Ks. tästä Euroopan komission valkoinen kirja ’Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika’, KOM(2001) 370 lopullinen.

         (17)  Ks. EFTAn tuomioistuimen tuomio asiassa E-6/98, Norjan hallitus v. EFTAn valvontaviranomainen.

         (18)  EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1.

         (19)  Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) päätöslauselmalla A.741(18) hyväksymä alusten turvallista toimintaa ja ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä koskeva kansainvälinen johtamissäännöstö.

         (20)  Valvontaviranomainen tarkastelee näiden säännösten vaikutuksia alusten hallinnointiin sen jälkeen, kun näitä suuntaviivoja on sovellettu kolme vuotta.

         (21)  Näiden toiminnanharjoittajien käyttämät alukset myös louhivat tai ruoppaavat aineksen, jota ne myöhemmin kuljettavat. Louhinta tai ruoppaus ei itsessään oikeuta meriliikenteen valtiontukeen.

         (22)  Ks. neuvoston direktiivin 1999/35/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi, 2 artiklan a kohta (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 1), sellaisena kuin se on sisällytettynä ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevaan 56 ca kohtaan, ETA:n sekakomitean päätös N:o 179/1999 (EYVL L 74, 15.3.2001, s. 7, ja ETA-täydennysosa N:o 14, 15.3.2001, s. 22 (Norja) ja s. 105 (Islanti)); se tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 2000.

         (23)  Näin ollen pääasiassa satamissa suoritetut ruoppaustoiminnot eivät ole oikeutettuja ETA:n merenkulkijoiden työllisyyttä edistävään tukeen.

         (24)  EYVL L 337, 13.12.2002, s. 3.

         (25)  ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 83/2003 (EUVL L [ei vielä julkaistu]), joka tuli voimaan 21 päivänä kesäkuuta 2003.

         (26)  EYVL L 10, 13.1.2001, s. 20.

         (27)  ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 88/2002 (EYVL L 266, 3.10.2002, s. 56, ja ETA-täydennysosa N:o 49, 3.10.2002, s. 42), joka tuli voimaan 1 päivänä helmikuuta 2003.

         (28)  Ks. ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohta ja myös näiden suuntaviivojen 14 luku (tutkimus- ja kehitystuki) ja 15 luku (ympäristötuki).

         (29)  Ks. näiden suuntaviivojen 16 luku.

         (30)  ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 70/97 (EYVL L 30, 5.2.1998, s. 42, ja ETA-täydennysosa N:o 5, 5.2.1998, s. 175), joka tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 1998.

         (31)  Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ’Lyhyen matkan merenkulun kehittäminen Euroopassa: dynaaminen vaihtoehto kestävän kehityksen kuljetusketjussa – Järjestyksessä toinen kahden vuoden välein laadittavista seurantakertomuksista’, KOM(1999) 317 lopullinen.

         (32)  Ks. edellä mainittu tiedonanto, s. 2.

         (33)  Ks. alaviite 13.

         (34)  Jos yhteisön rahoitusta tai valtiontukea voidaan myöntää useista tukiohjelmista, 30 prosentin enimmäismäärää sovelletaan tuen/rahoituksen kokonaismäärään. Tuen enimmäismäärä on sama kuin liikennemuotosiirtymätoimille säädetty rahoitustuen enimmäismäärä yhteisön Marco Polo -ohjelmassa, vrt. asetuksen (EY) N:o 1382/2003 5 artiklan 2 kohta (EUVL L 196, 2.8.2003, s. 1).


Avis juridique important

|

31999D0857

1999/857/EY: Neuvoston päätös, tehty 6 päivänä joulukuuta 1999, Bulgarian tasavallan liittymistä valmistelevan kumppanuuden periaatteista, ensisijaisista tavoitteista, välitavoitteista ja edellytyksistä

