Avis juridique important

|

31998D0019

98/19/EY: Komission päätös, tehty 6 päivänä tammikuuta 1998, polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä Hongkongista ja Korean tasavallasta peräisin olevien videokasettien tuonnissa

Virallinen lehti nro L 007 , 13/01/1998 s. 0047 - 0055

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 6 päivänä tammikuuta 1998,polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä Hongkongista ja Korean tasavallasta peräisin olevien videokasettien tuonnissa (98/19/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 23 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (3) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan,on kuullut asiassa neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo, että:A. MENETTELY (1) Neuvosto otti asetuksella (ETY) N:o 1768/89 (4) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Korean tasavallasta ja Hongkongista peräisin olevien videokasettien tuonnissa ja päätti polkumyynnin vastaisen menettelyn kyseisistä maista peräisin olevien videonauhakelojen osalta.Komissio hyväksyi samanaikaisesti sitoumuksen, jonka teki hongkongilainen viejä Wing Shing Cassette Mfg. Ltd (5).(2) Ne Hongkongin yritykset, jotka eivät vieneet kyseisiä tuotteita alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana, pyysivät uusia viejiä koskevaa uudelleentarkastelua, joka suoritettiin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (jäljempänä "asetus 2423/88")14 artiklan mukaisesti. Yksi tarkasteluista ei johtanut kyseisiä tuontitoimenpiteitä koskeviin toimenpiteisiin; muiden johdosta otettiin käyttöön muuttuvia tulleja ja arvotulleja (6).(3) Käyttöön otettujen toimenpiteiden lähestyvää voimassaolon päättymistä koskevan ilmoituksen (7) jälkeen European Chemical Industrial Council (Cefic), joka toimi kahden yhteisössä toimivan videokasettien tuottajan puolesta, jotka sen mukaan edustivat 45:tä prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta, pyysi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamista koskevan asetuksen uudelleentarkastelemista.Cefic väitti pyynnössään, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi vahingon toistumiseen ja että voimassaolevista toimenpiteistä huolimatta Etelä-Koreasta ja Hongkongista peräisin olevien videokasettien tuonti aiheutti edelleen jatkuvaa ja yhä vakavampaa haittaa, sillä yhä lisääntyvä polkumyynti mahdollisti kyseisen tuotteiden halpahintaisen tuonnin. Esitettyjä todisteita pidettiin riittävinä, ja komissio ilmoitti toukokuussa 1994 (8) aikovansa suorittaa uudelleentarkastelun.(4) On otettava huomioon, että vuonna 1991 otettiin käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä myös Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien videokasettien tuonnissa (9).Näiden toimenpiteiden voimassaolo päättyi, koska yhteisön tuotannonala ei ollut halukas toimimaan yhteistyössä hiljattain suoritetussa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa uudelleentarkastelussa (10).B. UUDELLEENTARKASTELU (5) Komissio julkaisi asetuksen 2423/88 15 artiklan mukaisesti syyskuussa 1994 ilmoituksen (11) uudelleentarkastelun vireillepanosta.(6) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti valituksen tehneelle yhteisön tuotannonalalle, niille viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaiden edustajille ja antoi osapuolille, joita asia välittömästi koski, tilaisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti sekä pyytää kuulemista.(7) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastaukset niiltä kahdelta yhteisön tuottajalta, joiden puolesta uudelleentarkastelua koskeva pyyntö oli esitetty, kolmelta korealaiselta viejältä sekä kahteen korealaiseen viejään etuyhteydessä olevilta yhteisön tuojilta. Ainoastaan yksi hongkongilainen viejä osallistui yhteistyöhön ja palautti kyselyvastauksen, josta ilmeni, että kyseinen yritys ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta jäljempänä johdanto-osan 11 kappaleessa määritellyn tutkimusajanjakson aikana. Muut hongkongilaiset viejät eivät palauttaneet kyselyvastauksia, vaikka useat Hongkongin yritykset ilmoittivatkin lopettaneensa videokasettien viennin yhteisöön.Komissio sai lausunnon Hongkongin hallitukselta.(8) Toisen yhteisön tuottajan palauttamaa kyselyvastausta pidettiin tiedoiltaan riittämättömänä, ja tämän lisäksi kyseinen yritys ei koskaan palauttanut kyselyvastauksensa ei-luottamuksellista toisintoa. Tämän vuoksi komissio ei voinut vahinkoa määrittäessään ottaa huomioon kyseisen tuottajan antamia tietoja (ks. myös johdanto-osan 17 kappale).(9) Korean viejien esittämän pyynnön johdosta kolme asianomaista yhteistyöhön osallistunutta Korean viejää ja yhteisön tuotannonalan edustajat tapasivat ja vaihtoivat näkökantoja asetuksen 2423/88 7 artiklan 6 kohdan mukaisesti.(10) Tarkastelun aikana komissio hankki ja tarkisti kaikki määrittelyn kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloissa:a) Yhteisön tuottaja:- BASF Magnetics, GmbH, Mannheim (Saksa), sekä siihen etuyhteydessä olevat myyntiyhtiöt:- BASF Magnetics France, SA, Levallois-Perret (Ranska)- BASF, Plc, Wembley, Middlesex (Yhdistynyt kuningaskunta)(näistä yrityksistä käytetään jäljempänä yhteistä nimitystä "BASF Magnetics").b) Korean tasavallan tuottajat/viejät:- SKC Ltd, Soul- Kolon Industries Inc., Soul- LG Electronics Inc., Soul.c) Korean tuottajiin/viejiin etuyhteydessä olevat tuojat yhteisössä:Saksa:- Kolon International GmbH, Frankfurt- SKC Europe GmbH, Frankfurt- LG Electronics Deutschland GmbH, WillichYhdistynyt kuningaskunta:- Kolon Industries Inc., Lontoo (haarakonttori)- LG Electronics U.K. Ltd, SloughRanska:- LG GoldStar France SARL, Marne La Vallée(11) Menettelyssä käytettiin tutkimusajanjaksona 1. heinäkuuta 1993 ja 30. kesäkuuta 1994 välistä aikaa. Määritettäessä, oliko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinkoa tarkasteltavana olevista tuonneista, analysoitiin toimenpiteiden käyttöön ottamisen, eli vuoden 1989, ja tutkimusajanjakson lopun välinen ajanjakso. Analyysissä oli kuitenkin otettava huomioon kaksi tekijää: ensinnäkin ennen vuotta 1991 tuonneista tiedettiin ainoastaan niiden paino ja vasta vuodesta 1991 oli saatavissa yksityiskohtaisempia tilastotietoja videokasettien yksikkökohtaisesta (sekä määrä että arvo) tuonnista, mikä mahdollisti tuonnin ja sen vaikutuksen luotettavamman analysoimisen. Toiseksi, kuten johdanto-osan 18 kappaleessa korostetaan, yhteisön tuotannonalan rakenne muuttui huomattavasti vuonna 1991, minkä vuoksi yhteisön tuotannonalan suorituskykyä voitiin asianmukaisesti analysoida vasta vuoden 1991 ja sen jälkeisten lukujen perusteella.Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen merkittävän vahingon tutkimisen pääasiallisena perustana on käytetty vuoden 1991 ja 30. kesäkuuta 1994 välistä ajanjaksoa.(12) Tutkimus kesti kauemmin kuin asetuksen 2423/88 7 artiklan 9 kohdan a alakohdassa ohjeelliseksi kestoksi annetun vuoden, mikä johtui pääasiallisesti siitä tietomäärästä, joka oli analysoitava tällaisen useina erilaisina versioina myytävän kulutushyödykkeen (laadultaan ja nauhan pituudeltaaneroavien videokasettien) tapauksessa, sekä siitä, että huomioon otettavia liiketoimia oli äärimmäisen paljon. Lisäksi kyselylomakkeisiin vastaamisen määräaikaa pidennettiin useiden osapuolten, myös yhteisön tuotannonalan, pyynnöstä. Komission oli myös pyydettävä joiltakin osapuolilta lisätietoja ratkaisevan tärkeinä pitämistään seikoista.Tutkimuksessa oli osatekijänä myös se, että yksi valituksen tehneistä yrityksistä vaihtoi omistajaa (ks. jäljempänä johdanto-osan 18 kappale), mikä olisi saattanut vaikuttaa tutkimuksen jatkamiseen. Neuvottelut, jotka johtivat BASF Magneticsin myyntiin korealaiselle KOHAP-yhtymälle, aloitettiin vuonna 1996 ja saatiin päätökseen tammikuussa 1997.C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (13) Tutkimuksessa tarkasteltavat tuotteet ovat äänitystä varten valmistettuja vielä äänittämättömiä VHS-videonauhoja (eli videokasetteja), jotka kuuluvat CN-koodiin (ex) 8523 13 00.Kuten väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta Hongkongista ja Koreasta peräisin olevien videokasettien tuonnissa annetussa asetuksessa (ETY) N:o 4063/88 (12) todetaan, videokasetteja valmistetaan yleensä JVC:n (Japan Victor Company) myöntämällä lisenssillä. Videokasetteja käytetään videokameroissa videofilmien kuvaukseen ja videonauhureissa televisio-ohjelmien äänitykseen ja toistamiseen sekä videokameralla kuvattujen elokuvien toistamiseen ja esittämiseen. Videokasetit saattavat erota toisistaan nauhan pituuden ja laadun suhteen, mutta niitä voidaan silti pitää yhtenä tuoteryhmänä.Tutkimuksesta ilmeni, että Hongkongin ja Korean kotimaan markkinoilla myydyillä ja kyseisistä maista yhteisöön viedyillä videokaseteilla on samat tekniset ja fyysiset perusominaisuudet sekä identtinen käyttötarkoitus. Samaan tulokseen päästiin myös vertailtaessa keskenään näistä maista yhteisöön tuotuja videokasetteja ja yhteisön tuotannonalan tuottamia ja myymiä videokasetteja. Hongkongista ja Koreasta peräisin olevat ja yhteisön tuotannonalan myymät videokasetit kilpailevat suoraan toistensa kanssa myös kuluttajalle niistä muodostuvan mielikuvan ja myyntikanavien osalta.Tämän vuoksi todettiin uudelleentarkasteltavana olevan asetuksen toteamusten mukaisesti, että Koreasta ja Hongkongista peräisin olevat videokasetit ja yhteisön tuotannonalan yhteisössä myymät videokasetit muodostavat asetuksen 2423/88 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitetun samankaltaisen tuotteen.D. YHTEISÖN TUOTANNONALA (14) Alkuperäisen tutkimuksen aikana yhteisön tuotannonala, jonka puolesta valitus tehtiin, muodostui neljästä tuottajasta. Nämä tuottajat olivat Agfa-Gevaert AG, BASF Magnetics GmbH, Magna Tonträger Produktions GmbH ja PDM Magnetics.Tarkasteltavana olevien toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen Magna Tonträger Produktions GmbH lopetti videokasettien tuotannon. Agfa-Gevaertin otti haltuunsa yksi yhteisön tuottajista (BASF Magnetics GmbH). Lisäksi PDM Magneticsin tuotannon otti haltuunsa Sauerland-Kunststoffe GmbH & Co. KG (jäljempänä "Sauerland"). Näiden muutosten jälkeen alkuperäisen tutkimuksen neljästä valituksen tehneestä yrityksestä oli jäljellä vain kaksi yritystä: BASF Magnetics ja Sauerland. Nämä kaksi tuottajaa edustivat noin 45:tä prosenttia yhteisön videokasettien kokonaistuotannosta.(15) Yksi viejistä väitti, että BASF Magnetics olisi asetuksen 2423/88 4 artiklan 5 kohdan nojalla pitänyt sulkea pois yhteisön tuotannonalan määritelmästä sen vuoksi, että se itse toi maahan videokasetteja. Tutkimuksen aikana kuitenkin vahvistettiin, että vaikka BASF Magnetics oli tuonut videokasetteja toisesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta, tuonti oli ollut vähäistä ja lyhytkestoista. Videokasettien tuonti tapahtui OEM-pohjalta siten, että jonkin jäsenvaltion tiettyjä markkinoita varten, joilla hintakilpailu oli kaikkein kovinta, oli tehty nimenomainen tilaus. Tuonnin määrä oli pieni suhteessa kokonaismyyntiin (noin 4 prosenttia yhden vuoden osalta), ja yhteisön tuottaja oli ryhtynyt harjoittamaan tuontia pyrkiessään puolustamaan itseään kyseisten markkinoiden kovassa kilpailussa, joka johtui osittain myös halpahintaisista tuonneista. BASF Magnetics ei harjoittanut tuontia tutkimusajanjakson aikana.Näiden syiden vuoksi katsottiin, että BASF Magneticsia ei pitäisi sulkea pois asetuksen 2423/88 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta yhteisön tuotannonalasta.