title: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös (YUTP) 2017/1780, annettu 18 päivänä syyskuuta 2017, Euroopan unionin Malissa toteuttaman YTPP-operaation (EUCAP Sahel Mali) johtajan nimittämisestä (EUCAP Sahel Mali/1/2017)

text:
               30.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 253/37

         POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEAN PÄÄTÖS (YUTP) 2017/1780,
   annettu 18 päivänä syyskuuta 2017,
   Euroopan unionin Malissa toteuttaman YTPP-operaation (EUCAP Sahel Mali) johtajan nimittämisestä (EUCAP Sahel Mali/1/2017)
   POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 38 artiklan kolmannen kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin Malissa toteuttamasta YTPP-operaatiosta (EUCAP Sahel Mali) 15 päivänä huhtikuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/219/YUTP (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Päätöksen 2014/219/YUTP nojalla poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea (PTK) on valtuutettu tekemään perussopimuksen 38 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti EUCAP Sahel Malin poliittista valvontaa ja strategista johtoa koskevat asiaankuuluvat päätökset, mukaan lukien päätöksen operaation johtajan nimittämisestä.

               (2)

               PTK hyväksyi 26 päivänä toukokuuta 2014 päätöksen EUCAP Sahel Mali/1/2014 (2), jolla Albrecht CONZE nimitettiin EUCAP Sahel Mali -operaation johtajaksi 26 päivästä toukokuuta 2014 alkaen 14 päivään tammikuuta 2015 saakka.

               (3)

               Albrecht CONZEn toimeksiantoa EUCAP Sahel Mali -operaation johtajana on jatkettu useita kertoja, viimeksi PTK:n päätöksellä EUCAP Sahel Mali/2/2016 (3), jolla hänen toimeksiantoaan EUCAP Sahel Mali -operaation johtajana jatkettiin 14 päivään heinäkuuta 2017 saakka.

               (4)

               Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja on 15 päivänä syyskuuta 2017 ehdottanut, että Philippe RIO nimitetään EUCAP Sahel Mali -operaation johtajaksi 1 päivästä lokakuuta 2017 alkaen 14 päivään tammikuuta 2018 saakka,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Philippe RIO nimitetään Euroopan unionin Malissa toteuttaman YTPP-operaation (EUCAP Sahel Mali) johtajaksi 1 päivästä lokakuuta 2017 alkaen 14 päivään tammikuuta 2018 saakka.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2017.

            Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolesta

            Puheenjohtaja

         W. STEVENS

      (1)  EUVL L 113, 16.4.2014, s. 21.

      (2)  Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös 2014/310/YUTP, annettu 26 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan unionin Malissa toteuttaman YTPP-operaation (EUCAP Sahel Mali) johtajan nimittämisestä (EUCAP Sahel Mali/1/2014) (EUVL L 164, 3.6.2014, s. 43).

      (3)  Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös (YUTP) 2016/2381, annettu 14 päivänä joulukuuta 2016, Euroopan unionin Malissa toteuttaman YTPP-operaation (EUCAP Sahel Mali) johtajan toimeksiannon jatkamisesta (EUCAP Sahel Mali/2/2016) (EUVL L 352, 23.12.2016, s. 59).


Avis juridique important

|

31996D0331

96/331/EY: Komission päätös, tehty 30 päivänä huhtikuuta 1996, elintarvikeavun kokonaismäärien vahvistamisesta vuoden 1996 talousarvion mukaisesti ja elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden luettelon laatimisesta

Virallinen lehti nro L 127 , 25/05/1996 s. 0028 - 0030

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 30 päivänä huhtikuuta 1996,elintarvikeavun kokonaismäärien vahvistamisesta vuoden 1996 talousarvion mukaisesti ja elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden luettelon laatimisesta (96/331/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3972/86 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1930/90 (2), ja erityisesti sen 5 artiklan,sekä katsoo, ettäasetuksen (ETY) N:o 3972/86 täytäntöönpano edellyttää elintarvikeapuna vuonna 1996 toimitettavien tuotteiden kokonaismäärien määrittämistä tuotekohtaisesti sekä elintarvikeavun kohteena olevien tuotteiden määrittelemistä,olisi päätettävä elintarvikeavun kokonaismäärät vuoden 1996 osalta; elintarvikeaputoimien toteuttaminen suoritetaan tosiasiallisesti käytössä olevien budjettivarojen mukaan, jatässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat elintarvikeapukomitean lausunnon mukaiset,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla 1. Kehitysmaiden ja avunantajajärjestöjen käytettäviksi asetettavat tuotekohtaiset kokonaismäärät vahvistetaan liitteessä I.2. Luettelo tuotteista, joita voidaan toimittaa apuna, esitetään liitteessä II.Tehty Brysselissä 30 päivänä huhtikuuta 1996.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 370, 30.12.1986, s. 1 ja oikaisu EYVL:ssä N:o L 42, 12.2.1987, s. 54(2) EYVL N:o L 174, 7.7.1990, s. 6LIITE I Vuonna 1996 toimitettavat elintarvikeavun määrät - Vilja:a) vähintään 927 700 tonnia elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen mukaisesti,b) 515 800 tonnia ylimääräisinä avustuksina (1)- Maitojauhe ja muut vastaavat tuotteet: 20 000 tonnia- Voiöljy: 500 tonnia- Sokeri: 10 000 tonnia (2)- Kasviöljy: 60 000 tonnia (3)- Palkokasvit: 70 000 tonnia (4)- Muut tuotteet: 50 miljoonan ecun summa (5).(1) Edellä mainittuja määriä voidaan lisätä enintään 20 prosentin rajoissa edellyttäen, että kyseinen jousto ei vaikuta talousarviossa sidottuun kokonaismäärärahaan.LIITE II >TAULUKON PAIKKA>


title: 2011/245/EU: Neuvoston päätös, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2011 , alueiden komitean espanjalaisen jäsenen nimeämisestä

text:
               19.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 103/113

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 14 päivänä huhtikuuta 2011,
   alueiden komitean espanjalaisen jäsenen nimeämisestä
   (2011/245/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
   ottaa huomioon Espanjan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 ja 18 päivänä tammikuuta 2010 päätökset 2009/1014/EY (1) ja 2010/29/EU (2) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2010 ja 25 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi.

               (2)

               Alueiden komiteassa on vapautunut jäsenen paikka José MONTILLA AGUILERAn toimikauden päätyttyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimetään alueiden komitean jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2015:

               —

               Artur MAS GAVARRÓ, Presidente de la Generalitat de Catalunya.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.

      Tehty Luxemburgissa 14 päivänä huhtikuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         FAZEKAS S.

      (1)  EUVL L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUVL L 12, 19.1.2010, s. 11.