Virallinen lehti nro L 335 , 28/12/1999 s. 0048 - 0054

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 6 päivänä joulukuuta 1999,Bulgarian tasavallan liittymistä valmistelevan kumppanuuden periaatteista, ensisijaisista tavoitteista, välitavoitteista ja edellytyksistä(1999/857/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille valtioille osana liittymistä edeltävää strategiaa annettavasta avusta ja erityisesti liittymiskumppanuusjärjestelmän perustamisesta 16 päivänä maaliskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 622/98(1) ja erityisesti sen 2 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:1) Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että liittymistä valmisteleva kumppanuus on uusi väline ja vahvistetun liittymistä valmistelevan strategian tärkein osa.2) Asetuksessa (EY) N:o 622/98 säädetään, että neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä kutakin liittymistä valmistelevaa kumppanuutta koskevista periaatteista, ensisijaisista tavoitteista, välitavoitteista ja edellytyksistä sellaisina kuin ne esitetään kullekin hakijavaltiolle sekä niitä koskevista myöhemmistä merkittävistä mukautuksista.3) Yhteisön avun saamisen edellytyksenä on olennaisten edellytysten täyttäminen ja erityisesti Eurooppa-sopimuksiin sisältyvien sitoumusten noudattaminen ja edistyminen Kööpenhaminan arviointiperusteiden täyttämisessä; jos olennainen edellytys jää täyttymättä, neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä toteuttaa asiaankuuluvia toimenpiteitä minkä tahansa liittymistä valmistelevan tuen osalta.4) Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto on päättänyt, että liittymistä valmistelevan kumppanuuden toteuttamista ja edistymistä yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä tarkastellaan Eurooppa-sopimuksen mukaisissa elimissä.5) Komission vuoden 1999 määräaikaiskertomuksessa esitettiin puolueeton arviointi Bulgarian tasavallan jäsenyysvalmisteluista ja yksilöitiin ensisijaisia alueita valmistelujen jatkamista varten.6) Jäsenyyden valmistelemiseksi Bulgarian tasavallan olisi ajantasaistettava kansallinen ohjelmansa yhteisön säännöstön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä; tässä ohjelmassa olisi esitettävä aikataulu liittymistä valmistelevaan kumppanuuteen sisältyvien ensisijaisten tavoitteiden ja välitavoitteiden saavuttamiselle,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaAsetuksen (EY) N:o 622/98 2 artiklan mukaisesti Bulgarian tasavallan liittymistä valmistelevaan kumppanuuteen sisältyvät periaatteet, ensisijaiset tavoitteet, välitavoitteet ja edellytykset esitetään tämän päätöksen liitteessä, joka on erottamaton osa päätöstä.2 artiklaLiittymistä valmistelevan kumppanuuden toteuttamista valvotaan Eurooppa-sopimuksen mukaisissa elimissä sekä asianomaisissa neuvoston elimissä, joille komissio raportoi säännöllisesti.3 artiklaTätä päätöstä noudatetaan kolmannesta päivästä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 6 päivänä joulukuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. HALONEN(1) EYVL L 85, 20.3.1998, s. 1.LIITEBULGARIA: LIITTYMISTÄ VALMISTELEVA KUMPPANUUS 19991. TAVOITTEETLiittymistä valmistelevan kumppanuuden tarkoituksena on luoda yhteiset puitteet niille lisätoimia edellyttäville ensisijaisille tavoitteille, jotka mainitaan komission vuoden 1999 määräaikaiskertomuksessa Bulgarian edistymisestä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa, käytettävissä oleville varoille Bulgarian avustamiseksi näiden ensisijaisten tavoitteiden toteuttamisessa sekä kyseiseen apuun liittyville edellytyksille. Liittymistä valmisteleva kumppanuus on perustana useille politiikan välineille, joita käytetään hakijavaltioiden auttamiseksi niiden valmistautuessa jäsenyyteen. Näihin välineisiin kuuluvat muun muassa yhteisön säännöstön hyväksymistä koskeva tarkistettu kansallinen ohjelma, sekä keskipitkän aikavälin talouspolitiikan ensisijaisten tavoitteiden yhteinen arviointi, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva sopimus, kansalliset kehittämissuunnitelmat ja muut alakohtaiset suunnitelmat, jotka ovat tarpeen, jotta osallistuminen rakennerahastoihin unioniin liittymisen jälkeen liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (Ispa) ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisen liittymisohjelman (Sapard) täytäntöönpano ennen unioniin liittymistä olisivat mahdollisia. Kukin näistä välineistä on luonteeltaan erilainen, ja niitä valmistellaan ja ne toteutetaan erityisiä menettelyjä noudattaen. Ne eivät ole olennainen osa tätä kumppanuutta, mutta niiden ensisijaiset tavoitteet ovat kumppanuuden mukaisia.2. PERIAATTEETKunkin hakijavaltion osalta määritetyt