(16) Korean viejät väittivät lisäksi, että yhteisön videokasettien kokoonpanijoiden harjoittama toiminta olisi sisällytettävä yhteisön kokonaistuotantoon. Tämän tuotannon huomioon ottaminen merkitsisi sitä, että uudelleentarkastelua pyytävät yhteisön tuottajat eivät edustaisikaan vaatimuksena olevaa pääosaa yhteisön tuotannosta. Edustavuutta arvioitaessa katsottiin kuitenkin, että pelkästään kokoonpanotoimintaa harjoittavien yritysten tuotantoa ei voitu pitää varsinaisena yhteisön tuotantona. Videokasettien kokoamisesta syntyvä lisäarvo onkin vähäinen. Lisäksi yksikään kokoonpanija ei itse pitänyt itseään yhteisön tuottajana. Tämän vuoksi voitiin katsoa, että ainoastaan BASF Magnetics ja Sauerland olivat yhteisön tuottajia.Sauerland antoi riittämättömän kyselyvastauksen, minkä vuoksi sen tilannetta ei voitu ottaa huomioon vahinkoa koskevien päätelmien tekemisessä. Todettiin, että jäljellä olevan yhteistyöhön osallistuvan yhteisön tuottajan (BASF Magneticsin) osuus näiden kahden tuottajan kokonaistuotannosta oli huomattavasti Sauerlandin osuutta suurempi.(17) Edeltävien seikkojen perusteella pääteltiin, että tässä menettelyssä ainoastaan BASF Magnetics täytti asetuksen 2324/88 4 artiklan 5 kohdan edellytykset, minkä vuoksi sen katsottiin edustavan kyseisessä artiklassa tarkoitettua yhteisön tuotannonalaa.(18) Todettiin, että BASF Magneticsin omistussuhde vaihtui tutkimusajanjakson päätyttyä 22. tammikuuta 1997, jolloin BASF Magnetics liittyi osaksi korealaista KOHAP-yhtymää. BASF Magnetics GmbH:n uudeksi nimeksi vaihdettiin EMTEC Magnetics GmbH. Myös tämä uusi yritys ilmaisi tukevansa uudelleentarkastelua koskevaa pyyntöä ja vireillä olevaa tutkimusta.E. VAHINKO 1. Videokasettien kulutus yhteisössä (19) Yksikkökohtaisen analyysin suorittaminen oli kaikkein soveltuvin tapa määrittää yhteisön markkinoiden kehityssuuntauksia. Yhteisön kulutuksen osalta ilmeni, että yhteisön tuotannonalan esittämät, erään riippumattoman markkinatutkimuksen tuloksena saadut luvut muodostivat kaikkein luotettavimman lähteen kahdesta syystä: ensinnäkään tosiasiallisen kulutuksen laskeminen ei ollut mahdollista, koska muiden markkinoilla toimivien yritysten yksittäisiä myyntitietoja ei voitu saada, ja toiseksi virallisissa tuontitilastoissa esitettiin vain painoa (eikä yksikköjä) koskevia tietoja.(20) Ilmeni, että kulutus yhteisössä oli edeltävien vuosien vakaan kasvun jälkeen vuonna 1992 saavuttanut 394 miljoonan yksikön huipputason. Vuosilta 1993 ja 1994 saatavissa olevien tietojen perusteella arvioitiin, että kulutus oli tutkimusajanjakson aikana 380 miljoonaa yksikköä.2. Tuontiin liittyvät tekijät a) Tuonnin määrä ja markkinaosuus (21) On huomattava, että Eurostatin komissiolle antamat tiedot kattavat CN-nimikkeen, joka sisältää sekä videokasetit että videonauhakelat. Yhteisöjen virallisista tuontitilastoista ei siis saa täsmällistä kuvaa yksinomaan videokasettien tuonnin tasosta. Tämän vuoksi katsottiin tarpeelliseksi, että Comextin lisäksi otettaisiin huomioon muita tietolähteitä, joita ovat esimerkiksi asianomaisten maiden viralliset vientitilastot ja yhteisöön suuntautuvaa tuontia koskevat muut yksityiskohtaisemmat tiedot. Yhteisöön suuntautuvaa tuontia koskevia tietoja, jotka sisältävät yksittäisiä tilastotietoja jokaisesta videokasettityypistä, on kuitenkin saatavissa vasta vuodesta 1991, minkä vuoksi niihin perustuvat päätelmät voivat koskea ainoastaan vuoden 1991 jälkeistä ajanjaksoa.Yhteisön tuotannonala väitti, että Hongkongista tulevan tuonnin arviointiin olisi sisällytettävä myös Makaosta tuleva tuonti, koska Makaosta tuleva tuonti oli sen mukaan peräisin Hongkongista ja ainoastaan viety Makaon kautta. Komission vuonna 1994 tekemästä tutkimuksesta kuitenkin oli ilmennyt, että kyseinen Makaosta tuleva tuonti oli peräisin Kiinasta. Tämän vuoksi ei ollut mitään perusteita katsoa, että se olisi ollut peräisin Hongkongista.Sekä Hongkongista että Koreasta tulevan tuonnin osalta huomautetaan, että Eurostatin mukaan CN-koodiin 8523 13 00 kuuluvien tuotteiden tuonnin määrä (tonneina) pieneni vuoteen 1988 verrattuna olennaisesti alkuperäisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen vuonna 1989. Vuonna 1988 Hongkongista tuotiin 8 289 tonnia, vuonna 1989 ainoastaan 1 314 tonnia, mikä siis tarkoittaa määrän pienentyneen 84 prosentilla. Koreasta tuotiin vuonna 1988 17 511 tonnia ja vuonna 1989 11 491 tonnia, mikä puolestaan tarkoittaa määrän pienentyneen 34 prosentilla.Vuoden 1989 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana edellä mainittuun CN-koodiin kuuluvien tuotteiden tuonti Hongkongista pysyi tasoltaan suhteellisen alhaisena ja oli tutkimusajanjakson aikana 1 279 tonnia. Korean osalta tuonti itse asiassa kasvoi vuosien 1989 ja 1990/1991 välillä (11 491 tonnista 20 938 tonniin), mutta pieneni sitten tasaisesti 13 500 tonniin, mikä tarkoittaa tuonnin vähenemistä 23 prosentilla vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välillä.Käytettävissä olevien tietojen perusteella saatiin tuonnin yksikkökohtaisen kehityksen osalta selville, että tuonti Hongkongista pysyi alhaisella tasolla vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä (4,8 miljoonaa yksikköä). Koreasta tuleva tuonti pieneni vuoden 1991 37,3 miljoonasta yksiköstä 26,7 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana, yhteensä siis 28 prosenttia.(22) Kuten edellä (johdanto-osan 19 kappaleessa) todettiin, videokasettien kulutus yhteisössä ilmaistaan yksikköinä, kun taas virallisissa tuontitilastoissa tiedot ilmaistaan painona. Koska kaikki Hongkongista ja Koreasta peräisin oleva ja kyseiseen CN-koodiin kuuluvien videonauhojen tuonti ei koskenut pelkästään videokasetteja, Comextin tilastoja ei voitu käyttää markkinaosuuden määrittämiseen. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuuden arvioimiseksi käytettiin tämän vuoksi edellä mainituista lähteistä saatavia yksikkökohtaisia tietoja.Arvioinnista ilmeni, että vuosien 1991 ja 1993 välillä Hongkongin markkinaosuus pysyi alle 1 prosentissa ja nousi sitten 1,3 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana tuonnin lievästi kasvaessa ja kulutuksen laskiessa. Korean markkinaosuus laski vuoden 1991 9,8 prosentista 7 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.(23) Kyseisistä maista tulevan tuonnin ja tuonnin markkinaosuuden arviointi osoitti, että kyseisistä maista tuleva tuonti oli merkittävästi vähentynyt tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana.b) Tuotujen tuotteiden hinnat Hintojen kehitys (24) Koska Comextin tiedot koskevat sekä videokasetteja että videonauhakeloja sekä erottelematta kaikentyyppisiä videokasetteja, Comextin tuontihintoja koskevia tietoja ei olisi voitu pitää merkityksellisinä.Tämän vuoksi suoritettiin arviointi, jossa tukeuduttiin käytettävissä oleviin yksikkökohtaisiin tietoihin. Arvioinnin perustaksi otettiin ne kaksi kasettityyppiä (E-180 ja E-240), joita tuotiin kaikkein yleisimmin ja jotka edustivat enintä osaa (yli 75:tä prosenttia) kyseisten maiden tutkimusajanjakson aikana tuomista kaseteista.Näiden kahden kasettityypin osalta vahvistettiin, että Hongkongista tulevan tuonnin hinnat olivat tosiasiallisesti nousseet vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä 57 prosenttia E-180 -mallien osalta ja 17 prosenttia E-240 -mallien osalta. Koreasta peräisin olevien E-180 -mallien hinnat olivat nousseet jonkin verran (9 prosenttia) ja E-240 -mallien hinnat olivat pysyneet muuttumattomina.Hinnan alittavuus (25) Tutkittiin, myytiinkö Hongkongista ja Koreasta peräisin olevia videokasetteja yhteisöön hinnoilla, jotka alittivat yhteisön tuottajien hinnat. Analyysin perustana oli myynti kolmessa sellaisessa jäsenvaltiossa, joita pidettiin edustavina, koska niiden kulutus vastasi enemmän kuin kahta kolmasosaa koko yhteisön kulutuksesta.(26) Koreasta tulevassa tuonnissa oli todettavissa tiettyä hinnan alittavuutta kahdessa kolmesta analysoidusta jäsenvaltiosta, ja hinnan alittavuuden taso vaihteli eri videokasettityyppien välillä. Hongkongista tulevassa tuonnissa ei voitu vahvistaa mitään tiettyä hinnan alittavuuden tasoa, koska yksikään Hongkongista viejä ei tutkimusta suoritettaessa osallistunut yhteistyöhön. Myöskään yhteisön tuotannonala ei kyennyt esittämään lisätodisteita Hongkongista peräisin olevien videokasettien myynnistä yhteisön markkinoilla, mikä selittyy Hongkongista tulevan tuonnin ja sen markkinaosuuden hyvin alhaisella tasolla. Tämän vuoksi päätelmät tehtiin asetuksen 2423/88 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti komission käytettävissä olevien tietojen perusteella.Tilastotietoja pidettiin soveltuvimpana tietolähteenä. Tuontia koskevat luvut analysoitiin kahden yleisimmin tuodun kasettityypin osalta, ja niistä ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana Hongkongista tuotuja tuotteita myytiin hyvin samankaltaisilla hinnoilla kuin Koreasta tuotuja tuotteita. Siitäkin huolimatta, että Hongkongista tulevaan tuontiin sovelletaan korkeampaa polkumyyntitullia - Hongkong 21,9 % ja Korea 3,8 % - todettiin, että myös Hongkongista tuotuja tuotteita myytiin hinnoilla, jotka jossain määrin alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat.3. Yhteisön tuotannonalaan liittyvät seikat (27) Yhteisön tuotannonalan tilannetta kuvailtaessa oli otettava huomioon se, että BASF AG sai Agfan haltuunsa vuonna 1991. Kuten edellä johdanto-osan 10 kappaleessa selitetään, vertailu edeltäviin vuosiin ei tämän vuoksi olisi merkityksellistä. Koska asetuksen 2423/88 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu yhteisön tuotannonala muodostuu yhdestä ainoasta yrityksestä, kyseistä yritystä koskevat luvut ovat luottamuksellisuussyistä ainoastaan suuntaa-antavia.a) Myynnin määrä ja markkinaosuus (28) Vuosien 1991 ja 1993 välillä yhteisön tuotannonalan myynti heikkeni noin 27 prosenttia. Vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välillä myynti kuitenkin kasvoi lähes 6 prosenttia. Sama suuntaus toteutui yhteisön tuotannonalan markkinaosuudessa, joka pienennyttyään vuosien 1991 ja 1993 välillä kasvoi tutkimusajanjakson aikana 10 indeksiyksikköä.b) Myyntihinnat, liikevaihto ja kannattavuus (29) Yhteisön tuotannonalan myyntihinnoissa havaittiin yli 20 prosentin lasku vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä. Tähän hintojen laskuun liittyi vieläkin suurempi tuotantokustannusten pieneneminen. Osa kustannusten pienenemisestä oli seurausta yhden videokasettien tuotannossa käytetyn tehtaan sulkemisesta. Tehdas suljettiin, kun eräs tietty tuotantoprosessin osa päätettiin ulkoistaa. Vaikka yhteisön tuotannonalan liikevaihto oli pienentynyt vähentyneen myynnin ja alempien myyntihintojen vuoksi, se kykeni huomattavien kustannussäästöjen ansiosta huomattavasti parantamaan taloudellista tilannettaan. Taloudelliset tappiot poistuivat asteittain tilikaudesta 1991-1992 lähtien, ja tutkimusajanjakson aikana oltiin päästy kutakuinkin tasapainotilanteeseen. Positiivisesta suuntauksesta huolimatta yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne oli yhä epätyydyttävä tutkimusajanjakson aikana.c) Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttö (30) Kun otetaan huomioon edellä mainittu Agfan siirtyminen BASF AG:lle vuonna 1991, kokonaistuotanto kasvoi vuonna 1992. Tuotanto väheni vuosien 1992 ja 1993 välillä 19 prosenttia, mutta kasvoi jälleen vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (3 prosenttia). Kapasiteetin käyttö voitiin BASF Magneticsin mukaan mukauttaa tuotantovaatimuksiin kaikkina aikoina, mikä johti käytettävissä olevan kapasiteetin vakaaseen hyödyntämiseen.d) Työntekijät (31) Vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön tuotannonala vähensi videokasettien tuotannossa ja myynnissä käytettyä työvoimaa yli 40 prosentilla. Huomattava osa työvoiman vähennyksestä johtui edellä mainitusta tuotantolaitoksen sulkemisesta, jossa jo pelkästään menetettiin yli 450 työpaikkaa.e) Päätelmä (32) Edellä mainittujen indikaattorien tarkastelusta ilmenee, että kehitys oli negatiivista vuosina 1991-1993. Yhteisön tuotannonalan tilanne oli kuitenkin positiivisempi vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välillä, ja elpymisen ja kasvun merkkejä oli havaittavissa. Parannuksesta huolimatta yhteisön tuotannonalan taloudellinen tila oli edelleen epätyydyttävä erityisesti sen taloudellisen suorituskyvyn osalta.F. SYY-YHTEYS (33) Komissio tutki, olivatko tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja hinta aiheuttaneet yhteisön tuotannonalan epätyydyttävän tilanteen ja vaikuttaneet siihen siinä määrin, että vaikutusta voitiin pitää asetuksen 2423/88 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna merkittävänä vahinkona. Tutkimuksessa varmistuttiin siitä, että muista tekijöistä mahdollisesti aiheutuvia yhteisön tuotannonalaan kohdistuvia vaikutuksia ei laskettu tarkasteltavana olevan tuonnin aiheuttamaksi.