Avis juridique important

|

32003D0018(01)

2004/44/EY: Euroopan keskuspankin päätös, tehty 18 päivänä joulukuuta 2003, Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttämistä rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja koskevista toimenpiteistä (EKP/2003/18)

Virallinen lehti nro L 009 , 15/01/2004 s. 0029 - 0030

Euroopan keskuspankin päätös,tehty 18 päivänä joulukuuta 2003,Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttämistä rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja koskevista toimenpiteistä(EKP/2003/18)(2004/44/EY)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 28.3 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttämistä toimenpiteistä 9 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyllä päätöksellä EKP/1998/2(1) vahvistettiin niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, jotka aikoivat ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999, maksettavaksi tulevan Euroopan keskuspankin (EKP) pääoman määrä ja maksutapa.(2) Kreikan keskuspankin suorittamasta EKP:n pääoman sekä varanto- ja varausosuuksien maksamisesta ja valuuttavarantojen ensimmäisestä siirrosta EKP:lle sekä niihin liittyvistä seikoista 16 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn päätöksen EKP/2000/14(2) 2 artiklassa, luettuna yhdessä Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttämistä rahaliittoon osallistumattomien jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja koskevista toimenpiteistä 1 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn päätöksen EKP/1998/14(3) kanssa, vahvistettiin Kreikan keskuspankin maksettavaksi 1 päivänä tammikuuta 2001 Kreikan ottaessa euron käyttöön tulevan EKP:n pääoman määrä ja maksutapa.(3) Kansallisten keskuspankkien prosenttiosuuksista Euroopan keskuspankin pääoman merkitsemisen jakoperusteessa 18 päivänä joulukuuta 2003 tehdyllä päätöksellä EKP/2003/17(4) tarkistetaan kansallisille keskuspankeille annettuja painoarvoja (jäljempänä "painoarvot") EKP:n pääoman jakoperusteessa (jäljempänä "pääoman jakoperuste") 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen.(4) Pääoman jakoperusteen tarkistaminen edellyttää uutta EKP:n päätöstä siitä, että päätös EKP/1998/2 ja päätöksen EKP/2000/14 2 artikla kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2004 lukien, ja niistä määristä, jotka euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien (jäljempänä "rahaliittoon osallistuvat kansalliset keskuspankit") pitäisi maksaa EKP:n pääomasta 1 päivänä tammikuuta 2004, ja maksutavasta,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMaksetun pääoman määrä ja maksutapaKukin rahaliittoon osallistuva kansallinen keskuspankki maksaa osuutensa merkitsemästään EKP:n pääomasta kokonaan 1 päivänä tammikuuta 2004. Päätöksen EKP/2003/17 2 artiklassa esitetyt painoarvot huomioon ottaen kukin rahaliittoon osallistuva kansallinen keskuspankki maksaa näin ollen 1 päivänä tammikuuta 2004 seuraavassa taulukossa sen nimen perässä ilmoitetun määrän:>TAULUKON PAIKKA>2 artiklaMaksetun pääoman tarkistaminenKukin rahaliittoon osallistuva kansallinen keskuspankki on jo maksanut osuutensa EKP:n merkitystä pääomasta päätöksen EKP/1998/2 ja, Kreikan keskuspankin osalta, päätöksen EKP/2000/14 2 artiklan ja päätöksen EKP/1998/14 mukaisesti. Tämän vuoksi tilanteen mukaan joko rahaliittoon osallistuva kansallinen keskuspankki siirtää tietyn lisäsumman EKP:lle tai EKP palauttaa tietyn summan rahaliittoon osallistuvalle kansalliselle keskuspankille, jotta päästään 1 artiklassa olevassa taulukossa esitettyihin summiin. Siirrot tehdään kansallisten keskuspankkien keskinäisiä Euroopan keskuspankin pääoman osuuksien siirtoja ja maksetun pääoman tarkistamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2003 tehdyllä päätöksellä EKP/2003/20(5) vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.3 artiklaLoppusäännökset1. Päätös EKP/1998/2 ja päätöksen EKP/2000/14 2 artikla kumotaan täten 1 päivästä tammikuuta 2004.2. Tämä päätös tulee voimaan 19 päivänä joulukuuta 2003.3. Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Frankfurt am Mainissa 18 päivänä joulukuuta 2003.EKP:n neuvoston puolestaJean-Claude Trichet(1) EYVL L 8, 14.1.1999, s. 33.(2) EYVL L 336, 30.12.2000, s. 110.(3) EYVL L 110, 28.4.1999, s. 33.(4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 27.(5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 32.


Avis juridique important

|

31997D0009

97/9/EY: Neuvoston päätös, tehty 20 päivänä joulukuuta 1996, maantieajoneuvojen kuluttaman energian järkevästä käytöstä kuljettajien ajotapoja parantamalla annetun suosituksen 76/494/ETY kumoamisesta

Virallinen lehti nro L 003 , 07/01/1997 s. 0008 - 0008

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 20 päivänä joulukuuta 1996,maantieajoneuvojen kuluttaman energian järkevästä käytöstä kuljettajien ajotapoja parantamalla annetun suosituksen 76/494/ETY kumoamisesta (97/9/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),sekä katsoo, ettäsuositus 76/494/ETY (2) annettiin, jotta kuljettajat voisivat edistää maantieajoneuvojen järkevämpää käyttöä taloudellisella ja vastuuntuntoisella ajamisella, jakoska suosituksen tavoite on jo saavutettu ja koska sillä ei enää voi edistää ajajien käyttäytymistä, suositus ei enää ole perusteltu,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Kumotaan suositus 76/494/ETY.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1996.Neuvoston puolestaS. BARRETTPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 272, 18.9.1996, s. 10(2) EYVL N:o L 140, 28.5.1976, s. 14


title: 2014/415/EU: Neuvoston päätös, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2014 , yhteisvastuulausekkeen täytäntöönpanojärjestelyistä unionissa

text:
               1.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 192/53

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 24 päivänä kesäkuuta 2014,
   yhteisvastuulausekkeen täytäntöönpanojärjestelyistä unionissa

      (2014/415/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 222 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen,
   ottaa huomioon Euroopan komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan yhteisen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tämä päätös koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 222 artiklan, jäljempänä ’yhteisvastuulauseke’, unionin täytäntöönpanoa. Päätös ei koske yhteisvastuulausekkeen SEUT 222 artiklan 2 kohdan mukaista jäsenvaltioiden täytäntöönpanoa. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 222 artiklasta tehdyn julistuksen nro 37 mukaan jäsenvaltio voi valita tarkoituksenmukaisimmat keinot täyttääkseen yhteisvastuuta koskevan velvoitteensa toista jäsenvaltiota kohtaan.

               (2)

               SEUT 222 artiklan 1 kohdan mukaan unioni ja sen jäsenvaltiot toimivat yhdessä yhteisvastuun hengessä, jos jäsenvaltio joutuu terrori-iskun kohteeksi taikka luonnon tai ihmisen aiheuttaman onnettomuuden uhriksi. Yhteisvastuulausekkeeseen vetoavan jäsenvaltion hyödyksi ja päällekkäisten toimien välttämiseksi unionin ja jäsenvaltioiden toiminnassa olisi pyrittävä johdonmukaisuuteen ja täydentävyyteen. Ottaen huomioon, että jäsenvaltioiden on sovitettava yhteen toimensa neuvostossa täyttääkseen omat SEUT 222 artiklan 2 kohdan mukaiset yhteisvastuuvelvoitteensa, on tarkoituksenmukaista säätää neuvostossa noudatettavista, yhteisvastuulausekkeen unionin täytäntöönpanoa koskevista koordinointijärjestelyistä.

               (3)

               Neuvostossa noudatettavien koordinointijärjestelyjen olisi perustuttava neuvoston 25 päivänä kesäkuuta 2013 hyväksymiin EU:n poliittisen kriisitoiminnan integroituihin järjestelyihin (IPCR), joiden mukaan IPCR tukee myös yhteisvastuulausekkeen täytäntöönpanoa. Neuvoston on aiheellista mukauttaa IPCR-järjestelyjä, erityisesti tarkistuksen yhteydessä.

               (4)

               Yhteisvastuulausekkeen unionin täytäntöönpanossa olisi nojauduttava mahdollisuuksien mukaan olemassa oleviin välineisiin, lisättävä tehokkuutta parantamalla koordinointia ja välttämällä päällekkäisyyksiä, toimittava sillä perusteella, että lisäresursseja ei tarvita, tarjottava jäsenvaltioille yksinkertainen ja selvä rajapinta unionin tasolla, ja kunnioitettava kullekin unionin toimielimelle ja yksikölle annettua toimivaltaa.