keskeisimmät ensisijaiset tavoitteet liittyvät valtioiden kykyyn täyttää Kööpenhaminassa vahvistetut edellytykset, joiden mukaan jäsenyys edellyttää, että:- hakijavaltiossa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen;- hakijavaltiossa on toimiva markkinatalous, ja se pystyy selviytymään kilpailupaineesta ja markkinavoimista unionissa;- hakijavaltio pystyy vastaamaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, mukaan lukien poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.Madridissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti hakijavaltioiden tarvetta mukauttaa hallintorakenteensa yhteisön politiikkojen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi liittymisen jälkeen, ja Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, että yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on välttämätöntä, mutta yksinään riittämätöntä; on tarpeen varmistaa, että sitä todella sovelletaan.3. ENSISIJAISET TAVOITTEET JA VÄLITAVOITTEETKomission määräaikaiskertomuksissa on tuotu esiin se, että hakijavaltioiden on vielä toteutettava tietyillä aloilla laajoja toimia valmistautuakseen unioniin liittymiseen. Tämä tilanne edellyttää välitavoitteiden määrittelemistä ensisijaisille tavoitteille, ja niihin kuhunkin on liityttävä asianomaisten valtioiden kanssa yhdessä asetetut selkeät tavoitteet, joiden saavuttamisesta riippuu hakijavaltioille myönnettävän avun määrä sekä jo joidenkin valtioiden kanssa käynnissä olevissa neuvotteluissa edistyminen ja muiden hakijavaltioiden kanssa käytävien neuvottelujen käynnistäminen. Ensisijaiset tavoitteet ja välitavoitteet on tarkistetussa liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa edelleen jaettu kahteen ryhmään eli lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteisiin. Lyhyen aikavälin tavoitteiden valinnassa on perusteena käytetty Bulgarian realistisia mahdollisuuksia toteuttaa tavoitteet tai edistyä merkittävästi niiden toteuttamisessa vuoden 2000 loppuun mennessä. Keskipitkän aikavälin ensisijaisiksi tavoitteiksi määriteltyjen tavoitteiden toteuttamisen oletetaan vievän yli vuoden, vaikkakin toteuttamisen olisi myös niiden osalta mahdollisuuksien mukaan alettava jo vuoden 2000 aikana. Vuoden 1998 liittymistä valmistelevan kumppanuuden tavoitteiden toteuttamiseksi aikaan saatua edistymistä arvioidaan vuoden 1999 määräaikaiskertomuksessa. Tätä arviointia on käytetty muotoiltaessa nykyisen kumppanuuden tavoitteita.Bulgaria toimitti tarkistetun version yhteisön säännöstön hyväksymistä koskevasta kansallisesta ohjelmastaan 31 päivänä toukokuuta 1999. Siinä määritellään aikataulu ensimmäiseen liittymiskumppanuuteen perustuvien ensisijaisten tavoitteiden ja välitavoitteiden toteuttamiselle sekä tarvittavat hallintorakenteet ja rahavarojen määrä.Liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa mainitaan Bulgarian jäsenyysvalmistelujen ensisijaiset alat. Bulgarian on kuitenkin huolehdittava kaikista määräaikaiskertomuksessa mainituista asioista. Tärkeää on myös, että Bulgaria täyttää lainsäädännöllistä lähentämistä ja yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa koskevat sitoumuksensa Eurooppa-sopimuksen mukaisten sitoumusten, analyyttisen tarkastelun ja neuvotteluprosessin mukaisesti. Olisi pidettävä mielessä, että yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei yksinään riitä, vaan on myös tarpeen varmistaa, että sitä todella sovelletaan unionissa voimassa olevien perusteiden mukaisesti. Kaikilla jäljempänä mainituilla aloilla tarvitaan yhteisön säännöstön uskottavaa ja tehokasta voimaan saattamista ja täytäntöönpanoa.Komission määräaikaiskertomuksen analyysin perusteella Bulgarialle on määritetty jäljempänä esitetyt lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaiset tavoitteet sekä välitavoitteet.3.1 Lyhyen aikavälin tavoitteet (2000)Poliittiset arviointiperusteet- Bulgarian on aloitettava romaniväestöä koskevan puiteohjelman toteuttaminen ja vahvistettava vähemmistö- ja väestöasioiden kansallista neuvostoa myöntämällä muun muassa neuvoston toiminnan edellyttämät määrärahat. Sen on toteutettava syrjinnän vastaisia toimenpiteitä (myös julkishallinnossa) ja edistettävä työllistymis- ja koulutusmahdollisuuksia.Taloudelliset arviointiperusteet- Bulgarian on parannettava kilpailukykyä markkinatalouteen perustuvan yritysten rakenneuudistuksen avulla. Sen on ryhdyttävä toimiin yritysten toimintaolosuhteiden parantamiseksi sekä kotimaisten investointien ja maahan ulkomailta suuntautuvien sijoitusten edistämiseksi erityisesti oikeudellisia ja hallinnollisia menettelyjä yksinkertaistamalla,- sen on huolehdittava valtionyhtiöiden ja -pankkien avoimesta yksityistämisestä,- sen on kehitettävä konkurssi- ja selvitystilamenettelyjä sekä tehostettava niiden soveltamista, ja- sen on hyväksyttävä teräsalan rakenneuudistussuunnitelma.Sisämarkkinat- Julkiset hankinnat: Bulgarian on yhdenmukaistettava julkisia hankintamenettelyjä.