(34) Hongkongista tuleva tuonti väheni voimakkaasti vuoden 1988 tasolta, ja tutkimusajanjakson aikana sen markkinaosuus oli ainoastaan 1,3 prosenttia. Näin ollen tämän tapauksen erityisolosuhteissa ei voida väittää, että Hongkongista tulevan tuonnin vaikutus olisi edelleen voitu luokitella yhteisön tuotannonalan tilanteen kannalta merkittäväksi.(35) Myös Koreasta tuleva tuonti väheni siten, että vuonna 1991 tuonnin markkinaosuus oli 9,8 prosenttia ja tutkimusajanjakson aikana 7 prosenttia. Tämä markkinaosuuden menetys on prosentuaalisesti suurempi kuin yhteisön tuotannonalan vastaava menetys.(36) Koreasta peräisin olevien videokasettien tuontihinnoissa havaittiin vakaa ja vähittäinen noususuuntaus, kun taas Hongkongista peräisin olevien videokasettien tuontihinnat olivat nousseet huomattavasti.(37) Tutkimuksesta ilmeni myös, että BASFin myyntihintojen laskusuuntaukseen liittyi vieläkin vahvempi tuotantokustannusten lasku, joka johti yrityksen taloudellisen tilanteen paranemiseen.(38) Kolmansista maista peräisin olevan tuonnin osalta todettiin, että jotkut kolmannet maat kasvattivat huomattavasti tuontiaan tutkitun ajanjakson aikana. Toimenpiteiden käyttöönottovuoden (1989) ja tutkimusajanjakson välillä erityisesti Intiasta, Makaosta, Malesiasta, Singaporesta, Taiwanista, Thaimaasta ja Turkista tuleva tuonti kasvoi 4 415 tonnista 21 310 tonniin. Vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä näistä maista tuotujen tuotteiden määrä kasvoi noin 32 miljoonasta yksiköstä 82 miljoonaan yksikköön. Markkinaosuudessa mitattuna tämä tarkoittaa osuuden kasvua 8,5 prosentista 21,7 prosenttiin, ja tähän on vielä lisättävä USA:n (2,2 prosenttia) ja Japanin (6,7 prosenttia) markkinaosuudet tutkimusajanjakson aikana. On myös tärkeää ottaa huomioon, että tutkimusajanjaksoa koskeva arviointi osoitti näistä maista tulevien tuotteiden hintojen olevan huomattavasti Hongkongista ja Koreasta tulevien tuotteiden hintoja alhaisemmat ja näin ollen myös huomattavasti alittavan yhteisön tuotannonalan hinnat.Yhteenvetona voidaan todeta, että samalla kun muista maista tuleva tuonti kasvoi, Hongkongista ja Koreasta tuleva tuonti väheni.(39) On huomattava, että yhteisössä on myös muita videokasettien tuottajia (jotka eivät ole tehneet valitusta) ja videokasettien kokoonpanijoita. Yksikään näistä tuottajista/kokoonpanijoista ei tukenut BASF Magneticsin ja Sauerlandin puolesta tehtyä uudelleentarkastelua koskevaa pyyntöä.Käytettävissä olevien tietojen perusteella vahvistettiin, että tutkimusajanjakson aikana tuontikasetit kattoivat noin 40 prosenttia yhteisön markkinoista (markkinaosuudessa mitattuna), ja loput 60 prosenttia olivat peräisin yhteisön omista hankintalähteistä, yhteisön tuotannonala mukaan lukien. Tämän vuoksi on todennäköistä, että kilpailupaine muista yhteisön hankintalähteistä oli huomattavan tärkeä osatekijä yhteisön markkinoiden hintojen laskussa, johon yhteisön tuotannonalan oli mukauduttava. Tältä osin on myös huomioitava, että yhteisön hankintalähteiden keskinäinen kilpailu kiristyi, kun Saehan Media, yksi uudelleentarkasteltavien toimenpiteiden kohteena olevista korealaisista viejistä, perusti tuotantolaitoksen Irlantiin voidakseen toimittaa tuotteita markkinoille yhteisöstä käsin.Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (40) Edeltävän perusteella voidaan päätellä, että Hongkongista ja Koreasta tulevalla tuonnilla ei erikseen tarkasteltuna ollut yhteisön tuotannonalan tilanteeseen sellaista vaikutusta, joka voitaisiin luokitella merkittäväksi. Se, että yhteisön tuotannonala ei saavuttanut parempaa tulosta, näyttää pikemminkin johtuneen muista kolmansista maista tulevasta tuonnista ja yhteisön muiden hankintalähteiden aiheuttamasta kilpailutilanteesta.G. VAHINGON TOISTUMINEN (41) Asetuksen 2423/88 15 artiklan mukaisesti arvioitiin, olisiko toimenpiteiden päättyminen omiaan johtamaan vahingon toistumiseen.Edellä esitetyn analyysin ja seuraavien seikkojen perusteella katsottiin, että:- Viennin määrän osalta edellä esitetyistä tekijöistä ilmenee Hongkongista peräisin olevan tuonnin vähäisyys ja Koreasta tulevan tuonnin supistuminen. Tämän seikan, muista maista tulevan tuonnin ja muiden hankintalähteiden aiheuttaman kilpailun perusteella ei voida odottaa, että Hongkongista ja Koreasta tuleva tuonti uudelleen kasvaisi vahingolliselle tasolle toimenpiteiden voimassaolon päättyessä. Yhteisön tuotannonalan väitettä siitä, että Makaon kautta kuljetettu Hongkongista peräisin oleva tuonti on todiste Hongkongin vientipotentiaalista, ei voida hyväksyä johdanto-osan 21 kappaleessa selvitetyistä syistä.Lisäksi olisi huomattava, että Koreasta peräisin olevassa tuonnissa otettiin käyttöön suhteellisen alhaiset polkumyyntitullit ja että vaikka näillä tulleilla itsessään on ollut parantava vaikutus, ei voida olettaa, että niiden tuleva poistuminen vaikuttaisi voimakkaasti Korean tuottajien vientikäyttäytymiseen ja johtaisi Koreasta peräisin olevien videokasettien tuonnin määrän merkittävään kasvuun.- Hintoihin kohdistuvan alenemispaineen osalta todetaan, että Hongkongista ja Koreasta peräisin olevan tuonnin vähäinen määrä ja korkea hinta suhteessa muista maista tulevaan tuontiin sekä yhteisön muiden hankintalähteiden aiheuttama voimakas kilpailu eivät viittaa siihen, että kyseessä olevia kahta maata koskevien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättyminen aiheuttaisi merkittävää hintojen alenemispainetta yhteisön markkinoilla.- Menettelyn kohteena olevien maiden käyttämätöntä kapasiteettia koskevat tilastot osoittavat, että Hongkongista tuleva tuonti on ollut hyvin vähäistä uudelleentarkastelun kohteena olevien toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen. Ei voida olettaa, että huomattava tuotantokapasiteetti olisi säilynyt ennallaan koko tämän pitkän ajanjakson ajan. Tätä päätelmää vahvistaa Hongkongin vientitilastojen analyysi, josta ilmenee, että Hongkongin vienti maailmalle on voimakkaasti vähentynyt vuodesta 1988 lähtien. Tämä on viite siitä, että myös sen tuotantokapasiteetti on pienentynyt. Tältä osin huomautetaan, että todistusaineisto ei tue yhteisön tuotannonalan esittämää arviota, jonka mukaan Hongkongin käyttämätön tuotantokapasiteetti vastaisi 28 miljoonaa yksikköä.Korean tuotantokapasiteetin osalta olisi ensinnäkin otettava huomioon, että se heikkeni Saehanin siirrettyä tuotantoaan yhteisössä sijaitsevaan tuotantolaitokseen. Lisäksi tutkimuksesta ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana lähes kokonaisuudessaan yhteisöön suuntautuvasta viennistä vastanneiden kolmen yhteistyössä toimineen tuottajan keskimääräinen kapasiteetin käyttöaste oli yli 80 prosenttia. Näiden tekijöiden perusteella voidaan päätellä, että vaikka käyttämätön kapasiteetti yhä merkitsisi huomattavaa määrää videokasetteja, suuria mahdollisuuksia tuotannon ja viennin kasvattamiseksi ei ole. Ei myöskään ole sellaisia tekijöitä, esimerkiksi kolmansien maiden käyttöön ottamia polkumyyntitulleja, jotka selvästi osoittaisivat, että jäljelle jäävä tuotantopotentiaali kohdistuisi yhteisöön suuntautuvaan vientiin. Suuntaukset Korean viennissä yhteisöön osoittaisivat pikemminkin päinvastaista, sillä tutkimuksesta ilmeni Koreasta tulevan tuonnin määrän voimakas lasku vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välillä sekä sen markkinaosuuden laskusuuntaus, jota vahvistaa myös viime vuosien kehitys.- Varastojen osalta tutkimuksesta ilmeni, että koska keskimääräiset varastot vastasivat hieman yli 8:aa prosenttia yhteistyössä toimineiden korealaisten yritysten tuotannosta, huomattavia ylijäämiä ei ollut.(42) Koska tutkimuksen suorittaminen kesti huomattavasti normaalia kauemmin ja koska yhteisön tuotannonalan rakenne oli muuttunut edellä selostetulla tavalla, katsottiin, että oli aiheellista arvioida, jatkuivatko silloiset kehityssuuntaukset myös tutkimusajanjakson jälkeen. Arvioinnista paljastui, että Hongkongista tuleva tuonti oli edelleen vähentynyt ja vastasi 15 jäsenvaltion markkinoilla vuonna 1996 enää 0,5 prosentin markkinaosuutta ja että myös Koreasta tuleva tuonti oli merkittävästi vähentynyt 0,5 prosentin markkinaosuuteen vuonna 1996 (15 jäsenvaltion yhteisössä). Samanaikaisesti yhteisön tuotannonalalla oli havaittavissa elpymisen merkkejä.(43) Edeltävien tekijöiden perusteella päätellään, että Hongkongista ja Koreasta peräisin olevalla tuonnilla ei voida olettaa olevan polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymisen jälkeen yhteisön tuotannonalaan sellaista vaikutusta, joka voitaisiin luokitella merkittäväksi.H. POLKUMYYNTI (44) Koska edellä pääteltiin, ettei Hongkongista ja Koreasta peräisin olevalla tuonnilla ole ollut merkittävän vahingollista vaikutusta ja ettei vahingon toistuminen toimenpiteiden päättymisen jälkeen ole luultavaa, on todettava, että nykyisten toimenpiteiden jatkamiselle ei ole edellytyksiä. Mahdollinen yksittäisten tuojien harjoittama polkumyynti tai sen puuttuminen ei muuttaisi esitettyjä päätelmiä eikä sen esiintymistä näin ollen myöskään tutkittu.I. PÄÄTELMÄ (45) Edellä esitettyjen toteamusten perusteella katsotaan, että yhteisön tuotannonalan mahdollisesti kärsimä vahinko ei ole merkittäväksi katsottavassa määrin aiheutunut Hongkongista ja Koreasta peräisin olevien videokasettien polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista vaan muista kolmansista maista tulevasta tuonnista ja muiden kuin valituksen tehneiden yhteisössä toimivien yritysten aiheuttamasta kilpailusta. Edelleen, kuten johdanto-osan 41-43 kappaleessa todettiin, ei ole oletettavissa, että näistä kahdesta maasta tuleva tuonti aiheuttaisi vahingon toistumisen tai sen uhan. Tämän vuoksi katsotaan, että Hongkongista ja Korean tasavallasta peräisin olevia videokasetteja koskeva polkumyynnin vastainen menettely olisi saatettava päätökseen ja että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon olisi päätyttävä. Tätä päätelmää tukee se, että Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia videokasetteja koskevaan tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo on päättynyt (ks. johdanto-osan 3 a kappale) ja että Koreasta ja Hongkongista peräisin olevan tuonnin syrjivää kohtelua olisi vältettävä.(46) Komissio ilmoitti päätelmänsä yhteisön tuotannonalalle, joka ilmaisi erimielisyytensä menettelyn tietyistä seikoista ja tarkastelun päätelmistä. Komissio, joka on tutkinut sille esitetyt tiedot ja väitteet, pitäytyy kuitenkin edelleen päätelmässään.(47) Jäsenvaltiot eivät esittäneet vastalauseita uudelleentarkastelun päättämisestä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Päätetään polkumyynnin vastainen uudelleentarkastelumenettely, joka koskee Hongkongista ja Korean tasavallasta peräisin olevien CN-koodiin ex 85 23 13 00 kuuluvien videokasettien tuontia.Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 1998.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1(2) EYVL L 317, 6.12.1996, s. 1(3) EYVL L 209, 2.8.1988, s. 1(4) EYVL L 174, 22.6.1989, s. 1(5) EYVL L 174, 22.6.1989, s. 30(6) EYVL L 343, 7.12.1990, s. 1,EYVL L 139, 22.5.1992, s. 1 jaEYVL L 182, 2.7.1992, s. 6.(7) EYVL C 344, 22.12.1993, s. 3(8) EYVL C 142, 25.5.1994, s. 2(9) EYVL L 293, 24.10.1991, s. 12(10) EYVL L 304, 7.11.1997, s. 19(11) EYVL C 260, 17.9.1994, s. 10(12) EYVL L 356, 24.12.1988, s. 47