               (5)

               Yhteisvastuulauseke edellyttää, että unioni ottaa käyttöön kaikki käytettävissään olevat välineet. Asianomaisiin välineisiin kuuluvat Euroopan unionin sisäisen turvallisuuden strategia, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1313/2013/EU (1) perustettu Euroopan unionin pelastuspalvelumekanismi (jäljempänä ’unionin mekanismi’), Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1082/2013/EU (2) ja yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) puitteissa kehitetyt rakenteet.

               (6)

               Yhteisvastuulausekkeen unionin täytäntöönpanojärjestelyjen soveltamisala olisi määriteltävä selvästi.

               (7)

               Terrorismin torjunnan osalta unionin toiminnan strateginen kehys on Euroopan unionin terrorismin vastainen strategia. Käytössä on useita välineitä, muun muassa sellaisia, jotka vahvistavat energia-alan ja liikenteen kriittisten infrastruktuurien (3) suojelemista. Myös komission tiedonannon ”EU:n terrorisminvastainen politiikka: tärkeimmät saavutukset ja tulevaisuuden haasteet” johdosta on toteutettu toimia, esimerkiksi lainvalvontaviranomaisten välisen yhteistyön parantamiseksi, radikalisoitumisen torjumisen vahvistamiseksi erityisesti perustamalla radikalisoitumisen tunnistamista koskeva verkosto, toimia jotka rajoittavat terroristien pääsyä varoihin sekä räjähteisiin (4) ja kemiallisiin, biologisiin, radioaktiivisiin ja ydinaineisiin, sekä toimia, jotka edistävät räjähdeturvallisuutta.

               (8)

               Mekanismi, jonka mukaan tämän päätöksen mukaisiin järjestelyihin voidaan vedota, sekä näiden järjestelyiden vaiheittaisen lopettamisen mekanismi, olisi määriteltävä unionin tasolla niin, että perustana on asianomaisen jäsenvaltion korkean tason poliittinen pyyntö ja sitä tukee yksi yhteyspiste unionin tasolla.

               (9)

               Unionin tason valmiustoimia koskevien järjestelyjen tarkoituksena on parantaa toiminnan tehokkuutta olemassa oleviin välineisiin perustuvan tiiviimmän koordinoinnin avulla.

               (10)

               Unionin mekanismin tavoitteena on vahvistaa jäsenvaltioiden ja unionin yhteistyötä ja helpottaa koordinointia pelastuspalvelun alalla. Päätöksellä N:o 1313/2013/EU perustettiin hätäavun koordinointikeskus, jäljempänä ’ERCC’, joka huolehtii ympärivuorokautisesta toimintavalmiudestaan seitsemänä päivänä viikossa ja palvelee jäsenvaltioita ja komissiota unionin mekanismin tavoitteiden saavuttamisessa.

               (11)

               Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) käytettävissä on rakenteita, joilla on tiedustelua ja sotilasalaa koskevaa asiantuntemusta samoin kuin edustustoverkosto, joka myös voi antaa oman panoksensa jäsenvaltioiden alueelle kohdistuvien uhkien tai onnettomuuksien taikka ulkoisen ulottuvuuden sisältävien kriisien johdosta toteutettaviin valmiustoimiin. Kriisistä riippuen muiden rakenteiden sekä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP), mukaan lukien YTPP, alalla toimivien unionin virastojen olisi tarvittaessa annettava panoksensa unionin oikeuden asiaa koskevien säännösten mukaisesti.

               (12)

               Jos se on tarpeen ja mahdollista kiireellisissä tapauksissa, valmiustoimia koskevia unionin tason järjestelyjä olisi täydennettävä säädöksillä tai muuttamalla voimassa olevia säädöksiä perussopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti.

               (13)

               Päätöksellä ei ole puolustukseen liittyviä vaikutuksia. Jos kriisi edellyttää YUTP tai YTPP:n aloihin kuuluvia toimia, neuvoston olisi tehtävä asiasta päätös perussopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti.

               (14)

               Tämä päätös ei vaikuta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklan 7 kohdan soveltamiseen.

               (15)

               Komission tiedonannossa ”EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa” asetettiin tavoitteeksi parantaa unionin kykyä selviytyä kriiseistä ja katastrofeista useiden toimien avulla, mukaan lukien yhteisvastuulausekkeen täysimääräinen käyttö. Kuten neuvosto muistutti 24 ja 25 päivänä helmikuuta 2011 antamissaan päätelmissä, Euroopan kriisi- ja katastrofivalmiuksien parantamisella on ratkaiseva merkitys vapauden, turvallisuuden ja oikeuden vahvistamiselle entisestään unionissa.

               (16)

               Jotta unioni ja sen jäsenvaltiot voisivat toimia tehokkaasti, Eurooppa-neuvosto arvioi säännöllisesti unioniin kohdistuvia uhkia. Eurooppa-neuvoston pyynnöstä olisi laadittava raportteja yksittäisistä uhkista.

               (17)

               SEUT 346 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti mikään jäsenvaltio ei ole velvollinen antamaan tietoja, joiden ilmaisemisen se katsoo keskeisten turvallisuusetujensa vastaiseksi.

               (18)

               Euroopan parlamentti antoi 22 päivänä marraskuuta 2012 päätöslauselman 2012/2223 ”EU:n keskinäistä puolustusta ja yhteisvastuuta koskevista lausekkeista: poliittinen ja operatiivinen ulottuvuus”.

               (19)

               Tässä päätöksessä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja perusoikeuksia ja noudatetaan siinä tunnustettuja periaatteita, ja sitä on sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

               (20)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta eli yhteisvastuulausekkeen täytäntöönpanoa unionissa, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Yleistavoite ja aihe
   1.   Tässä päätöksessä vahvistetaan säännöt ja menettelyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 222 artiklan, jäljempänä ’yhteisvastuulauseke’, panemiseksi täytäntöön.
   2.   Unionin ja jäsenvaltioiden toiminnan johdonmukaisuuden ja täydentävyyden varmistamiseksi neuvosto huolehtii lausekkeeseen vetoamisen edellyttämien valmiustoimien koordinoinnista poliittisella tasolla käyttäen IPCR-järjestelyjä. IPCR-järjestelyille antavat tukea neuvoston pääsihteeristö, komissio ja EUH.
   3.   Unionin tason järjestelyt perustuvat neuvoston, komission, EUH:n ja unionin virastojen olemassa oleviin tiedonhankinta- ja tukimekanismeihin. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, ja EUH osallistuvat tarvittaessa järjestelyihin tekemällä aloitteita ja antamalla korkean edustajan toimialaan kuuluvia tietoja ja tukea.
   4.   Asianomaisissa unionin välineissä ja IPCR-järjestelyissä noudatetaan niiden omia menettelyjä, ja ne voivat olla aktiivisia ennen tämän päätöksen mukaisiin valmiustoimiin vetoamista ja niiden vaiheittaista lopettamista.
   5.   Tämän päätöksen nojalla toteutettavilla järjestelyillä parannetaan tehokkuutta lisäämällä unionin ja jäsenvaltioiden toimien välistä koordinointia.
   2 artikla
   Soveltamisala
   1.   Tätä päätöstä sovelletaan terrori-iskun taikka luonnon tai ihmisen aiheuttaman suuronnettomuuden johdosta riippumatta siitä, onko sen alkuperä jäsenvaltioiden alueen sisä- vai ulkopuolella:

               a)

               jäsenvaltioiden alueella, johon sovelletaan perussopimuksia, millä tarkoitetaan maa-aluetta, aluevesiä ja ilmatilaa;

               b)

               kun se kohdistuu infrastruktuuriin (kuten avomerellä sijaitsevat öljyn- ja kaasunporauslaitteistot), joka sijaitsee jäsenvaltion aluevesillä, talousvyöhykkeellä tai mannerjalustalla;