- Teollis- ja tekijänoikeudet: Bulgarian on yhdenmukaistettava ja saatettava voimaan teollisoikeuksia koskeva ja tavaramerkkilainsäädäntö, tuotepiratismin torjunta mukaan lukien.- Tietosuoja: Bulgarian on hyväksyttävä tietosuojaa koskeva kansallinen lainsäädäntö ja perustettava valvontaelin.- Tavaroiden vapaa liikkuvuus: Bulgarian on hyväksyttävä teknisiä vaatimuksia koskeva puitelaki kaikkien uuden ja kokonaisvaltaisen lähestymistavan mukaisten periaatteiden soveltamista varten, saatettava voimaan uusi standardisoimislaki ja vahvistettava äskettäin luotua infrastruktuuria sekä hyväksyttävä kemikaaleja, elintarvikkeita ja lääkkeitä koskevat puitelait.- Pääomien vapaa liikkuvuus: Bulgarian on vapautettava suorat sijoitukset ulkomaille sekä maan kansalaisten ulkomaiset arvopaperisijoitukset, laadittava aikataulu pääomansiirtojen jäljellä olevien rajoitusten vapauttamiseksi, mukaan luettuna kiinteän omaisuuden hankkimisen osalta.- Palvelujen vapaa liikkuvuus: Bulgarian on vahvistettava valvontaelimiä.- Kilpailu: Bulgarian on hyväksyttävä valtiontukia koskeva lainsäädäntö, parannettava kertomusta myönnetyistä valtiontuista, laadittava valtiontukien määritys ja hyväksyttävä kartellilainsäädäntöä koskeva johdettu oikeus.- Verotus: Bulgarian on yhdenmukaistettava alv-lainsäädäntö ja laadittava aikataulu valmisteveroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi. Sen on huolehdittava siitä, että uudet verotoimenpiteet ovat yritysverotuksen käytännesääntöjen periaatteiden mukaisia, ja parannettava veronkantojärjestelmää kansallisella ja alueellisella tasolla erityisesti tehostamalla arvonlisäveroa koskevien tietojen käsittelyä.- Tulli: Bulgarian on huolehdittava uuden tullilain ja sen täytäntöönpanosäännösten saattamisesta voimaan.Maatalous- Bulgarian on jatkettava eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualoja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamista ja parannettava tarkastusjärjestelyjä erityisesti yhteisön tulevilla ulkorajoilla,- sen on nykyaikaistettava teurastamoita ja meijereitä EU:n hygienia- ja kansanterveysnormien mukaisiksi, ja- sen on otettava käyttöön viinitilarekisteri.Energia- Bulgarian on pantava täytäntöön energialaki ja hyväksyttävä siihen liittyvä johdettu oikeus, valmisteltava alakohtaista lainsäädäntöä ja siihen liittyviä uudistussuunnitelmia (sähkön ja kaasun alalla) sekä vahvistettava sääntelyelimiä,- sen on uudistettava hintojen ja tariffien rakennetta siten, että energian hinnat ovat läpinäkyvämpiä ja perustuvat enemmän kustannuksiin,- sen on otettava käyttöön energia-alan strategia, jossa kiinnitetään erityistä huomiota energiatehokkuuteen, tarkistettava energian kysyntää koskevia ennusteita realistisemman talouskasvun ja energiaintensiteettiä koskevien skenaarioiden perusteella, ja- sen on hyväksyttävä ja pantava täytäntöön realistinen aikataulu Kozlodujin I ydinvoimalan yksikköjen 1-4 sulkemiseksi ja poistamiseksi käytöstä sekä valvottava käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen käsittelyä,- sen on jatkettava ydinturvallisuudesta vastaavien viranomaisten riippumattomuuden ja teknisen valmiuden vahvistamista.Liikenne- Bulgarian on yhdenmukaistettava merenkulun turvallisuutta koskeva lainsäädäntö.Työ- ja sosiaaliasiat- Bulgarian on tuettava työmarkkinaosapuolten valmiuksien kehittämistä erityisesti kahdenvälisen vuoropuhelun avulla yhteisön säännöstön omaksumiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, ja- sen on laadittava yhteisen työllisyyskatsauksen avulla kansallinen työllisyysstrategia, jonka avulla se voi myöhemmin osallistua Euroopan työllisyysstrategiaan.Ympäristö- Bulgarian on jatkettava vesien- ja ilmansuojelun sekä jätealan puitelainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, valmisteltava ja pantava täytäntöön yksityiskohtaiset direktiivikohtaiset lähentämisohjelmat sekä vahvistettava täytäntöönpanorakenteita erityisesti alueellisella tasolla,- sen on laadittava investointien rahoitussuunnitelma (direktiivikohtaisesti), jonka on perustuttava yhdenmukaistamisesta aiheutuvien kustannusten arvioihin sekä realistisiin arvioihin vuosittain julkiselta ja yksityiseltä sektorilta saatavasta rahoituksesta, ja- sen on saatettava päätökseen ympäristövaikutusten arviointia koskevan direktiivin säännösten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja varmistettava säännösten täytäntöönpano.Oikeus- ja sisäasiat- Bulgarian on pantava täytäntöön tehokkaat