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2015/2005, annettu 10 päivänä marraskuuta 2015, Euroopan unionin Afganistaniin nimitetyn erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta

text:
               11.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 294/53

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2015/2005,
   annettu 10 päivänä marraskuuta 2015,
   Euroopan unionin Afganistaniin nimitetyn erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 33 artiklan ja 31 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä heinäkuuta 2013 päätöksen 2013/393/YUTP (1), jolla Franz-Michael SKJOLD MELLBIN nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Afganistaniin. Erityisedustajan toimikausi päättyy 31 päivänä lokakuuta 2015.

               (2)

               Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava uudella 16 kuukauden kaudella.

               (3)

               Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja joka saattaa vaarantaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määritettyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden saavuttamisen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin erityisedustaja
   Jatketaan Franz-Michael SKJOLD MELLBINin toimeksiantoa Afganistaniin nimitettynä erityisedustajana 28 päivään helmikuuta 2017. Neuvosto voi poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean (PTK) arvion perusteella ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, ehdotuksesta päättää, että erityisedustajan toimeksianto päättyy aikaisemmin.
   2 artikla
   Poliittiset tavoitteet
   Erityisedustaja edustaa unionia ja edistää unionin poliittisia tavoitteita Afganistanissa sovittaen toimintansa tiiviisti yhteen jäsenvaltioiden Afganistanissa toimivien edustajien kanssa. Erityisesti erityisedustaja

               a)

               edistää EU:n ja Afganistanin yhteisen julkilausuman ja EU:n Afganistania koskevan strategian 2014–2016 sekä tarvittaessa EU:n ja Afganistanin kumppanuutta ja kehitystä koskevan yhteistyösopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)

               tukee unionin ja Afganistanin välistä poliittista vuoropuhelua;

               c)

               tukee Yhdistyneiden kansakuntien (YK) keskeistä asemaa Afganistanissa painottaen erityisesti pyrkimystä parantaa kansainvälisen avun yhteensovittamista ja edistäen siten Bonnin, Chicagon, Tokion ja Lontoon konferenssien julkilausumien sekä asiaankuuluvien YK:n päätöslauselmien täytäntöönpanoa.

         3 artikla
   Toimeksianto
   Täyttääkseen toimeksiantonsa ja toimien tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden Afganistanissa toimivien edustajien kanssa erityisedustaja

               a)

               antaa tukensa Afganistanin poliittista prosessia ja kehitystä koskeville unionin näkökannoille;

               b)

               pitää yllä läheisiä suhteita asiaankuuluviin Afganistanin instituutioihin, erityisesti hallitukseen ja parlamenttiin sekä paikallisiin viranomaisiin, ja tukee niiden kehitystä. Yhteyttä olisi pidettävä myös Afganistanin muihin poliittisiin ryhmiin ja muihin asiaankuuluviin, etenkin kansalaisyhteiskunnan toimijoihin Afganistanissa;

               c)

               on tiiviissä yhteydessä asiaankuuluviin kansainvälisiin ja alueellisiin sidosryhmiin Afganistanissa, erityisesti YK:n pääsihteerin erityisedustajaan ja Pohjois-Atlantin liiton (NATO) johtavaan siviiliedustajaan sekä muihin keskeisiin kumppaneihin ja järjestöihin;

               d)

               antaa Euroopan unionin ja Afganistanin yhteisen julkilausuman, EU:n Afganistania koskevan strategian 2014–2016, EU:n ja Afganistanin kumppanuutta ja kehitystä koskevan yhteistyösopimuksen sekä Bonnin, Chicagon, Tokion ja Lontoon konferenssien julkilausumien tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistymistä koskevia neuvoja erityisesti seuraavilla aloilla:

                           i)

                           siviilivalmiuksien kehittäminen, erityisesti aluetasolla;

                           ii)

                           hyvä hallintotapa ja oikeusvaltion olemassaolon kannalta välttämättömien instituutioiden, erityisesti riippumattoman oikeuslaitoksen, perustaminen;

                           iii)

                           vaalijärjestelmän ja valtiosäännön uudistukset;

                           iv)

                           turvallisuusalan uudistukset, mukaan lukien oikeudellisten instituutioiden ja oikeusvaltion, kansallisen armeijan ja poliisivoimien vahvistaminen sekä erityisesti siviilipoliisivoimien kehittäminen;

                           v)

                           kasvun edistäminen, varsinkin maatalouden ja maaseudun kehittämisen avulla;

                           vi)

                           se, miten Afganistan noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan ihmisoikeuksien alalla, mukaan lukien vähemmistöjen oikeuksien sekä naisten ja lasten oikeuksien kunnioittaminen;

                           vii)

                           demokraattisten periaatteiden ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen;

                           viii)

                           naisten rohkaiseminen osallistumaan julkishallintoon, kansalaisyhteiskuntaan ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 (2000) mukaisesti rauhanprosessiin;

                           ix)

                           se, miten Afganistan noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, mukaan lukien yhteistyö, joka koskee kansainvälisiä ponnisteluja terrorismin, laittoman huumekaupan ja ihmiskaupan torjumiseksi sekä aseiden ja joukkotuhoaseiden ja niihin liittyvän materiaalin leviämisen estämiseksi;

                           x)

                           humanitaarisen avun sekä pakolaisten ja kotimaassaan siirtymään joutuneiden järjestäytyneen paluun helpottaminen; ja

                           xi)

                           myötävaikuttaminen unionin läsnäolon ja toiminnan tehokkuuteen Afganistanissa sekä osallistuminen neuvoston pyytämällä tavalla EU:n Afganistania koskevaa strategiaa 2014–2016 koskevien säännöllisten täytäntöönpanoraporttien laadintaan;

               e)

               osallistuu aktiivisesti paikallisiin yhteensovittamista käsitteleviin foorumeihin, kuten yhteiseen yhteensovittamis- ja valvontaelimeen, ja tiedottaa näillä tasoilla tehdyistä päätöksistä täysimääräisesti niille jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu toimintaan;

               f)

               antaa unionin osallistumista ja kantoja koskevia neuvoja Afganistania käsittelevissä kansainvälisissä konferensseissa ja varsinkin seuraavassa Afganistania käsittelevässä kansainvälisessä ministerikokouksessa, jonka unioni järjestää Brysselissä tiiviissä yhteistyössä Afganistanin viranomaisten ja tärkeimpien kansainvälisten kumppaneiden kanssa;

               g)

               edistää aktiivisesti alueellista yhteistyötä asiaan liittyvien aloitteiden kautta, Istanbulin prosessi ja Afganistania käsittelevä alueellinen taloudellinen yhteistyökonferenssi (RECCA) mukaan lukien;

               h)

               vaikuttaa osaltaan unionin ihmisoikeuspolitiikan ja ihmisoikeuksia koskevien EU:n suuntaviivojen täytäntöönpanoon varsinkin konfliktialueilla olevien naisten ja lasten osalta, erityisesti seuraamalla ja käsittelemällä tähän liittyviä tapahtumia;

               i)

               tukee tarpeen mukaan osallistavaa afganistanilaisjohtoista rauhanprosessia, joka johtaa Bonnin konferenssissa asetettujen ehtojen mukaiseen poliittiseen ratkaisuun.