         Unionin turvautuessa tämän päätöksen mukaisiin järjestelyihin, ja erityisesti sen ottaessa käyttöön saatavillaan olevat voimavarat, sitä sitoo kansainvälinen oikeus, eikä se loukkaa unionin ulkopuolisten valtioiden oikeuksia.
   2.   Tällä päätöksellä ei ole puolustukseen liittyviä vaikutuksia.
   3 artikla
   Määritelmät
   Tätä päätöstä sovellettaessa tarkoitetaan:

               a)

               ’suuronnettomuudella’ tilannetta, jolla on tai jolla voi olla vakavia vaikutuksia ihmisiin, ympäristöön tai omaisuuteen, kulttuuriperintö mukaan lukien;

               b)

               ’terrori-iskulla’ terrorismirikosta, sellaisena kuin se on määritelty neuvoston puitepäätöksessä 2002/475/YOS (5);

               c)

               ’kriisillä’ suuronnettomuutta tai terrori-iskua, joka on vaikutukseltaan niin laaja tai poliittisesti merkittävä, että se edellyttää nopeaa politiikan koordinointia ja reagointia EU:n poliittisella tasolla;

               d)

               ’valmiustoimilla’ mitä tahansa toimintaa, jota toteutetaan suuronnettomuuden tai terrori-iskun tapauksessa sen välittömien haitallisten vaikutusten torjumiseksi.

         4 artikla
   Yhteisvastuulausekkeeseen vetoaminen
   1.   Suuronnettomuuden tai terrori-iskun tapauksessa sen kohteeksi joutunut jäsenvaltio voi vedota yhteisvastuulausekkeeseen, jos se kansallisella ja unionin tasolla olemassa olevien keinojen ja välineiden tarjoamia mahdollisuuksia käytettyään katsoo, että kriisi selvästi ylittää sen toimintavalmiudet.
   2.   Kyseisen jäsenvaltion poliittisten viranomaisten on osoitettava vetoomuksensa neuvoston puheenjohtajavaltiolle. Vetoomus on osoitettava myös Euroopan komission puheenjohtajalle ERCC:n kautta.
   5 artikla
   Toimintajärjestelyt unionin tasolla
   1.   Kun yhteisvastuulausekkeeseen on vedottu, neuvosto huolehtii yhteisvastuulausekkeeseen vetoamisen vuoksi toteutettujen unionin toimien poliittisesta ja strategisesta ohjauksesta ottaen täysimääräisesti huomioon komission ja korkean edustajan toimivallan. Tätä varten neuvoston puheenjohtaja aktivoi välittömästi IPCR-järjestelyt, jos ne eivät ole jo käytössä, ja ilmoittaa näin ollen kaikille jäsenvaltioille yhteisvastuulausekkeeseen vetoamisesta.
   2.   Samaan aikaan komissio ja korkea edustaja 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti

               a)

               yksilöivät kaikki asianmukaiset unionin välineet, jotka voivat parhaiten edistää kriisiin vastaamista, mukaan lukien alakohtaiset, operatiiviset, poliittiset tai taloudelliset välineet ja rakenteet, ja toteuttavat kaikki mainittujen välineiden mukaiset toimenpiteet;

               b)

               yksilöivät EU:n sotilasesikunnan tuella sotilaalliset voimavarat, jotka voivat parhaiten edistää kriisiin vastaamista;

               c)

               yksilöivät unionin virastojen toimialaan kuuluvat välineet ja resurssit, jotka voivat parhaiten edistää kriisiin vastaamista, ja ehdottavat niiden käyttöönottoa;

               d)

               antavat neuvostolle neuvoja siitä, ovatko olemassa olevat välineet riittävä keino auttaa kohteeksi joutunutta jäsenvaltiota yhteisvastuulausekkeeseen vetoamisen jälkeen;

               e)

               laativat säännöllisesti yhteistä tilannetietoisuutta ja -analyysia koskevia raportteja koordinoinnin ja päätöksenteon tukemiseksi neuvoston poliittisella tasolla tämän päätöksen 6 artiklan mukaisesti.

         3.   Komissio ja korkea edustaja esittävät tarvittaessa 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksia, jotka koskevat erityisesti seuraavia:

               a)

               päätökset poikkeuksellisista toimenpiteistä, jotka eivät kuulu olemassa olevien välineiden piiriin;

               b)

               sotilaallisia voimavaroja koskevat pyynnöt, jotka menevät nykyisiä pelastuspalvelujärjestelyjä pidemmälle; tai

               c)

               jäsenvaltioiden nopeaa toimintaa tukevat toimenpiteet.

         4.   Neuvoston puheenjohtajavaltio varmistaa IPCR-järjestelyjä hyödyntäen, että käsittely neuvostossa ja toiminta kokonaisuudessaan unionin poliittisella tasolla on johdonmukaista, mukaan lukien toimintaehdotusten laatiminen ja päivittäminen, samalla kunnioittaen komission ja korkean edustajan aloiteoikeutta näiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Neuvoston pääsihteeristö, komissio ja EUH, sekä terrori-iskujen tapauksessa EU:n terrorismintorjunnan koordinaattori, antavat tätä varten puheenjohtajavaltiolle tukea ja neuvontaa. Kriisistä riippuen rakenteet ja YUTP/YTPP-alalla toimivat unionin virastot antavat tarvittaessa panoksensa unionin oikeuden asiaa koskevien säännösten mukaisesti.
   5.   Neuvoston puheenjohtajavaltio ilmoittaa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle ja Euroopan parlamentin puhemiehelle yhteisvastuulausekkeeseen vetoamisesta ja tilanteen merkittävistä muutoksista.
   6.   Kun yhteisvastuulausekkeeseen on vedottu, ERCC toimii unionin tasolla ympärivuorokautisena yhteyspisteenä seitsemänä päivänä viikossa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja muiden sidosryhmien kesken, tämän kuitenkaan vaikuttamatta komission ja korkean edustajan nykyisiin vastuualueisiin ja nykyisiin tietoverkkoihin. ERCC edistää yhteistä tilannetietoisuutta ja -analyysia (ISAA) koskevien raporttien tuottamista yhteistyössä EU:n tilannekeskuksen ja muiden unionin kriisikeskusten kanssa tämän päätöksen 6 artiklan mukaisesti.
   6 artikla
   Yhteistä tilannetietoisuutta ja -analyysia koskevat raportit
   ISAA-raportit laaditaan ottaen huomioon neuvoston puheenjohtajavaltion määrittelemät unionin poliittisen tason tarpeet, ja ne tarjoavat strategisen katsauksen neuvoston tilanteeseen IPCR-järjestelyjen mukaisesti. Raportteihin kootaan jäsenvaltioiden, komission, EUH:n ja asianomaisten unionin virastojen sekä asianomaisten kansainvälisten järjestöjen vapaaehtoisesti saataville asettamia validoituja lausuntoja. Jos kyse on terrori-iskuun liittyvästä lausekkeeseen vetoamisesta, tiedusteluarviot ja -katsaukset käsitellään erillään, olemassa olevia kanavia käyttäen.
   7 artikla
   Vaiheittainen lopettaminen
   Tämän päätöksen mukaisten valmiustoimien vaiheittaisessa lopettamisessa noudatetaan samaa menettelyä kuin mistä säädetään 4 artiklan 2 kohdassa. Yhteisvastuulausekkeeseen vedonneen jäsenvaltion on ilmoitettava heti, kun se katsoo, että vetoamista ei ole enää tarpeen pitää voimassa.
   8 artikla
   Uhkien arviointi unionin tasolla
   1.   Unioniin kohdistuvien uhkien säännöllistä arviointia varten Eurooppa-neuvosto voi pyytää komissiota, korkeaa edustajaa ja unionin virastoja laatimaan tarvittaessa raportteja yksittäisistä uhkista.
   2.   Jollei Eurooppa-neuvosto toisin määrää, tällaisten raporttien on perustuttava yksinomaan asianomaisten unionin toimielinten, elinten ja virastojen nykyisten järjestelyjen mukaisesti kokoamiin uhka-arvioihin ja jäsenvaltioiden vapaaehtoisesti toimittamiin tietoihin, samalla toiminnan päällekkäisyyttä välttäen. EU:n terrorismintorjunnan koordinaattori osallistuu tarvittaessa raporttien laatimiseen. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 346 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti mikään jäsenvaltio ei ole velvollinen antamaan tietoja, joiden ilmaisemisen se katsoo keskeisten turvallisuusetujensa vastaiseksi.
   9 artikla
   Uudelleenarviointi
   1.   Tämän päätöksen mukaisia järjestelyjä arvioidaan säännöllisesti uudelleen havaittujen tarpeiden mukaisesti ja joka tapauksessa 12 kuukauden kuluttua järjestelyihin vetoamisesta, jotta varmistetaan saatujen kokemusten hyödyntäminen. Neuvosto toteuttaa uudelleenarvioinnin komission ja korkean edustajan laatiman yhteisen selvityksen pohjalta.
   2.   Tätä päätöstä voidaan tarvittaessa tarkistaa. Siinä tapauksessa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 222 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvostoa avustaa poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea sekä sisäisen turvallisuuden operatiivisen yhteistyön pysyvä komitea.
   3.   Neuvosto voi tarvittaessa mukauttaa IPCR-järjestelyjä etenkin sellaisten tarpeiden huomioon ottamiseksi, jotka neuvosto on havainnut tämän päätöksen uudelleentarkastelun tai tarkistamisen yhteydessä.
   10 artikla
   Rahoitusvaikutukset
   Tämän päätöksen täytäntöönpanon mahdollisesti edellyttämät taloudelliset resurssit otetaan käyttöön yhteisesti sovittujen vuotuisen menojen rajoissa ja olemassa olevien unionin välineiden soveltamisalan mukaisesti sekä monivuotisen rahoituskehyksen vuotuista ylärajaa noudattaen.
   11 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 24 päivänä kesäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. VENIZELOS