rajavalvontajärjestelmät ja yhteensovitettava viranomaisten toimintaa laittoman maahanmuuton estämiseksi ja jotta Bulgaria voisi osallistua täysimääräisesti Schengenin tietojärjestelmään,- sen on pantava täytäntöön ja sovellettava maahanmuuttoa ja turvapaikkamenettelyjä koskevaa uutta lainsäädäntöä,- sen on parannettava lainvalvontaelinten ja oikeuslaitoksen toimintakykyä (henkilöstön määrä, palvelukseen otto, koulutus ja laitteet) järjestäytyneen rikollisuuden, huumekaupan ja korruption torjunnassa vahvistettava poliisi- ja tulliviranomaisia sekä huolehdittava toiminnan paremmasta yhteensovittamisesta lainvalvontaelinten välillä, ja- sen on kehitettävä korruption torjunnan kansallinen strategia ja vahvistettava toimintakykyä rahanpesun torjunnan alalla. Bulgarian on ratifioitava rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesua, etsintää, takavarikkoa ja menetetyksi tuomitsemista koskeva yleissopimus sekä lahjontaa koskeva rikosoikeudellinen yleissopimus ja allekirjoitettava OECD:n lahjonnan torjuntaa koskeva yleissopimus.Hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakyvyn tehostaminen, EU-varojen hallinnointi ja valvonta mukaan lukien- Phare(1), Ispa(2) ja Sapard(3): Bulgarian on jatkettava kansallisen kehittämissuunnitelman ja maaseudun kehittämissuunnitelman kehittämistä. Sen on vahvistettava oikeudelliset, hallinnolliset (tilintarkastuskäsikirja ja kirjausketju) sekä talousarviota koskevat puitteet Ispan ja Sapardin ohjelmointia ja hallinnointia varten. Tämä edellyttää myös järjestelmää ympäristövaikutusten arvioimiseksi ja yhteisön varoista yhteisrahoitusta saaneisiin hankkeisiin sovellettavia, julkisia hankintoja koskevia sääntöjä, jotka ovat yhteensopivia yhteisön säännösten kanssa. Bulgarian on lisäksi perustettava toimiva maksajavirasto Sapardia varten,- Bulgarian on täydennettävä lainsäädäntöä ja vahvistettava sisäisestä ja ulkoisesta varainhoidon valvonnasta vastaavia elimiä, myös alueellisia valvontayksiköitä, erityisesti hyödyntämällä kattavaa atk-järjestelmää ja erottamalla toisistaan selkeästi varainhoidon ennakkovalvonta ja hyväksyminen sekä sisäisen varainhoidon valvonta. Sen on lisättävä kansallisten sisäisten varainhoidon valvojien ja tilintarkastajien toiminnallista riippumattomuutta sekä keskushallinnon että paikallistasolla ja parannettava varainhoidon ennakkovalvontaa,- sen on pantava virkamieslaki täytäntöön,- sen on vahvistettava tuomarien riippumattomuutta ja tuomioistuinjärjestelmän tehokkuutta, mukaan luettuina tapausten käsittely ja vaihtoehtoinen riitojenratkaisumekanismi. Bulgarian on tehostettava riita- ja rikosasioissa annettujen tuomioiden täytäntöönpanoa, ja- sen on vahvistettava uuden lainsäädännön taloudellisten ja institutionaalisten vaikutusten arviointikykyä.3.2 Keskipitkän aikavälin tavoitteetPoliittiset arviointiperusteet- Bulgarian on jatkettava romaniväestöä koskevan puiteohjelman toteuttamista.Taloudelliset arviointiperusteet- Bulgarian on säilytettävä yleinen kansantalouden vakaus, parannettava kilpailukykyä markkinatalouteen perustuvan rakenneuudistuksen avulla, saattamalla myös päätökseen pienten ja keskisuurten yritysten yksityistämisprosessi, vahvistettava toimielimiä markkinatalouden alalla sekä kehitettävä yrityksiä koskevaa lainsäädäntöä ja sääntelykehystä,- sen on otettava käyttöön vuotuista julkisen talouden valvontaa koskeva menettely, jolla pyritään saattamaan julkisen talouden raportointi, seuranta ja valvonta sekä julkisen talouden tila EU:n menettelyjen mukaisiksi,- sen on pantava täytäntöön teräsalan rakenneuudistusohjelma, ja- sen on luotava toimivat maakaupan markkinat sekä saatettava päätökseen maa- ja kiinteistörekisterin perustaminen.Sisämarkkinat- Julkiset hankinnat: Bulgarian on taattava julkisten hankintamenettelyjen avoimuus keskus- ja aluetasolla.- Teollis- ja tekijänoikeudet: Bulgarian on saatettava päätökseen lainsäädännön yhdenmukaistaminen ja pantava täytäntöön teollisoikeudet (muun muassa tavaramerkkien, maantieteellisten määränpäiden ja teollismallien osalta) sekä tehokas rajavalvonta.- Tietosuoja: Bulgarian on pantava lainsäädäntö täytäntöön.- Tavaroiden vapaa liikkuvuus: Bulgarian on aloitettava uuden lähestymistavan mukaisen lainsäädännön täytäntöönpano, jatkettava perinteisen teknisen lainsäädännön yhdenmukaistamista ja pantava täytäntöön markkinoiden valvontajärjestelmä.- Henkilöiden vapaa liikkuvuus: Bulgarian on saatettava päätökseen tutkintotodistusten vastavuoroinen tunnustaminen.- Palvelujen vapaa liikkuvuus: Bulgarian on saatettava päätökseen pankkilain, vakuuksia koskevan lainsäädännön ja arvopaperilainsäädännön yhdenmukaistaminen sekä pantava kyseinen lainsäädäntö täytäntöön. Sen on helpotettava lainansaantia ja omistusoikeutta koskevia menettelyjä.