         4 artikla
   Toimeksiannon toteuttaminen
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan alaisuudessa.
   2.   PTK ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. PTK huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta hänen toimeksiantonsa puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
   3.   Erityisedustaja sovittaa toimensa tiiviisti yhteen Euroopan ulkosuhdehallinnon ja sen asianomaisten yksiköiden kanssa.
   5 artikla
   Rahoitus
   1.   Erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje on 1 päivänä marraskuuta 2015 alkavana ja 28 päivänä helmikuuta 2017 päättyvänä kautena 7 625 000 euroa.
   2.   Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
   6 artikla
   Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa avustajaryhmän perustamisesta. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiantoon kuuluvista poliittisista erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on viipymättä ja säännöllisesti ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmän kulloinenkin kokoonpano.
   2.   Jäsenvaltiot, unionin toimielimet ja Euroopan ulkosuhdehallinto voivat esittää, että niiden henkilöstöä lähetetään tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan kanssa. Tällaisen tilapäisesti lähetetyn henkilöstön palkat maksaa asianomainen jäsenvaltio, asianomainen unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto. Myös jäsenvaltioiden unionin toimielimiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon lähettämiä asiantuntijoita voidaan asettaa työskentelemään erityisedustajan kanssa. Sopimuspohjaisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
   3.   Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän jäsenvaltion, unionin toimielimen tai Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisina, ja he suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon toteuttamista edistävällä tavalla.
   7 artikla
   Erityisedustajan sekä hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä tehtävän loppuun saattamisen ja sujuvan suorittamisen edellyttämistä erioikeuksista, vapauksista ja muista takuista sovitaan tilanteen mukaan yhdessä vastaanottajamaan kanssa. Jäsenvaltiot ja Euroopan ulkosuhdehallinto antavat tätä varten kaiken tarvittavan tuen.
   8 artikla
   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvaaminen
   Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä jäsenten on noudatettava neuvoston päätöksessä 2013/488/EU (2) vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia.
   9 artikla
   Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
   1.   Jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa käyttöönsä kaikki olennaiset tiedot.
   2.   Unionin edustustot ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
   10 artikla
   Turvallisuus
   Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuualueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan hänen alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti

               a)

               laatimalla Euroopan ulkosuhdehallinnon ohjeisiin perustuvan erityisen turvallisuussuunnitelman, joka käsittää henkilöstön turvalliseen siirtymiseen vastuualueelle ja sen sisällä ja turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallintaan sovellettavat erityiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet, sekä valmius- ja evakuointisuunnitelman;

               b)

               varmistamalla, että unionin ulkopuolelle lähetetyllä koko henkilöstöllä on vastuualueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutusturva;

               c)

               varmistamalla, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetettäville erityisedustajan avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen vastuualueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kyseiselle alueelle antamaan riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;

               d)

               varmistamalla, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien pohjalta annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antamalla toimeksiannossa saavutettua edistymistä koskevan kertomuksen ja toimeksiannon toteuttamista koskevan kertomuksen yhteydessä neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle kirjallisia raportteja suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuuskysymyksistä.

         11 artikla
   Raportointi
   Erityisedustaja raportoi säännöllisin väliajoin korkealle edustajalle sekä PTK:lle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi antaa kertomuksia ulkoasiainneuvostolle. Erityisedustaja voi osallistua tietojen antamiseen Euroopan parlamentille Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisesti.
   12 artikla
   Koordinointi
   1.   Erityisedustaja edistää unionin toimien yhtenäisyyttä, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta sekä auttaa varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä ja jäsenvaltioiden toimia käytetään johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet koordinoidaan komission toimien sekä unionin Pakistanissa olevan edustuston toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan jäsenvaltioiden ja unionin edustustoille.
   2.   Paikan päällä pidetään yllä läheisiä suhteita jäsenvaltioiden ja unionin edustustojen päälliköihin. Näiden on kaikin tavoin pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustaja antaa paikallista poliittista ohjausta Afganistanissa toteutettavan Euroopan unionin poliisioperaation (EUPOL Afganistan) johtajalle. Erityisedustaja ja siviilioperaatioiden komentaja kuulevat toisiaan tarvittaessa. Erityisedustajan on myös pidettävä yhteyttä muihin kansainvälisiin ja alueellisiin toimijoihin paikan päällä.
   13 artikla
   Avustaminen vaatimusten osalta
   Erityisedustaja ja hänen henkilöstönsä avustavat sellaisten tietojen hankkimisessa, joita käytetään vastattaessa aiempien Afganistaniin nimitettyjen erityisedustajien toimeksiannoista mahdollisesti aiheutuviin vaatimuksiin ja velvoitteisiin, ja antavat tätä varten hallinnollista apua ja oikeuden tutustua asiaankuuluviin asiakirjoihin.
   14 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti uudelleen. Erityisedustaja antaa neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle toimeksiannossa saavutettua edistymistä koskevan kertomuksen kesäkuun 2016 loppuun mennessä ja kattavan kertomuksen toimeksiannon toteuttamisesta marraskuun 2016 loppuun mennessä.
   15 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2015.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  Neuvoston päätös 2013/393/YUTP, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013, Afganistaniin nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta annetun päätöksen 2013/382/YUTP muuttamisesta (EUVL L 198, 23.7.2013, s. 47).

      (2)  Neuvoston päätös 2013/488/EU, annettu 23 päivänä syyskuuta 2013, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä (EUVL L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: Neuvoston päätös 2005/851/YUTP, tehty  21 päivänä marraskuuta 2005 , puitteiden luomista Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin koskevan Euroopan unionin ja Kanadan välisen sopimuksen tekemisestä

text:
               1.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 315/20

      NEUVOSTON PÄÄTÖS 2005/851/YUTP,
   tehty 21 päivänä marraskuuta 2005,
   puitteiden luomista Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin koskevan Euroopan unionin ja Kanadan välisen sopimuksen tekemisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 24 artiklan,
   ottaa huomioon puheenjohtajavaltion suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Edellytykset kolmansien valtioiden osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin olisi vahvistettava sopimuksessa, joka tehdään puitteiden luomisesta tällaiselle mahdolliselle tulevalle osallistumiselle sen sijaan, että edellytykset määriteltäisiin tapauskohtaisesti kunkin operaation osalta.

               (2)

               Neuvoston annettua 23 päivänä helmikuuta 2004 valtuutuksensa puheenjohtajavaltio on korkeana edustajana toimivan pääsihteerin avustamana neuvotellut Euroopan unionin ja Kanadan välillä sopimuksen puitteiden luomisesta Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Kanadan välinen sopimus puitteiden luomisesta Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin.
   Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus Euroopan unionia sitovasti.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   4 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. STRAW

      Euroopan unionin ja Kanadan välinen

         SOPIMUS

      puitteiden luomisesta Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin
      EUROOPAN UNIONI
      ja
      KANADA,
      jäljempänä ’osapuolet’, jotka
      katsovat seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan unioni (EU) voi päättää toteuttaa toimia kriisinhallinnan alalla.

                  (2)

                  Sevillassa 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi Euroopan unionin ja Kanadan välisistä neuvonpito- ja yhteistyöjärjestelyistä kriisinhallinnan alalla.

                  (3)

                  Euroopan unioni päättää, pyydetäänkö kolmansia valtioita osallistumaan EU:n kriisinhallintaoperaatioon. Kanada voi hyväksyä Euroopan unionin esittämän pyynnön ja tehdä osallistumistaan koskevan tarjouksen. Tällöin Euroopan unioni päättää Kanadan osallistumistarjouksen hyväksymisestä.

                  (4)

                  Jos Euroopan unioni päättää toteuttaa sotilaallisen kriisinhallintaoperaation, jossa käytetään Naton voimavaroja, Kanada voi ilmaista periaatteellisen aikomuksensa osallistua operaatioon.

                  (5)

                  Yleiset edellytykset Kanadan osallistumiselle EU:n kriisinhallintaoperaatioihin olisi määriteltävä sopimuksessa, joka tehdään puitteiden luomisesta tällaiselle mahdolliselle tulevalle osallistumiselle sen sijaan, että kyseiset edellytykset määriteltäisiin tapauskohtaisesti kunkin tällaisen operaation osalta.

                  (6)

                  Tällainen sopimus ei saisi rajoittaa Euroopan unionin päätöksenteon riippumattomuutta, eikä se saisi vaikuttaa siihen, että Kanada tekee päätöksen EU:n kriisinhallintaoperaatioon osallistumisesta tapauskohtaisesti,

            OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
      I JAKSO
      YLEISET MÄÄRÄYKSET
      1 artikla
      Osallistumiseen liittyvät päätökset
      1.   Euroopan unionin tehtyä päätöksen pyytää Kanadaa osallistumaan EU:n kriisinhallintaoperaatioon, ja kun Kanada on päättänyt periaatteessa osallistua siihen, Kanada toimittaa Euroopan unionille tietoja osallistumistarjouksestaan.
      2.   Jos Euroopan unioni on päättänyt toteuttaa sotilaallisen kriisinhallintaoperaation, jossa käytetään Naton voimavaroja, Kanada ilmoittaa Euroopan unionille aikomuksestaan osallistua operaatioon ja toimittaa tämän jälkeen tietoja aiotusta osallistumisestaan.
      3.   Euroopan unioni arvioi Kanadan osallistumistarjouksen Kanadaa kuullen.
      4.   Euroopan unioni ilmoittaa arvioinnin tuloksen viipymättä kirjeitse Kanadalle varmistaakseen Kanadan osallistumisen tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.
      2 artikla
      Puitteet
      1.   Kanada liittyy tämän sopimuksen määräysten ja tarvittavien täytäntöönpanojärjestelyjen mukaisesti yhteiseen toimintaan, jolla Euroopan unionin neuvosto päättää, että Euroopan unioni toteuttaa kriisinhallintaoperaation, ja kaikkiin yhteisiin toimintoihin tai päätöksiin, joilla Euroopan unionin neuvosto päättää muuttaa tai jatkaa EU:n kriisinhallintaoperaation toimeksiantoa.
      2.   Kanadan osallistuminen EU:n kriisinhallintaoperaatioon ei vaikuta Euroopan unionin päätöksenteon riippumattomuuteen.
      3 artikla
      Henkilöstön ja joukkojen asema
      1.   Kanadan EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon lähettämän henkilöstön ja/tai EU:n sotilaalliseen kriisinhallintaoperaatioon lähettämien joukkojen asemaan sovelletaan, jos sellainen on olemassa, sopimusta, jonka Euroopan unioni on tehnyt operaation/joukkojen asemasta sen yhden tai useamman valtion kanssa, jossa operaatio toteutetaan.
      2.   Sen yhden tai useamman valtion, jossa EU:n kriisinhallintaoperaatio toteutetaan, ulkopuolella sijaitseviin esikunta- tai johtoyksiköihin lähetetyn henkilöstön asemaan sovelletaan kyseisten esikunta- tai johtoyksiköiden suhteen toimivaltaisten viranomaisten ja Kanadan toimivaltaisten viranomaisten välisiä järjestelyjä.
      3.   Kanada käyttää lainkäyttövaltaansa EU:n kriisinhallintaoperaatioon osallistuvaan henkilöstöönsä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun operaation/joukkojen asemasta tehdyn sopimuksen soveltamista.
      4.   Kanada vastaa kaikista EU:n kriisinhallintaoperaatioon osallistumiseensa liittyvistä, sen henkilöstön esittämistä tai sitä koskevista korvausvaatimuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun operaation/joukkojen asemasta tehdyn sopimuksen soveltamista.
      5.   Jos operaation toteuttamisvaltiosta tai -valtioista oleville luonnollisille tai oikeushenkilöille aiheutuu kuolema, loukkaantuminen, menetys taikka vahinko, Kanada maksaa korvauksen, jos sen on todettu olevan korvausvastuussa, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun operaation/joukkojen asemasta tehdyssä sopimuksessa, jos sellainen on olemassa, vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
      6.   Kanada sitoutuu antamaan tämän sopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä lausuman, jossa se luopuu esittämästä korvausvaatimuksia sellaiseen EU:n kriisinhallintaoperaatioon, johon Kanada osallistuu, osallistuvalle valtiolle. Lausuman malli on tämän sopimuksen liitteessä.
      7.   Euroopan unioni sitoutuu varmistamaan, että jäsenvaltiot antavat tätä sopimusta allekirjoittaessaan lausuman, jossa ne luopuvat esittämästä Kanadalle korvausvaatimuksia sen osallistuessa EU:n kriisinhallintaoperaatioon. Lausuman malli on tämän sopimuksen liitteessä.
      4 artikla
      Turvaluokitellut tiedot
      1.   Kanada huolehtii siitä, että kanadalaisen henkilöstön käsitellessä EU:n turvaluokiteltuja tietoja EU:n johtaman kriisinhallintaoperaation yhteydessä kanadalainen henkilöstö noudattaa neuvoston päätöksessä 2001/264/EY (1) olevien Euroopan unionin neuvoston turvallisuussääntöjen perusperiaatteita ja vähimmäisvaatimuksia. Kanada huolehtii myös siitä, että kanadalainen henkilöstö noudattaa toimivaltaisten viranomaisten, mukaan lukien EU:n sotilaallisessa kriisinhallintaoperaation osalta EU:n operaation komentajan ja EU:n siviilikriisinhallintaoperaation osalta operaation johtajan, antamia EU:n turvaluokiteltuja tietoja koskevia lisäohjeita, tämän kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 2 kohdan ja 10 artiklan 2 kohdan soveltamista.
      2.   Jos EU saa Kanadalta turvaluokiteltuja tietoja, niille annetaan niiden turvaluokituksen mukainen ja EU:n turvaluokiteltuja tietoja koskevissa säännöissä vahvistettuja vaatimuksia vastaava suoja.
      3.   Jos EU ja Kanada ovat tehneet sopimuksen turvaluokiteltujen tietojen vaihtamiseen sovellettavista turvallisuusmenettelyistä, kyseisen sopimuksen määräyksiä sovelletaan EU:n kriisinhallintaoperaation yhteydessä.
      II JAKSO
      MÄÄRÄYKSET OSALLISTUMISESTA SIVIILIKRIISINHALLINTAOPERAATIOIHIN
      5 artikla
      EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon lähetetty henkilöstö
      1.   Kanada varmistaa, että sen EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon lähettämä henkilöstö noudattaa tehtäväänsä suorittaessaan:

                  a)

                  tämän sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteistä toimintaa ja siihen tehtyjä muutoksia;

                  b)

                  operaatiosuunnitelmaa;

                  c)

                  täytäntöönpanotoimenpiteitä.