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1082/2013/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista ja päätöksen N:o 2119/98/EY kumoamisesta (EUVL L 293, 5.11.2013, s. 1).

      (3)  Sellaisena kuin ne on määritetty Euroopan elintärkeän infrastruktuurin määrittämisestä ja nimeämisestä sekä arvioinnista, joka koskee tarvetta parantaa sen suojaamista 8 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston direktiivissä 2008/114/EY (EUVL L 345, 23.12.2008, s. 75).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 98/2013, annettu 15 päivänä tammikuuta 2013, räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä (EUVL L 39, 9.2.2013, s. 1).

      (5)  Neuvoston puitepäätös 2002/475/YOS, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, terrorismin torjumisesta (EYVL L 164, 22.6.2002, s. 3).


Avis juridique important

|

31997D0295

97/295/EY: Neuvoston päätös, tehty 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan yhteisön ja tiettyjen Keski- ja Itä-Euroopan maiden (Bulgaria, Unkari, Puola, Romania, Tsekin ja Slovakian tasavallat) välisten tekstiilituotteiden kauppaa koskevien Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjojen tekemisestä

Virallinen lehti nro L 127 , 20/05/1997 s. 0001 - 0001

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 18 päivänä syyskuuta 1995,Euroopan yhteisön ja tiettyjen Keski- ja Itä-Euroopan maiden (Bulgaria, Unkari, Puola, Romania, T Osekin ja Slovakian tasavallat) välisten tekstiilituotteiden kauppaa koskevien Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjojen tekemisestä (97/295/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan yhdessä 228 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäkomissio on neuvotellut yhteisön puolesta tekstiilituotteiden kauppaa koskevien Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjat Bulgarian tasavallan, Unkarin tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, T Osekin tasavallan ja Slovakian tasavallan kanssa, janämä lisäpöytäkirjat olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaEuroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan, Unkarin tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, T Osekin tasavallan ja Slovakian tasavallan välisten tekstiilituotteiden kauppaa koskevien Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjat hyväksytään yhteisön puolesta.Lisäpöytäkirjojen tekstit ovat tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaValtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään henkilö, joka on toimivaltainen allekirjoittamaan lisäpöytäkirjat Euroopan yhteisön puolesta.3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja antaa jokaisen lisäpöytäkirjan 15 artiklassa määrätyn ilmoituksen Euroopan yhteisön puolesta.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 1995.Neuvoston puolestaP. SOLBES MIRAPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

31985D0385

85/385/ETY: Neuvoston päätös, tehty 10 päivänä kesäkuuta 1985, arkkitehtikoulutuksen neuvoa-antavan komitean perustamisesta

Virallinen lehti nro L 223 , 21/08/1985 s. 0026 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0109  Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 3 s. 0020  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0109  Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 3 s. 0020

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 10 päivänä kesäkuuta 1985,arkkitehtikoulutuksen neuvoa-antavan komitean perustamisesta (85/385/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon komission päätösehdotuksen,sekä katsoo, ettätutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta 6 päivänä kesäkuuta 1974 antamassaan päätöslauselmassa (1) neuvosto ilmoitti kannattavansa neuvoa-antavien komiteoiden perustamista,arkkitehtuurin alaa koskevien tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen yhteydessä on tärkeää varmistaa keskenään vertailukelpoisella tavalla korkea koulutustaso jatämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi toivottavaa perustaa neuvoa-antava komitea avustamaan komissiota,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Perustetaan komission yhteyteen arkkitehtikoulutuksen neuvoa-antava komitea, jäljempänä "komitea".2 artikla 1. Komitean tehtävänä on myötävaikuttaa siihen, että arkkitehtien koulutus on keskenään vertailukelpoisella tavalla korkeatasoista koko yhteisössä.2. Komitea suorittaa tehtäväänsä erityisesti seuraavia keinoja käyttäen:- täydellisten tietojen vaihto jäsenvaltioiden opetusmenetelmistä sekä teoreettisen ja käytännöllisen opetuksen sisällöstä, tasosta ja rakenteesta jäsenvaltioissa,- näkemysten vaihto ja neuvottelut yhtenevän käsityksen aikaansaamiseksi arkkitehtikoulutuksessa saavutettavasta tasosta sekä tarvittaessa kyseisen koulutuksen rakenteesta ja sisällöstä työkokemusta koskevat arviointiperusteet mukaan lukien,- arkkitehtikoulutuksen mukauttamisen tarkasteleminen suhteessa opetusmenetelmien kehitykseen sekä yhteiskunnallisen, tieteellisen ja teknisen kehityksen sekä ympäristönsuojelukysymysten arkkitehdeille aiheuttamiin uusiin ongelmiin.3. Komitean tehtävänä on hoitaa neuvoa-antavat tehtävät, jotka sille on annettu tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/384/ETY (2).4. Komitea antaa komissiolle ja jäsenvaltioille lausuntoja ja suosituksia, mukaan lukien sen tarpeelliseksi katsomat ehdotukset direktiivin 85/384/ETY arkkitehtikoulutusta koskevien artiklojen muuttamiseksi.5. Komitea toimii komission neuvonantajana myös muissa arkkitehtikoulutusta koskevissa asioissa, jotka komissio sen käsiteltäväksi antaa.3 artikla 1. Komiteassa on kustakin jäsenvaltiosta kolme asiantuntijaa:- yksi ammatissa toimiva arkkitehtikuntaa edustava asiantuntija,- yksi arkkitehtikoulutusta antavia korkeakouluja tai vastaavia oppilaitoksia edustava asiantuntija,- yksi jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia edustava asiantuntija.2. Kullekin jäsenelle nimetään varajäsen. Varajäsenet voivat osallistua komitean kokouksiin.3. Jäsenvaltiot nimeävät 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut jäsenet ja varajäsenet. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut jäsenet ja varajäsenet valitaan ammatissa toimivan arkkitehtikunnan tai arkkitehtikoulutusta antavien korkeakoulujen ja vastaavan tasoista koulutusta antavien oppilaitosten ehdotuksesta tai kuulemisen jälkeen. Täten nimetyt jäsenet ja varajäsenet nimittää neuvosto.4 artikla 1. Komitean jäsenen toimikausi on kolme vuotta. Toimikauden päätyttyä komitean jäsenet jatkavat tehtävissään siihen asti, kun heidän seuraajansa nimetään.2. Toimikausi päättyy ennen kolmivuotiskauden päättymistä jäsenen erotessa tai kuollessa tai jos hänen tilalleen nimetään uusi jäsen 3 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Uusi jäsen nimetään jäljellä olevaksi toimikaudeksi.5 artikla Komitea valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja kaksi varapuheenjohtajaa. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. Komitean puheenjohtaja laatii kokousten esityslistan yhdessä komission kanssa.6 artikla Komitea voi perustaa työryhmiä ja kutsua tai hyväksyä tarkkailijoita tai asiantuntijoita avustamaan kaikissa työhönsä liittyvissä erityiskysymyksissä.7 artikla Komissio huolehtii komitean sihteeristötehtävistä.Tehty Luxemburgissa 10 päivänä kesäkuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. FIORET(1) EYVL N:o C 98, 28.8.1974, s. 1(2) EYVL N:o L 223, 21.8.1985, s. 15