- Kilpailu: Bulgarian on vahvistettava kilpailu- ja valtiontukiviranomaisia ja -menettelyjä.- Televiestintä: Bulgarian on vahvistettava kansallisten sääntelyviranomaisten toimintakykyä.- Verotus: Bulgarian on yhdenmukaistettava verotusta koskeva lainsäädäntö kaikilta osin yhteisön verotussäännöstön, mukaan luettuna yhteisön siirtymäkauden arvonlisäjärjestelmä, mukaiseksi. Sen on tarkasteltava voimassa olevaa lainsäädäntöä ja varmistettava sen yhdenmukaisuus yritysverotuksen käytännesääntöjen kanssa. Sen on tehostettava hallinnon toimintakykyä ja valvontamenettelyjä, mukaan luettuna hallinnollista yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa.- Kuluttajansuoja: Bulgarian on jatkettava lainsäädännön yhdenmukaistamista sekä vahvistettava markkinoiden valvontaa ja lainvalvontaviranomaisia.- Tulli: Bulgarian on tehostettava rajavalvontaa, kehitettävä yhtenäistetty tariffi, kehitettävä tullihallinnon toimintakykyä ja tietokoneistamista sekä tehostettava petosten ja korruption torjuntaa.Maatalous- Bulgarian on vahvistettava yhteisen maatalouspolitiikan hallintomekanismeja ja hallintorakenteita (valvottava maataloustuotteiden markkinoita, toteutettava rakenteiden ja maaseudun kehittämistä koskevia toimenpiteitä sekä perustettava uusia elimiä ja valvontamekanismeja),- sen on jatkettava elintarvikealan rakenneuudistusta ja vahvistettava elintarvikevalvonnan hallintoa, ja- sen on saatettava päätökseen eläinten merkitsemisjärjestelmän kehittäminen ja otettava käyttöön HACCP-järjestelmä (vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) sekä toteutettava valvontaohjelmat, jotka koskevat eläinjätteiden käsittelyä, jäännöstuotteita ja zoonooseja. Bulgarian on otettava käyttöön tarkastusjärjestelmät yhteisön tulevilla ulkorajoilla.Kalastus- Bulgarian on kehitettävä toimintakykyä yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja soveltamista varten erityisesti ottamalla käyttöön asianmukaiset institutionaaliset voimavarat sekä tarvittavat tarkastus- ja valvontavälineet. Sen on otettava käyttöön asianmukainen kalastusalusten rekisteröintijärjestelmä ja edistettävä laadunhallintaa.Energia- Bulgarian on yhdenmukaistettava öljyvarastoja koskevia vaatimuksia ja parannettava entisestään energiatehokkuutta,- sen on valmistauduttava energia-alan sisämarkkinoihin erityisesti omaksumalla sähkö- ja kaasudirektiivien säännökset (myös mukautettava energian hinnat niiden todelliselle kustannustasolle),- sen on hyväksyttävä ja pantava täytäntöön johdettu oikeus sähkön ja kaasun sisämarkkinoita varten,- sen on pantava täytäntöön sitoumukset Kozlodujin ydinvoimalan yksikköjen 1-4 vaiheittaisesta sulkemisesta ja käytöstäpoistosta sekä säilytettävä Kozlodujin ydinvoimalan yksikköjen 5-6 ydinturvallisuuden korkea taso, ja- sen on lujitettava ydinturvallisuuden ja säteilysuojan sääntelyrakenteita.Liikenne- Bulgarian on yhdenmukaistettava tieliikenne (markkinoille pääsy, tieturvallisuus ja verotus), rautatiet, meriliikenne, sisävesiväylät (alusten tekniset määräykset) ja ilmaliikenne (erityisesti ilmaturvallisuus ja lennonjohto).Työ- ja sosiaaliasiat- Bulgarian on yhdenmukaistettava lainsäädäntönsä yhteisön säännöstön kanssa työterveyden ja -turvallisuuden, työoikeuden, naisten ja miesten yhtäläisen kohtelun sekä kansanterveyden aloilla ja täytäntöön pantava se. Tämä edellyttää myös näihin aloihin ja sosiaaliturvan koordinointiin liittyvien hallintorakenteiden lujittamista, ja- sen on perustettava riippumaton työntekijöiden takuurahasto työnantajan maksukyvyttömyystapauksia varten.Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus- Bulgarian on laadittava kansallinen toimintamalli taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta varten. Bulgarian on valmistauduttava alueellisten, kehitysohjelmien ja yhteisön aloitteiden toteuttamiseen, parannettava hallintomenettelyjä ja otettava käyttöön monivuotiset sitoumukset mahdollistava budjettijärjestelmä, jota Bulgarian on hoidettava rakennerahastonormien mukaisesti ennakko- ja jälkiarviointeineen.Ympäristö- Bulgarian on saatettava päätökseen puite- ja alakohtaisen lainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pantava se täytäntöön ennalta määrätyn aikataulun mukaisesti, ja- kestävän kehityksen periaatteet on sisällytettävä kaikkien muiden alakohtaisten politiikkojen määritelmiin ja täytäntöönpanoon.Oikeus- ja sisäasiat- Bulgarian on jatkettava asteittain viisumilainsäädännön ja -käytäntöjen yhdenmukaistamista EU:n käytäntöjä vastaaviksi,- sen on hyväksyttävä ja sovellettava huumekaupan torjuntaan liittyviä kansainvälisiä välineitä, erityisesti meriteitse käytävää laitonta kauppaa koskevaa