            2.   Kanada antaa EU:n siviilikriisinhallintaoperaation johtajalle ja Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristölle ajoissa tiedon kaikista muutoksista, jotka koskevat sen osallistumista EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon.
      3.   EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon lähetettävälle henkilöstölle suoritetaan terveystarkastus, he saavat Kanadan toimivaltaisen viranomaisen tarpeellisiksi katsomat rokotukset, ja Kanadan toimivaltainen viranomainen vahvistaa lääkärintodistuksella heidän sopivuutensa tehtäviin. EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon lähetetyn henkilöstön jäsenen on esitettävä jäljennös tästä todistuksesta.
      6 artikla
      Johtamisjärjestely
      1.   Kanadan lähettämä henkilöstö suorittaa tehtävänsä ja käyttäytyy yksinomaan EU:n siviilikriisinhallintaoperaation etujen mukaisesti, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
      2.   Kaikki henkilöstön jäsenet toimivat kansallisten viranomaistensa alaisina.
      3.   Kansalliset viranomaiset siirtävät operatiivisen johtosuhteen EU:n siviilikriisinhallintaoperaation johtajalle, joka käyttää määräysvaltaansa hierarkkisen johtamisrakenteen avulla.
      4.   Operaation johtaja johtaa EU:n siviilikriisinhallintaoperaatiota ja vastaa sen päivittäisestä hallinnosta.
      5.   Kanadalla on kyseisen operaation päivittäisessä toteuttamisessa samat oikeudet ja velvoitteet kuin operaatioon osallistuvilla Euroopan unionin jäsenvaltioilla tämän sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen oikeudellisten välineiden mukaisesti.
      6.   EU:n siviilikriisinhallintaoperaation johtaja vastaa EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon osallistuvan henkilöstön kurinpidon valvonnasta. Asianomainen kansallinen viranomainen vastaa tarvittaessa kurinpitotoimista.
      7.   Kanada nimeää yhteyshenkilön, joka edustaa sen kansallista osastoa operaatiossa. Yhteyshenkilö raportoi EU:n siviilikriisinhallintaoperaation johtajalle kansallisista asioista, joilla on vaikutusta operaatioon, ja vastaa osastonsa päivittäisestä kurinpidosta.
      8.   Päätöksen operaation lopettamisesta tekee Euroopan unioni, joka kuulee Kanadaa ennen päätöksen tekemistä, jos Kanada edelleen osallistuu EU:n siviilikriisinhallintaoperaatioon päivänä, jona päätös sen lopettamisesta tehdään.
      7 artikla
      Rahoitusnäkökohdat
      Kanada vastaa kaikista sen operaatioon osallistumiseen liittyvistä kustannuksista lukuun ottamatta niitä kustannuksia, jotka operaation toimintatalousarviossa kuuluvat yhteisiin kustannuksiin. Tämä ei rajoita 8 artiklan soveltamista.
      8 artikla
      Toimintatalousarvioon osallistuminen
      1.   Kanada osallistuu EU:n siviilikriisinhallintaoperaation toimintatalousarvion rahoittamiseen, jollei 3 kohdasta muuta johdu.
      2.   Kanadan rahoitusosuus toimintatalousarviosta on alhaisempi määrä seuraavasta kahdesta vaihtoehdosta:

                  a)

                  se osuus viitteellisestä määrästä, joka määritellään suhteessa kyseisen valtion BKTL:n osuuteen kaikkien operaation toimintatalousarvioon osallistuvien valtioiden BKTL:ien kokonaismäärästä; tai

                  b)

                  se osuus toimintatalousarvion viitteellisestä määrästä, joka määritellään suhteessa kyseisen valtion operaatioon osallistuvan henkilöstön lukumäärän osuuteen kaikkien operaatioon osallistuvien valtioiden henkilöstön kokonaismäärästä.

            3.   Euroopan unioni vapauttaa periaatteessa Kanadan EU:n yksittäisen siviilikriisinhallintaoperaation rahoitukseen osallistumisesta, kun Euroopan unioni päättää, että Kanadan osallistuessaan tarjoama osuus on merkittävä ja operaation kannalta välttämätön.
      4.   EU:n siviilikriisinhallintaoperaation johtajan ja Kanadan asianomaisen hallinnollisen yksikön välillä sovitaan tarvittaessa käytännön järjestelyistä, jotka koskevat Kanadan osuuksien suorittamista EU:n siviilikriisinhallintaoperaation toimintatalousarvioon. Tähän järjestelyyn sisällytetään määräykset muun muassa seuraavista asioista:

                  a)

                  kyseinen määrä;

                  b)

                  rahoitusosuuden maksamista koskevat järjestelyt;

                  c)

                  tilintarkastusmenettely.

            5.   Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, Kanada ei osallistu Euroopan unionin jäsenvaltioiden henkilöstölle maksettavien päivärahojen rahoittamiseen.
      III JAKSO
      MÄÄRÄYKSET OSALLISTUMISESTA SOTILAALLISIIN KRIISINHALLINTAOPERAATIOIHIN
      9 artikla
      Osallistuminen EU:n sotilaalliseen kriisinhallintaoperaatioon
      1.   Kanada varmistaa, että sen EU:n sotilaalliseen kriisinhallintaoperaatioon osallistuvat joukot ja henkilöstö noudattavat tehtävänsä suorittamisessa:

                  a)

                  tämän sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteistä toimintaa ja siihen tehtyjä muutoksia;

                  b)

                  operaatiosuunnitelmaa;

                  c)

                  täytäntöönpanotoimenpiteitä.

            2.   Kanada antaa EU:n operaation komentajalle ajoissa tiedon kaikista muutoksista, jotka koskevat sen osallistumista operaatioon.
      10 artikla
      Johtamisjärjestely
      1.   Kanadan lähettämä henkilöstö suorittaa tehtävänsä ja käyttäytyy yksinomaan EU:n sotilaallisen kriisinhallintaoperaation etujen mukaisesti, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
      2.   Kaikki EU:n sotilaalliseen kriisinhallintaoperaatioon osallistuvat joukot ja henkilöstön jäsenet toimivat omien kansallisten viranomaistensa alaisina.
      3.   Kansalliset viranomaiset siirtävät joukkojensa ja henkilöstönsä operatiivisen ja taktisen johdon ja/tai valvonnan EU:n operaation komentajalle. EU:n operaation komentajalla on oikeus siirtää toimivaltansa toiselle henkilölle.
      4.   Kanadalla on kyseisen operaation päivittäisessä toteuttamisessa samat oikeudet ja velvoitteet kuin operaatioon osallistuvilla Euroopan unionin jäsenvaltioilla tämän sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen oikeudellisten välineiden mukaisesti.
      5.   EU:n operaation komentaja voi Kanadaa kuultuaan milloin tahansa pyytää Kanadan osuuden pois vetämistä.
      6.   Kanada nimeää johtavan sotilasedustajan, joka edustaa sen kansallista sotilasosastoa EU:n sotilaallisessa kriisinhallintaoperaatiossa. Johtava sotilasedustaja neuvottelee EU:n joukkojen komentajan kanssa kaikista operaatioon vaikuttavista asioista ja vastaa sotilasosastonsa päivittäisestä kurinpidosta.
      11 artikla
      Rahoitusnäkökohdat
      Kanada vastaa kaikista sen operaatioon osallistumiseen liittyvistä kustannuksista lukuun ottamatta niitä, jotka kuuluvat yhteisesti rahoitettaviin kustannuksiin sen mukaisesti, mitä säädetään tämän sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa oikeudellisissa välineissä sekä Euroopan unionin sellaisten operaatioiden yhteisten kustannusten rahoituksen hallinnointijärjestelmän perustamisesta, joilla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla, 23 päivänä helmikuuta 2004 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2004/197/YUTP (2), sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan soveltamista.
      12 artikla
      Yhteisiin kustannuksiin osallistuminen
      1.   Kanada osallistuu EU:n sotilaallisen kriisinhallintaoperaation yhteisten kustannusten rahoittamiseen, jollei 3 kohdasta muuta johdu.
      2.   Kanadan rahoitusosuus yhteisistä kustannuksista on alhaisempi määrä seuraavasta kahdesta vaihtoehdosta:

                  a)

                  se osuus yhteisten kustannusten viitteellisestä määrästä, joka määritellään suhteessa kyseisen valtion BKTL:n osuuteen kaikkien operaation yhteisiin kustannuksiin osallistuvien valtioiden BKTL:ien kokonaismäärästä; tai

                  b)

                  se osuus yhteisten kustannusten viitteellisestä määrästä, joka määritellään suhteessa kyseisen valtion operaatioon osallistuvan henkilöstön lukumäärään osuuteen kaikkien operaatioon osallistuvien valtioiden henkilöstön kokonaismäärästä.

            Jos Kanada lähettää henkilöstöä vain operaatioesikuntaan tai joukkojen esikuntaan, b alakohdan mukaista määrää laskettaessa käytetään perusteena Kanadan henkilöstön osuutta kyseisen esikunnan henkilöstön kokonaismäärästä. Muissa tapauksissa perusteena käytetään Kanadan lähettämän henkilöstön lukumäärän suhdetta operaation koko henkilöstön lukumäärään.
      3.   Euroopan unioni vapauttaa periaatteessa Kanadan EU:n yksittäisen sotilaallisen kriisinhallintaoperaation yhteisiin kustannuksiin osallistumisesta, kun Euroopan unioni päättää, että osuus, jonka Kanada osallistuessaan tarjoaa operaation kannalta välttämättömiin voimavaroihin, on merkittävä.
      4.   Euroopan unionin sellaisten operaatioiden yhteisten kustannusten rahoituksen hallinnointijärjestelmän perustamisesta, joilla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla, 23 päivänä helmikuuta 2004 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2004/197/YUTP tarkoitetun hallinnoijan ja Kanadan toimivaltaisten hallintoviranomaisten välillä sovitaan tarvittaessa järjestelystä. Tässä järjestelyssä määrätään muun muassa seuraavista asioista:

                  a)

                  kyseinen määrä;

                  b)

                  rahoitusosuuden maksamista koskevat järjestelyt;

                  c)

                  tilintarkastusmenettely.