Avis juridique important

|

32003D0246

2003/246/EY,Euratom: Komission päätös, tehty 26 päivänä maaliskuuta 2003, komission työjärjestyksen muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 972)

Virallinen lehti nro L 092 , 09/04/2003 s. 0014 - 0016

Komission päätös,tehty 26 päivänä maaliskuuta 2003,komission työjärjestyksen muuttamisesta(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 972)(2003/246/EY, Euratom)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 131 artiklan,ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan 1 kohdan ja 41 artiklan 1 kohdan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaTähän päätökseen liitetyt komission säännökset kriisitilanteiden hallinnan toimintamenettelyistä lisätään komission työjärjestykseen liitteenä.2 artiklaTällä päätöksellä korvataan 5 päivänä maaliskuuta 2003 hyväksytty samanniminen päätös.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan ja sitä sovelletaan 26 päivästä maaliskuuta 2003 lähtien.Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2003.Komission puolestaNeil KinnockVarapuheenjohtajaLIITEKOMISSION SÄÄNNÖKSET KRIISINHALLINNAN TOIMINTAMENETTELYISTÄsekä katsoo seuraavaa:(1) Komission on aiheellista vahvistaa menettelyt kriisitilanteiden hallinnoimiseksi ja erityisesti varmistaa, että kaikki tarpeelliset päätökset voidaan tehdä tehokkaasti ja mahdollisimman nopeasti samalla, kun niiden poliittinen valvonta varmistetaan.(2) Komission on tarpeen vahvistaa toiminnallinen rakenne kriisinhallintaa varten.(3) Komission työjärjestyksen liitteessä vahvistettujen turvallisuutta koskevien komission säännösten(1) mukaan jonkin komission jäsenen on vastattava turvallisuusasioista ja komission turvallisuuspolitiikan täytäntöönpanosta.(4) Turvallisuussäännösten liitteessä olevassa 2 jaksossa "Yleiset periaatteet" säädetään laillisuuden, avoimuuden, tilintekovelvollisuuden ja toissijaisuuden (suhteellisuuden) yleisistä periaatteista, jotka pätevät yhtä lailla kriisinhallintaan.1 artiklaTurvallisuustoimisto liitetään henkilöstön ja hallinnon pääosastoon, ja sitä johtava päällikkö on vastuussa turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle.2 artikla1. Kriisijärjestelmä koostuu johto-, toiminta- ja seurantaryhmästä.2. Johtoryhmä kokoontuu apulaispääsihteerin johdolla. Sen jäseninä ovat joku komission puheenjohtajan kabinetin jäsenistä, joku turvallisuusasioista vastaavan komission jäsenen kabinetin jäsenistä, komission turvallisuustoimiston päällikkö, oikeudellisen yksikön, henkilöstön ja hallinnon pääosaston ja lehdistöpääosaston pääjohtajat sekä apulaispääsihteerin kussakin tilanteessa aiheellisiksi katsomat henkilöt.Johtoryhmä antaa komissiolle ja erityisesti turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle neuvoja aiheellisista toimenpiteistä, joita on toteutettava komission henkilöstön ja varojen turvaamiseksi ja komission toiminnallisen tehokkuuden varmistamiseksi myös kriisitilanteissa.3. Johtoryhmän puheenjohtaja tiedottaa kriisitilanteen kehittymisestä komission puheenjohtajalle, turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle ja kullekin komission jäsenelle, jonka toimialaa kriisi koskee.4. Turvallisuustoimiston on velvollisuuksistaan huolehtimiseksi varmistettava ympärivuorokautinen toiminta viikon jokaisena päivänä siten, että läsnä on vähintään kaksi virkamiestä.3 artikla1. Turvallisuusasioista vastaava komission jäsen voi milloin tahansa määrätä komission turvallisuustoimiston päällikön käynnistämään kriisinhallintajärjestelmän.2. Komission turvallisuustoimiston päällikkö voi omasta aloitteestaan päättää, että hänen käytössään olevien tietojen perusteella on aiheellista käynnistää kriisinhallintajärjestelmä.4 artiklaJotta päätökset voidaan tehdä riittävän nopeasti komission henkilöstön, tietojen, rakennusten ja muiden varojen suojaamiseksi mahdollisilta uhkilta ja komission toimintakyvyn varmistamiseksi tilanteissa, joissa tavanomaisia päätöksentekomenettelyjä ei voida soveltaa tilanteen kiireellisyyden vuoksi, sovelletaan seuraavaa:1. Turvallisuusasioista vastaava komission jäsen voi tehdä tarpeellisiksi katsomansa päätökset komission henkilöstön ja varojen suojelemiseksi tällaiselta uhalta.2. Jos tilanne on äärimmäisen kiireellinen, komission turvallisuustoimiston päällikkö voi tehdä 1 kohdassa säädettyjä päätöksiä vastaavia päätöksiä kuultuaan mahdollisuuksien mukaan johtoryhmää. Näiden valtuuksien käytöstä on viipymättä ilmoitettava turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle niiden tarkastelemiseksi ja tapauksen mukaan vahvistamiseksi, muuttamiseksi tai kumoamiseksi.3. Jos tilanne on äärimmäisen kiireellinen, komission ulkomaanedustuston tai lähetystön päällikkö tai jäsenvaltiossa olevan edustuston tai alueellisen edustuston päällikkö voi tehdä 1 kohdassa säädettyjä päätöksiä vastaavia päätöksiä. Näiden valtuuksien käytöstä on viipymättä ilmoitettava turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle niiden tarkastelemiseksi ja tapauksen mukaan vahvistamiseksi, muuttamiseksi tai kumoamiseksi.4. Edellä 1-3 kohdan mukaisesti tehdyt päätökset on esiteltävä kollegion seuraavassa kokouksessa niiden tarkastelemiseksi ja tapauksen mukaan vahvistamiseksi, muuttamiseksi tai kumoamiseksi.5 artiklaKumotaan komission päätöksen K(94) 2129 5 artikla.(1) EYVL L 317, 3.12.2001, s. 1.