sopimusta, jolla pannaan täytäntöön huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 17 artikla,- sen on parannettava turvapaikanhakijoita ja pakolaisia koskevia järjestelyjä,- sen on tehostettava edelleen kansainvälisen toiminnan yhteensovittamista ja yhteistyötä rajatylittävän rikollisuuden torjunnassa, erityisesti huumeiden kauttakulun, tuotannon ja myynnin sekä rahanpesun osalta. Sen on pantava täytäntöön korruption torjuntaa koskeva strategia ja jatkettava nais- ja lapsikaupan torjuntaa, ja- sen on vahvistettava oikeuslaitoksen riippumattomuutta.Hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakyvyn tehostaminen, EU-varojen hallinnointi ja valvonta mukaan lukien- Bulgarian on saatettava päätökseen pätevän ja puolueettoman julkishallinnon perustaminen virkamieslain perusteella, luotava julkishallinnon hallintorakenne ja huolehdittava menettelyjen yksinkertaistamisesta,- sen on parannettava Eurooppa-asioiden opetusta, mukaan luettuna tuomarien koulutusta yhteisön oikeuden alalla,- sen on vahvistettava julkisen talouden varainhoidon valvontaan liittyviä toimia asianmukaisen henkilöstön, koulutuksen sekä laitteiden avulla, ja- sen on vahvistettava tilastointivalmiuksia.4. OHJELMATVuosille 1995-1999 myönnetyt Pharen määrärahat ovat yhteensä 415 miljoonaa euroa. Berliinissä 24-25 päivänä maaliskuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston sopimuksen seurauksena hakijavaltioiden rahoitustuki sisältää vuosien 2000-2006 välisenä ajanjaksona tukea maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille liittymistä edeltävän Sapard-välineen (Neuvoston asetus (EY) N:o 1268/1999, EYVL L 161, 26.6.1999, s. 87) ja rakennetuen Ispa-välineen (Neuvoston asetus (EY) N:o 1267/1999, EYVL L 161, 26.6.1999, s. 73) avulla, joissa annetaan etusija toimenpiteille, jotka ovat samanlaisia kuin liittymistä edeltävänä aikana koheesiorahaston tukea saavat toimenpiteet. Näillä kansallisilla määrärahoilla Bulgaria voi myös rahoittaa osittain osallistumisensa yhteisön ohjelmiin, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskeva viides puiteohjelma mukaan lukien (EYVL L 26, 1.2.1999, s. 1). Lisäksi Bulgaria voi saada rahoitusta suoraan yhteisön säännöstöön liittyvistä monia valtioita koskevista ohjelmista. Hakijavaltioiden yhteisrahoitusta edellytetään järjestelmällisesti kaikille investointihankkeille. Vuodesta 1998 lähtien komissio on työskennellyt Euroopan investointipankin ja kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin sekä Maailmanpankin kanssa liittymistä edeltävän ajan painopisteitä koskevien hankkeiden yhteisrahoituksen helpottamiseksi.5. EHDOLLISUUSEdellytyksenä sille, että hankkeita rahoitetaan yhteisön tuella näiden kolmen liittymistä edeltävän välineen, Pharen, Ispan ja Sapardin kautta, on Bulgarian osalta se, että se täyttää Eurooppa-sopimuksen mukaiset sitoumuksensa, edistyy Kööpenhaminan arviointiperusteiden täyttämisessä ja erityisesti tämän liittymistä valmistelevan kumppanuuden erityisten ensisijaisten tavoitteiden täyttämisessä vuonna 2000. Näiden yleisten edellytysten täyttämättä jättäminen voisi johtaa neuvoston päätökseen rahoitustuen lopettamisesta toistaiseksi asetuksen (EY) N:o 622/98 4 artiklan mukaisesti.6. VALVONTALiittymistä edeltävän kumppanuuden täytäntöönpanoa valvotaan Eurooppa-sopimuksen puitteissa. Kuten Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa korostettiin, on tärkeätä, että Eurooppa-sopimuksen toimielimet ovat edelleen ne puitteet, joissa yhteisön säännöstön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä voidaan tutkia samoin perustein riippumatta siitä, onko neuvottelut aloitettu vai ei. Liittymistä valmistelevan kumppanuuden asiaankuuluvista osista keskustellaan vastaavissa alakomiteoissa. Assosiaatiokomitea keskustelee yleiskehityksestä, edistyksestä ja sen ensisijaisten tavoitteiden täyttämisessä vastaan tulleista ongelmista, sekä välitavoitteista sekä erityiskysymyksistä, jotka alakomiteat ovat antaneet sille käsiteltäväksi.Pharen hallintokomitea varmistaa, että kaikkien kolmen liittymistä edeltävän välineen Pharen, Ispan ja Sapardin nojalla tehdyt rahoituspäätökset ovat sopusoinnussa toistensa sekä liittymistä valmistelevien kumppanuuksien kanssa, kuten koordinointiasetuksessa on säädetty (neuvoston asetus (EY) N:o 1266/1999, EYVL L 161, 26.6.1999, s. 68).Liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukauttamista jatketaan tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 622/98 2 artiklan mukaisesti.(1) Phare: Puolan ja Unkarin yhteensovitetun avun toimintaohjelma.(2) Ispa: Liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline.(3) Sapard: Maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma.