            IV JAKSO
      LOPPUMÄÄRÄYKSET
      13 artikla
      Sopimuksen täytäntöönpanojärjestelyt
      Tämän sopimuksen täytäntöönpanon edellyttämistä teknisistä ja hallinnollisista järjestelyistä sovitaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimivan Euroopan unionin neuvoston pääsihteerin sekä Kanadan asianomaisten viranomaisten välillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan 4 kohdan määräysten soveltamista.
      14 artikla
      Noudattamatta jättäminen
      Mikäli osapuoli ei noudata tässä sopimuksessa määrättyjä velvoitteitaan, toisella osapuolella on oikeus sanoa tämä sopimus irti ilmoittamalla sitä yhtä kuukautta edeltäkäsin.
      15 artikla
      Riitojen ratkaiseminen
      Tämän sopimuksen tulkintaa ja soveltamista koskevat riidat ratkaistaan osapuolten välillä diplomaattisin keinoin.
      16 artikla
      Voimaantulo
      1.   Tämä sopimus tulee voimaan sen kuukauden ensimmäisenä päivänä, joka seuraa osapuolten toisilleen antamaa ilmoitusta siitä, että ne ovat saattaneet päätökseen tätä varten tarvittavat sisäiset menettelyt.
      2.   Tätä sopimusta tarkastellaan uudelleen viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2008 ja sen jälkeen vähintään joka kolmas vuosi.
      3.   Tätä sopimusta voidaan muuttaa osapuolten molemminpuolisen kirjallisen sopimuksen perusteella.
      4.   Osapuoli voi sanoa tämän sopimuksen irti toiselle osapuolelle annetulla kirjallisella irtisanomisilmoituksella. Irtisanominen tulee voimaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun toinen osapuoli on ottanut vastaan ilmoituksen.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

         Tehty Brysselissä 24 päivänä marraskuuta 2005 englannin ja ranskan kielellä kummankin toisinnon ollessa yhtä todistusvoimainen.

         (1)  EYVL L 101, 11.4.2001, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/194/EY (EUVL L 63, 28.2.2004, s. 48).

         (2)  EUVL L 63, 28.2.2004, s. 68. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2005/68/YUTP (EUVL L 27, 29.1.2005, s. 59).

         LIITE
         LAUSUMAT
         EU:n jäsenvaltioiden lausuma:
         Ne EU:n jäsenvaltiot, jotka toteuttavat EU:n kriisinhallintaoperaatiota koskevaa EU:n yhteistä toimintaa, johon Kanada osallistuu, pyrkivät vastavuoroisuuteen perustuen oman oikeusjärjestelmänsä mukaisissa rajoissa luopumaan esittämästä Kanadalle korvausvaatimuksia, jotka perustuvat niiden lähettämän henkilöstön jäsenen loukkaantumiseen tai kuolemaan taikka sellaisen omaisuuden vahingoittumiseen tai menetykseen, jonka ne omistavat ja jota EU:n kriisinhallintaoperaatio käyttää,

                     —

                     jos loukkaantumisen, kuoleman, vahingon tai menetyksen on aiheuttanut Kanadasta kotoisin oleva henkilöstön jäsen suorittaessaan tehtäviään EU:n kriisinhallintaoperaation yhteydessä, paitsi jos on kyse törkeästä huolimattomuudesta tai tahallisesta laiminlyönnistä, tai

                     —

                     jos loukkaantuminen, kuolema, vahinko tai menetys on aiheutunut Kanadan omistaman omaisuuden käyttämisestä edellyttäen, että sitä on käytetty operaation yhteydessä, ja lukuun ottamatta tapauksia, joissa on kyse tätä omaisuutta käyttävän Kanadasta kotoisin olevan EU:n kriisinhallintaoperaation henkilöstön jäsenen törkeästä huolimattomuudesta tai tahallisesta laiminlyönnistä.

               Kanadan lausuma:
         Kanada, joka toteuttaa EU:n kriisinhallintaoperaatiota koskevaa EU:n yhteistä toimintaa, pyrkii vastavuoroisuuteen perustuen oman oikeusjärjestelmänsä mukaisissa rajoissa luopumaan esittämästä muulle EU:n kriisinhallintaoperaatioon osallistuvalle valtiolle korvausvaatimuksia, jotka perustuvat sen lähettämän henkilöstön jäsenen loukkaantumiseen tai kuolemaan taikka sellaisen omaisuuden vahingoittumiseen tai menetykseen, jonka se omistaa ja jota EU:n kriisinhallintaoperaatio käyttää,

                     —

                     jos loukkaantumisen, kuoleman, vahingon tai menetyksen on aiheuttanut henkilöstön jäsen suorittaessaan tehtäviään EU:n kriisinhallintaoperaation yhteydessä, paitsi jos on kyse törkeästä huolimattomuudesta tai tahallisesta laiminlyönnistä, tai

                     —

                     jos loukkaantuminen, kuolema, vahinko tai menetys on aiheutunut EU:n kriisinhallintaoperaatioon osallistuvien valtioiden omistaman omaisuuden käyttämisestä edellyttäen, että sitä on käytetty operaation yhteydessä, ja lukuun ottamatta tapauksia, joissa on kyse tätä omaisuutta käyttävän EU:n kriisinhallintaoperaation henkilöstön jäsenen törkeästä huolimattomuudesta tai tahallisesta laiminlyönnistä.


Avis juridique important

|

31996D0817(01)

Euroopan parlamentin päätös, tehty 17 päivänä heinäkuuta 1996, väliaikaisen tutkintavaliokunnan asettamisesta

Virallinen lehti nro C 239 , 17/08/1996 s. 0001 - 0004

EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,tehty 17 päivänä heinäkuuta 1996,väliaikaisen tutkintavaliokunnan asettamisesta (96/C 239/01)Euroopan parlamentti, joka- ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 138 c artiklan,- ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 19 päivänä huhtikuuta 1995 tekemän päätöksen, joka koskee Euroopan parlamentin tutkintaoikeuden käyttämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä (1),- ottaa huomioon työjärjestyksensä 136 artiklan,- ottaa huomioon tähän päätökseensä liitetyn pyynnön, jonka yli neljännes jäsenistä esittää ja joka koskee väliaikaisen tutkintavaliokunnan asettamista tutkimaan yhteisön oikeutta sovellettaessa BSE:n yhteydessä tapahtuneita väitettyjä rikkomuksia ja epäkohtia,- ottaa huomioon, että parlamentille on kerrottu, että kansallisissa ja yhteisön tuomioistuimissa on vireillä useita oikeustoimia,- ottaa huomioon, että tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen presidentit antoivat 12 ja 13 päivänä heinäkuuta 1996 välipäätökset tapauksissa C-180/96R ja T-76/96R vastaavasti,- ottaa huomioon puhemieskonferenssin 17 päivänä heinäkuuta 1996 tekemän päätöksen, joka koskee tätä pyyntöä,1. päättää asettaa väliaikaisen tutkintavaliokunnan tutkimaan yhteisön oikeutta sovellettaessa BSE:n yhteydessä tapahtuneita väitettyjä rikkomuksia ja epäkohtia asian kuitenkaan vaikuttamatta kansallisten ja yhteisön tuomioistuinten lainkäyttöön;2. päättää, että väliaikaisen tutkintavaliokunnan on annettava selonteko parlamentille kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tämä päätös on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä;3. päättää, että väliaikainen tutkintavaliokunta koostuu 19 jäsenestä.(1) EYVL N:o L 113, 19.5.1995, s. 2LIITE Pyyntö väliaikaisen tutkintavaliokunnan asettamiseksi tutkimaan yhteisön oikeutta sovellettaessa BSE:n (bovine spongiform encephalopathy) yhteydessä tapahtuneita rikkomuksia tai epäkohtia EY:n perustamissopimuksen 138 c artiklan mukaisesti allekirjoittaneet jäsenet pyytävät, että asetettaisiin väliaikainen tutkintavaliokunta, jonka tarkoituksena on tutkia yhteisön oikeutta sovellettaessa BSE:n yhteydessä tapahtuneita väitettyjä rikkomuksia ja epäkohtia1. Tutkinnan kohde1.1. BSE-ongelmaNautojen BSE-tauti, nk. hullun lehmän tauti, havaittiin ensimmäisen kerran Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1986. Vuodesta 1988 brittiläisistä nautakarjoista on havaittu yli 160 000 vahvistettua BSE-tapausta Yhdistyneen kuningaskunnan toukokuussa 1996 toimittamien tietojen mukaan.BSR-tapauksia on havaittu myös Ranskassa, Irlannisssa, Portugalissa ja Sveitsissä.Tiettyjä ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä on toteutettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuodesta 1988 ja unionin tasolla vuodesta 1990.Euroopan parlamentti on vuodesta 1990 antanut useita BSE-tautia koskevia päätöslauselmia ja tehnyt lukuisia ehdotuksia taudin hävittämiseksi (1).Maaliskuussa 1996 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle BSE-asioissa neuvoa antava riippumaton elin julkaisi uutta tietoa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastikään ilmaantuneesta muutamasta tavallisesta poikkeavasta Creutzfeld-Jacobin taudin tapauksesta ja totesi, että koska muuta uskottavaa vaihtoehtoa ei ollut, todennäköisin selitys oli, että näiden tapausten ja BSE-taudin välillä oli yhteys.Euroopan unionin pysyvä eläinlääkintäkomitea myönsi 22 päivänä maaliskuuta 1996, että oli tarpeen tarkistaa yhteisön nykyisten toimenpiteiden asianmukaisuus näiden uusien tietojen perusteella; komitea myönsi lisäksi, että BSE-taudin leviämisvaaraa voitaisiin vähentää entisestään poistamalla ravintoketjusta eläimet, jotka ovat todennäköisimmin alistuneet tartunnalle.Komissio teki 27 päivänä maaliskuuta 1996 päätöksen 96/239/EY, jossa kielletään elävien nautaeläinten, Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastettujen eläinten lihan, tiettyjen Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastetuista nautaeläimistä saatujen tuotteiden ja luujauhon vienti Yhdistyneestä kuningaskunnasta muihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin. Tässä yhteydessä komissio totesi, että vaaraa BSE-taudin tarttumisesta ihmisiin ei voitu jättää pois laskuista.Komission päätöksessä 96/239/EY määrättyjä ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä lievennettiin osittain 11 päivänä kesäkuuta 1996. Nautaeläinten siemennesteen vientikielto poistettiin. Muiden tuotteiden (Cetenkin liivatteen ja talin) osalta vientikiellon poistamisen edellytykseksi asetettiin tiettyjen valmistusolosuhteiden soveltaminen. Tässä uudessa päätöksessä vaaditaan myös, että komissio suorittaa yhteisön tarkastukset ennen liivatteen ja talin viennin jatkamista.Komission puheenjohtaja Santer ja maatalousasioista vastaava komission jäsen Franz Fischler antoivat 16 päivänä kesäkuuta 1996 Euroopan parlamentin pyynnöstä julkilausumat komission tiedotuspolitiikasta BSE-taudin osalta vuodesta 1988 alkaen sekä toteutetuista toimista vientikiellon tehostamiseksi ja taudin hävittämiseksi.1.2. Tämänhetkisiä ongelmiaOn olemassa selviä osoituksia siitä, että komissio ja kansalliset viranomaiset eivät ole käsitelleet BSE-ongelmaa tarvittavalla valppaudella, kun ne ovat hoitaneet yritysten toiminnan valvontaa koskevaa velvollisuuttaan, ja että toteutetut toimet ja aloitteet eivät ole olleet riittäviä kansalaisten terveyden suojelemiseksi Euroopan unionissa ja "hullun lehmän taudin" tehokkaaksi ehkäisemiseksi.- Lehdistössä julkaistun komission sisäisen asiakirjan mukaan komissio aliarvioi velvollisuutensa tiedottaa asianmukaisella tavalla jäsenvaltioille BSE-tautiin liittyvistä vaaroista ja kehotti yhtä jäsenvaltiota olemaan julkaisematta tutkimustuloksiaan.- Äskettäin lehdistössä tehdyt paljastukset antavat syytä olettaa, ettei komission 27 päivänä maaliskuuta 1996 julistamaa vientikieltoa ole noudatettu tietyissä jäsenvaltioissa. Komissio suorittaa parhaillaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tutkimuksia näiden syytösten selvittämiseksi.- Vaikka Ison-Britannian hallitus kielsi märehtijöiden proteiineja sisältävien ja märehtijöiden ravinnoksi tarkoitettujen rehujen viennin kesäkuussa 1988, hyväksyi neuvosto ensimmäiset tähän asiaan liittyvät toimet vasta vuonna 1990. Lisäksi Euroopan parlamentti oli jo vuonna 1990 pyytänyt komissiota esittämään ehdotuksen eläinten ruhoista peräisin olevia eläinproteiineja sisältävän märehtijöille tarkoitetun rehun käytön kieltämiseksi (2).- Tauti näyttää tulleen esiin eläinperäisen rehun valmistusprosessissa suoritetun teknisen muutoksen jälkeen ilman, että jäsenvaltiot tai komissio olivat ryhtyneet varotoimiin varmistaakseen tehokkaasti näiden uusien prosessien ja asianosaisten yritysten toiminnan vaarattomuuden.1.3. Väliaikaisen tutkintavaliokunnan tavoiteVäliaikaisen tutkintavaliokunnan tavoitteena on varmistaa näiden väitteiden paikkansapitävyys ja niiden vaikutukset asianosaisten viranomaisten ja yritysten kannalta, tämän kuitenkaan vaikuttamatta heikentävästi yhteisön tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan. Komissio voi tarvittaessa muotoilla suosituksia Euroopan parlamentin tutkintaoikeuden käyttämisen yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä huhtikuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission päätöksen 4 artiklan 3 kohdan ja Euroopan parlamentin työjärjestyksen 136 artiklan 10 kohdan mukaisesti.2. Perustelut2.1. Komission suhtautuminen BSE:tä koskevan tiedon levittämiseenEdellä mainitussa komission sisäisessä asiakirjassa tehdään se johtopäätös, että on tarpeen "antaa disinformaatiota" BSE:n suhteen ja että "oli parempi sanoa, että lehdistöllä on taipumusta liioitteluun". Tutkintavaliokunta tutkii, oliko tämä asenne, ja missä määrin, yleisesti luonteenomaista komission ja asianomaisten jäsenvaltioiden toteuttamalle toiminnalle, joka koski BSE:n leviämistä koskevia todellisia tietoja ja yhteisön oikeuden niille asettamia velvoitteita suojella Euroopan kuluttajien terveyttä ja toteuttaa asianomaisten tuotteiden välttämättömät tarkastukset sisämarkkinoilla.Se käsittelee myös asian vaikutuksia ja jälkiseurauksia jäsenvaltioiden hallintoihin ja kansallisiin valvonta- ja tutkimusyksiköihin.2.2. BSE:tä koskevien tutkimustulosten julkaiseminenTutkintavaliokunta pyrkii tarkistamaan, joutuivatko jäsenvaltioiden hallinnot, yksittäiset henkilöt tai muut elimet suostuttelun tai suositusten kohteeksi, jotta ne eivät paljastaisi hallussaan olevaa tietoa taudin luonteesta ja vakavuudesta sekä asiaa koskevassa tieteellisessä tiedossa tapahtunutta kehitystä.2.3. Kierrätetyn eläinproteiinin tuotannon ja viennin valvontaHeinäkuussa 1988 Ison-Britannian hallitus kielsi karjasta saatua proteiinia sisältävän karjanrehun myynnin. Saatujen tietojen mukaan Yhdistynyt kuningaskunta jatkoi tämän jälkeen ruhoista saadun eläinproteiinin viemistä muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin. Tämän viennin, erityisesti Ranskaan, on väitetty lisääntyneen huomattavasti sen jälkeen, kun näiden eläinproteiinien käyttö Ison-Britannian markkinoilla kiellettiin.Tutkintavaliokunta tarkastaa ne toimenpiteet, joita komission ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset yksiköt ovat toteuttaneet eläinrehun laadun ja jakelun valvomiseksi sen jälkeen, kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muissa jäsenvaltioissa on otettu käyttöön uusia eläimistä peräisin olevan ruoan tuotantoprosesseja.2.4. Karjan, naudanlihan ja lihapohjaisten tuotteiden väliaikaisen vientikiellon valvontaKomission maaliskuussa 1996 tekemää päätöstä kieltää Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevan naudanlihan vienti muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin ei nähtävästi noudateta. Tutkintavaliokunta tarkastelee uudelleen jäsenvaltioiden tasolla tehtävien hallinnollisten tarkastusten tehokkuutta.3. Väliaikaisen tutkintavaliokunnan toimeksiantoVäliaikainen tutkintavaliokunta asetetaan, jotta voitaisiin selvittää Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteisön oikeutta sovellettaessa BSE:n yhteydessä tekemiä väitettyjä rikkomuksia ja epäkohtia tämän kuitenkaan vaikuttamatta kansallisten ja yhteisön tuomioistuinten lainkäyttöön.Se tutkii mahdollisia epäkohtia ja laatii johtopäätöksensä yleisen terveydentilan kannalta. Se suosittelee parannuksia erityisesti seuraavien asioiden suhteen:- BSE:n vastaisten toimien avoimuus levittämällä mahdollisimman laajasti asiaan liittyvää tutkimustietoa ja havaintoja- kyseisten tuotteiden vientikiellon valvontamenettelyt- kaikkien kysymykseen tulevien keinojen käyttäminen kansalaisten terveyden suojelemiseksi ja markkinoiden sujuvan toiminnan palauttamiseksi.4. Väliaikaisen tutkintavaliokunnan toimikausiVäliaikainen tutkintavaliokunta antaa selonteon kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan parlamentin valiokunnan asettamista koskeva päätös on julkaistu.(1) Istunnon pöytäkirja 6.6.1996, osa II, kohta 11.EYVL N:o C 117, 22.4.1996, s. 55EYVL N:o C 42, 15.2.1993, s. 273EYVL N:o C 175, 16.7.1990, s. 173(2) EYVL N:o C 175, 16.7.1990, s. 173