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean päätös, annettu 27 päivänä tammikuuta 2014 , toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten päättämien kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden ilmoittamista ja EJRK:n lausuntojen ja suositusten antamista koskevasta koordinointikehyksestä (EJRK/2014/2)

text:
               3.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/3

      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN PÄÄTÖS,

   annettu 27 päivänä tammikuuta 2014,
   toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten päättämien kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden ilmoittamista ja EJRK:n lausuntojen ja suositusten antamista koskevasta koordinointikehyksestä
   (EJRK/2014/2)
   2014/C 98/03
   EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 458 artiklan,
   ottaa huomioon oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (2) sekä erityisesti sen 133 artiklan,
   ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (3) sekä erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan j alakohdan,
   ottaa huomioon kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista 22 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2011/3 (4),
   ottaa huomioon makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä 4 päivänä huhtikuuta 2013 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2013/1 (5),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) vastaa makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja pyrkii osaltaan estämään ja lieventämään unionin rahoitusvakautta uhkaavia järjestelmäriskejä. EJRK yksilöi järjestelmäriskejä, mukaan lukien järjestelmäriskit, joihin sen mukaan olisi puututtava makrovakauspoliittisin toimenpitein. EJRK voi rohkaista ryhtymään asianmukaisiin toimiin ja näin a) auttaa varmistamaan, että makrovakauspolitiikan tärkein tavoite täyttyy, ja b) ehkäistä mahdollista passiivisuutta mm. aktivoimalla ja keskeyttämällä makrovakauspolitiikassa joissakin yhteyksissä toteutettavia makrovakaustoimenpiteitä.

               (2)

               EJRK:n keskeisenä tavoitteena on varmistaa, että toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten suorittamilla makrovakaustoimilla estetään tai lievennetään järjestelmäriskejä tehokkaasti kohtuullisessa ajassa ja että ne ovat samanaikaisesti yhdenmukaisia unionin sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa ja edistävät sitä.

               (3)

               EJRK:n olisi edistettävä sisämarkkinoiden tavoitteiden saavuttamista ja erityisesti unionin integroidun valvontarakenteen luomista, sillä se on välttämätön oikea-aikaisten ja jäsenvaltioiden kesken yhdenmukaisten poliittisten toimenpiteiden edistämisen kannalta. Tämän pitäisi ehkäistä eriäviä lähestymistapoja ja parantaa sisämarkkinoiden toimintaa. EJRK voi rohkaista toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten makrovakaustoimenpiteiden vastavuoroiseen tunnustamiseen erityisesti tapauksissa, joissa vastavuoroisesta tunnustamisesta säädetään unionin lainsäädännössä. Kun makrovakauspolitiikkaa ymmärretään paremmin, EJRK voi tulevaisuudessa suositella vastavuoroista tunnustamista myös muissa tapauksissa.

               (4)

               EJRK tekee toimivaltuuksiensa mukaisesti yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten ja kolmansien maiden makrovakausviranomaisten kanssa ja arvioi järjestelmäriskeihin liittyvien unionin laajuisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tarpeen sekä makrovakauspolitiikan tarpeen kolmansissa maissa.

               (5)

               Unionin uusi pankkialan sääntelykehys sisältää seuraavat kaksi lainsäädäntövälinettä: direktiivi 2013/36/EU (jäljempänä ’vakavaraisuusdirektiivi’ (CRD)) ja asetus (EU) N:o 575/2013 (jäljempänä ’vakavaraisuusasetus’ (CRR)). Vakavaraisuusdirektiivin säännökset eivät ole yhtä määrääviä kuin vakavaraisuusasetuksen säännökset. Tästä syystä jäsenvaltioilla on runsaasti liikkumavaraa soveltaessaan vakavaraisuusdirektiiviin perustuvia makrovakausvälineitä, esimerkiksi erilaisia pääomapuskureita. Sen sijaan vakavaraisuusasetuksen 458 artiklassa säädetyt makrovakausvälineet eivät tarjoa samansuuruista joustoa. Kansallisten viranomaisten on käytettävä niitä erityismenettelyn mukaisesti, jonka myötä samalla määräytyy soveltamisala.

               (6)

               Vakavaraisuusdirektiivissä ja -asetuksessa säädetään useista ilmoittamisvaatimuksista, jotka toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten on otettava huomioon makrovakausvalvonnan ja erityisesti seuraavien säännösten yhteydessä: vakavaraisuusdirektiivin 129 artiklan 2 kohta, 130 artiklan 2 kohta, 131 artiklan 7 kohta, 131 artiklan 12 kohta, 133 artikla, 134 artiklan 2 kohta, 136 artiklan 7 kohta ja 160 artikla sekä vakavaraisuusasetuksen 99 artiklan 7 kohta ja 458 artikla.

               (7)

               EJRK:n on vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan ja vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan nojalla annettava lausuntoja tai suosituksia makrovakautta koskevista erityistoimenpiteistä kuukauden kuluessa näitä toimenpiteitä koskevien ilmoitusten vastaanottamisesta. EJRK arvioi kaavailtujen toimenpiteiden asianmukaisuuden makrotason vakauden näkökulmasta lausuntojen ja suositusten antamista varten. Arviointi perustuu asianomaiselta viranomaiselta saatuun ilmoitukseen ja EJRK:n omaan analyysiin.

               (8)

               Kuten vakavaraisuusasetuksen 458 artiklassa todetaan, kyseisten lausuntojen antamisen oikeusperusta edellyttää perusteluja siitä, miksi vakavaraisuusdirektiivissä ja -asetuksessa määritetyillä muilla vakavaraisuusvälineillä ei voida riittävästi hallita havaittua järjestelmäriskiä, näiden toimenpiteiden suhteellinen tehokkuus huomioon ottaen. Tämän vuoksi EJRK arvioi makrovakauden näkökulmasta asiaan liittyvät perusteet ja toimenpiteiden myönteiset seikat perustelujen, vaikuttavuuden, tehokkuuden ja suhteellisuuden kannalta.

               (9)

               EJRK ottaa arviossaan huomioon myös ilmoitettujen toimenpiteiden mahdolliset rajat ylittävät vaikutukset ja saattaa tarvittaessa ehdottaa tiettyjä muutoksia ilmoitettuihin toimenpiteisiin lieventääkseen mahdollisia kielteisiä heijastusvaikutuksia unionin sisämarkkinoilla. EJRK keskittyy kuitenkin makrovakaustoimenpiteiden kokonaisnettohyötyihin rahoitusjärjestelmän vakauden näkökulmasta.

               (10)

               EJRK osallistuu myös unionin järjestelmäriskejä koskevien yhtenäisten ja johdonmukaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden koordinointiin ja kehittämiseen ajan mittaan ja lisää näin parhaiden käytäntöjen ymmärtämistä ja tukee niitä makrovakauspolitiikassa.

               (11)

               Koska EJRK:n on vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan ja vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan mukaisesti annettava lausuntonsa ja suosituksensa kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, on varmistettava, että ilmoitettujen toimenpiteiden arviointi sekä lausuntojen ja suositusten toimittaminen tapahtuvat sujuvasti ja tehokkaasti.

               (12)

               Koska ilmoitukset ovat tärkeä osa joustavaa ja tehokasta prosessia, ilmoituksia tekeviä viranomaisia pyydetään toimittamaan toimenpiteitä koskevat ilmoituksensa englanniksi, käyttämään EJRK:n verkkosivustolla julkaistuja kaavakkeita ja laatimaan mahdollisimman täsmällinen ja ytimekäs ilmoitus.