Avis juridique important

|

32001D0196

2001/196/EY: Neuvoston päätös, tehty 26 päivänä helmikuuta 2001, Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen tekemisestä

Virallinen lehti nro L 071 , 13/03/2001 s. 0007 - 0007

Neuvoston päätös,tehty 26 päivänä helmikuuta 2001,Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen tekemisestä(2001/196/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 ja 150 artiklan yhdessä 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto valtuutti 22 päivänä toukokuuta 2000 tekemällään päätöksellä komission neuvottelemaan Euroopan yhteisön, Kanadan ja Amerikan yhdysvaltojen välisistä korkea-asteen koulutusta ja ammatillista koulutusta koskevista sopimuksista.(2) Euroopan yhteisö ja Amerikan yhdysvallat odottavat saavansa molemminpuolista hyötyä tästä yhteistyöstä, jonka on yhteisön osalta täydennettävä jäsenvaltioiden ja Amerikan yhdysvaltain välisiä kahdenvälisiä ohjelmia ja tarjottava eurooppalaista lisäarvoa.(3) Olisi hyväksyttävä Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välinen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskeva sopimus,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välinen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskeva sopimus.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaSopimuksen 6 artiklassa tarkoitetussa sekakomiteassa toimiva Euroopan yhteisön valtuuskunta koostuu komission edustajasta, jota avustaa yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta.3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja antaa sopimuksen 12 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen.Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. Lindh


title: 2009/593/EY: Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä heinäkuuta 2009 , kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banka Slovenijen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta

text:
               4.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 202/53

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 27 päivänä heinäkuuta 2009,
   kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banka Slovenijen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta
   (2009/593/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Banka Slovenijen tilintarkastajista Euroopan unionin neuvostolle 5 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2009/12 (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien riippumattomien ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Banka Slovenijen nykyisen ulkopuolisen tilintarkastajan toimikausi päättyy tilikauden 2008 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uusi ulkopuolinen tilintarkastaja tilikaudesta 2009 alkaen.

               (3)

               Banka Slovenije on valinnut Deloitte revizija d.o.o.:n ulkopuoliseksi tilintarkastajakseen tilikausiksi 2009–2011.

               (4)

               EKP:n neuvosto suositteli, että Deloitte revizija d.o.o. nimitetään Banka Slovenijen ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilikausiksi 2009–2011.

               (5)

               On tarkoituksenmukaista noudattaa EKP:n neuvoston suositusta ja muuttaa päätös 1999/70/EY (2) vastaavasti,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 1999/70/EY 1 artiklan 13 kohta seuraavasti:

      ”13.   Hyväksytään Deloitte revizija d.o.o. Banka Slovenijen ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilikausiksi 2009–2011.”

   2 artikla
   Tämä päätös ilmoitetaan EKP:lle.
   3 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 2009.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. BILDT

      (1)  EUVL C 132, 11.6.2009, s. 1.

      (2)  EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69.