title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 185/16/KOL, annettu 12 päivänä lokakuuta 2016, verkon suorituskykysuunnitelman hyväksymisestä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän toiselle viiteajanjaksolle (2015–2019) [2017/134]

text:
               26.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 21/116

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 185/16/KOL,
   annettu 12 päivänä lokakuuta 2016,
   verkon suorituskykysuunnitelman hyväksymisestä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän toiselle viiteajanjaksolle (2015–2019) [2017/134]
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, liitteessä XIII olevassa 66 t kohdassa mainitun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 549/2004, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2004, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla N:o 1, ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66xf kohdassa mainitun säädöksen (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 390/2013, annettu 3 päivänä toukokuuta 2013, lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla N:o 1, ja erityisesti sen 6 artiklan d alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66wn kohdassa mainitun säädöksen (komission asetus (EU) N:o 677/2011, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2011, ilmaliikenteen hallintaverkon toimintojen toteuttamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (EU) N:o 691/2010 muuttamisesta) mukaisesti verkon hallinnoijan on edesautettava suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän toteuttamista.

               (2)

               Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 390/2013 mukaisesti verkon hallinnoija on laatinut verkon suorituskykysuunnitelman yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän toiselle viiteajanjaksolle (2015–2019).

               (3)

               Verkon suorituskykysuunnitelmaa on arvioitu vertaamalla sitä unionin laajuisiin suorituskykytavoitteisiin (1) ja soveltuvin osin täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 390/2013 liitteessä IV vahvistettuihin perusteisiin sekä muihin mainitun asetuksen vaatimuksiin.

               (4)

               Arviointi osoitti, että verkon suorituskykysuunnitelma on kyseisten tavoitteiden, perusteiden ja vaatimusten mukainen. Erityisesti suorituskyvyn kannalta keskeisten osa-alueiden eli turvallisuuden, ympäristön ja kapasiteetin osalta voidaan todeta, että suunnitelmassa esitetyt tavoitteet vastaavat unionin laajuisia tavoitteita ja ovat näin ollen yhdenmukaiset unionin laajuisten tavoitteiden kanssa. Suorituskyvyn kannalta keskeisen osa-alueen eli kustannustehokkuuden osalta voidaan todeta, että suunnitelmassa esitetyt tavoitteet ovat samoin yhdenmukaiset unionin laajuisten tavoitteiden kanssa, sillä yksikkökustannusten on määritetty alenevan unionin laajuista tavoitetta paremmin.

               (5)

               Siksi EFTAn valvontaviranomaisen on aiheellista hyväksyä verkon hallinnoijan laatima verkon suorituskykysuunnitelman lopullinen versio kesäkuussa 2015 esitetyssä muodossaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään verkon hallinnoijan toimittama verkon suorituskykysuunnitelma yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän toiselle viiteajanjaksolle (2015–2019) kesäkuussa 2015 esitetyssä muodossaan.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä lokakuuta 2016.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Sven Erik SVEDMAN

            Puheenjohtaja

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Kollegion jäsen

      (1)  ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66xe kohdassa mainittu säädös (komission täytäntöönpanopäätös 2014/132/EU, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, ilmaliikenteen hallintaverkkoa koskevien unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden ja varoituskynnysten vahvistamisesta toiselle viitejaksolle 2015–2019).


title: Neuvoston päätös, annettu 15 päivänä marraskuuta 2013 , energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston johtokunnan kahden jäsenen ja kolmen varajäsenen nimittämisestä

text:
               19.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/8

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 15 päivänä marraskuuta 2013,
   energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston johtokunnan kahden jäsenen ja kolmen varajäsenen nimittämisestä
   2013/C 337/07
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston perustamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 713/2009 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksessa (EY) N:o 713/2009 säädetään, että neuvosto nimittää energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston johtokuntaan viisi jäsentä ja heidän varajäsenensä.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 713/2009 mukaan johtokunnan jäsenen ei tule olla sääntelyneuvoston jäsen ja johtokunnan jäsenten on toimittava riippumattomasti ja puolueettomasti yleisen edun mukaisesti.

               (3)

               Neuvosto nimitti 22 joulukuuta 2009 annetulla päätöksellä (2) johtokuntaan kolme jäsentä ja kolme varajäsentä kuudeksi vuodeksi sekä kaksi jäsentä ja kaksi varajäsentä neljäksi vuodeksi.

               (4)

               Koska kahden jäsenen ja kahden varajäsenen neljän vuoden toimikausi on päättynyt ja yksi varajäsen on eronnut kesken kuuden vuoden toimikautensa, heidän tilalleen olisi nimitettävä kaksi jäsentä ja kolme varajäsentä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään seuraavat henkilöt energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston johtokunnan jäseniksi neljän vuoden ajaksi 28 päivästä tammikuuta 2014 alkaen:

               —

               Guy LENTZ, Luxemburg,

               —

               Jochen PENKER, Itävalta.

         2 artikla
   Nimitetään seuraavat henkilöt energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston johtokunnan varajäseniksi neljän vuoden ajaksi 28 päivästä tammikuuta 2014 alkaen:

               —

               Detlef DAUKE, Saksa,

               —

               Pal KOVACS, Unkari,

               —

               Romas SVEDAS, Liettua.

         3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EUVL L 211, 14.8.2009, s. 1.

      (2)  EUVL C 21, 28.1.2010, s. 1.


title: 2014/102/EU: Neuvoston päätös, annettu 28 päivänä tammikuuta 2014 , Euroopan unionin ja Norsunluurannikon tasavallan välisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan (2013–2018) tekemisestä

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 54/1

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 28 päivänä tammikuuta 2014,
   Euroopan unionin ja Norsunluurannikon tasavallan välisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan (2013–2018) tekemisestä
   (2014/102/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto antoi 17 päivänä maaliskuuta 2008 asetuksen (EY) N:o 242/2008 Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan välisen kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä (1), jäljempänä ’kumppanuussopimus’.

               (2)

               Unioni on neuvotellut Norsunluurannikon tasavallan kanssa uuden pöytäkirjan, jossa unionin aluksille myönnetään kalastusmahdollisuuksia Norsunluurannikon tasavallan suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kalastuksen osalta kuuluvilla vesillä, jäljempänä ’uusi pöytäkirja’.

               (3)

               Uusi pöytäkirja allekirjoitettiin neuvoston päätöksen 2013/303/EU (2) nojalla, ja sitä sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2013.

               (4)

               Uusi pöytäkirja olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan välisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehty pöytäkirja (2013–2018), jäljempänä ’uusi pöytäkirja’, unionin puolesta (3).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja tekee unionin puolesta uuden pöytäkirjan 14 artiklassa määrätyn ilmoituksen (4).
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. STOURNARAS

      (1)  EUVL L 75, 18.3.2008, s. 51.

      (2)  EUVL L 170, 22.6.2013, s. 1.

      (3)  Uusi pöytäkirja on julkaistu virallisessa lehdessä EUVL L 170, 22.6.2013, s. 2 yhdessä sen allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa.

      (4)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee uuden pöytäkirjan voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.