               (13)

               Jotta EJRK voisi suorittaa tarvittavat hallinnolliset ja organisatoriset järjestelyt hyvissä ajoin, ilmoituksia tekeviä viranomaisia pyydetään epävirallisesti ilmoittamaan EJRK:n sihteeristölle tulossa olevasta ilmoituksesta mahdollisuuksien mukaan viittä EKP:n työpäivää aiemmin.

               (14)

               Tässä päätöksessä säädetään EJRK:n hallintoneuvoston jäsenten yleisesti hyväksymistä tehokkaista menettelyistä. Kun tämä päätös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kansallisille makrovakausviranomaisille ja muille asiaan liittyville kansallisille elimille, joilla ei ole edustusta EJRK:n hallintoneuvostossa, ilmoitetaan menettelyistä, joiden mukaisesti EJRK antaa lausuntoja tai suosituksia toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten hyväksymistä makrovakauspoliittisista toimenpiteistä. Päätöksessä ei kuitenkaan säädetä unionin säädösten sisältämiä velvoitteita suuremmista oikeudellisesti sitovista velvoitteista,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä päätöksessä säädetään EJRK:n lausuntojen ja suositusten antamista koskevasta yleisestä menettelytapakehyksestä vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen mukaisesti. Kyseiset lausunnot ja suositukset on annettava tämän päätöksen mukaisesti.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä päätöksessä tarkoitetaan:

               1)

               ’ilmoituksella’ toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten, EKP mukaan lukien, neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (6) 9 artiklan nojalla vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan ja vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan mukaisesti EJRK:lle antamia ilmoituksia.

               2)

               ’lausunnolla’ lausuntoa, joka EJRK:n on annettava kuukauden kuluessa vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan ja vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan mukaisesti.

               3)

               ’suosituksella’ suositusta, joka EJRK:n on annettava kuukauden kuluessa vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan 14 kohdan mukaisesti.

               4)

               ’makrovakauspoliittisella toimenpiteellä’ toimivaltaisten tai nimettyjen viranomaisten toimenpiteitä koskevia päätöksiä, joista on ilmoitettava EJRK:lle vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan ja vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan mukaisesti ja joista EJRK:n on annettava lausunto tai suositus 1–3 kohdan mukaisesti.

         3 artikla
   EJRK:lle annettava ilmoitus
   1.   Tätä artiklaa sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin ilmoituksiin. Artiklassa ei säädetä unionin säädösten sisältämiä velvoitteita suuremmista oikeudellisesti sitovista velvoitteista.
   2.   Joustavan ja tehokkaan prosessin varmistamiseksi ilmoituksen tekeviä viranomaisia kehotetaan toimittamaan ilmoituksensa englanniksi. Jos EJRK on julkaissut ilmoituskaavakkeen, ilmoituksia tekeviä viranomaisia pyydetään käyttämään sitä ilmoituksen tekemiseen. EJRK julkaisee kaavakkeet verkkosivustollaan.
   3.   Ilmoituksen on sisällettävä kaikki olennainen tieto vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen vaatimusten mukaisesti. Ilmoitus on kirjoitettava mahdollisimman täsmällisesti ja ytimekkäästi.
   4.   EJRK:n on julkistettava ilmoitukset kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, ellei ilmoittava viranomainen nimenomaisesti vaadi ilmoituksen jättämistä julkistamatta tai ellei EJRK pidä tätä muusta syystä tarpeellisena rahoitusjärjestelmän vakauden vuoksi.
   4 artikla
   EJRK:n lausunnot ja suositukset
   1.   Tätä artiklaa sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin lausuntoihin ja suosituksiin.
   2.   Jos saatu ilmoitus ja saadut tiedot eivät ilmoituksen tehneille viranomaisille EJRK:n esittämästä lisätietopyynnöstä huolimatta sisällä kaikkia kaavaillun toimenpiteen asianmukaisuuden arviointiin tarvittavia olennaisia tietoja, kuten tietoja siitä, onko toimenpide vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen vaatimusten mukainen, EJRK voi antaa lausunnon, jossa se ilmoittaa, ettei vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen vaatimusten yhdenmukaisuuden arviointi ole mahdollista. EJRK voi tapauskohtaisesti antaa myös kielteisen lausunnon tai suosituksen.
   3.   Kun vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklan tai vakavaraisuusasetuksen 458 artiklan mukainen ilmoitus on vastaanotettu, EJRK:n sihteeristön on välittömästi toimitettava se kaikille hallintoneuvoston jäsenille ja kaikille 5 artiklassa tarkoitetun arviointiryhmän jäsenille Darwin-järjestelmän kautta salassapitomenettelyn mukaisesti.
   4.   Jokainen hallintoneuvoston jäsen voi 3 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamista seuraavien viiden EKP:n työpäivän kuluessa esittää EJRK:lle merkittäviä huolia ilmoitetun makrovakauspoliittisen toimenpiteen kielteisistä rajat ylittävistä heijastusvaikutuksista. Joustavan ja tehokkaan prosessin varmistamiseksi jäseniä pyydetään esittämään kyseiset merkittävät huolensa englanniksi. Jäsenten on toimitettava kaikki näiden merkittävien huolten asianmukaisuuden arvioimiseksi tarvittavat oleelliset tiedot osana 5 kohdan mukaista arviointia mahdollisimman täsmällisesti ja tiiviisti.
   5.   Arviointiryhmä valmistelee 3 kohdan mukaisen ilmoituksen vastaanottamista seuraavien 12:n EKP:n työpäivän kuluessa arvion ja lausunto- tai suositusluonnoksen makrovakauspoliittisen toimenpiteen tarkoituksenmukaisuudesta vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen vaatimusten mukaisesti makrotason vakauden ja rahoitusjärjestelmän vakauden näkökulmasta. Arviointiryhmä ottaa asianmukaisesti huomioon 4 kohdan mukaisesti EJRK:lle esitetyt merkittävät huolet.
   6.   EJRK:n sihteeristön on toimitettava lausunto- tai suositusluonnos Darwin-järjestelmän kautta salassapitomenettelyn mukaisesti välittömästi arviointiryhmän viimeisteltyä sen kaikille hallintoneuvoston jäsenille käsiteltäväksi kirjallisessa menettelyssä. Hallintoneuvoston jäsenet voivat lausunto- tai suositusluonnoksen toimittamista seuraavien neljän EKP:n työpäivän kuluessa esittää huomioita siitä ennen hallintoneuvoston päätöksen tekemistä.
   7.   Arviointiryhmä harkitsee kahden EKP:n työpäivän sisällä määräpäivästä, johon mennessä hallintoneuvoston jäsenten oli esitettävä huomionsa, antavatko huomiot aihetta lausunto- tai suositusluonnoksen muutoksiin, ja toimittaa EJRK:n sihteeristön välityksellä lopullisen lausunto- tai suositusluonnoksen hallintoneuvostolle.
   8.   Hallintoneuvosto tekee päätöksen lausunto- tai suositusluonnoksesta arviointiryhmän laatiman arvion ja luonnoksen perusteella. Ellei hallintoneuvosto kokoonnu EJRK:n työjärjestyksen mukaisesti, hallintoneuvoston päätös tehdään kirjallisella menettelyllä, jolloin hallintoneuvoston jäsenille varataan äänestykseen vähintään viisi EKP:n työpäivää. Hallintoneuvoston on tehtävä päätöksensä viimeistään vakavaraisuusdirektiivin 133 artiklassa tai vakavaraisuusasetuksen 458 artiklassa säädetyn kuukauden mittaisen määräajan päättymistä edeltävänä EKP:n työpäivänä.
   9.   EJRK:n on julkistettava lausunto tai suositus kolmen kuukauden kuluessa makrovakauspoliittisen toimenpiteen hyväksynnästä tai hylkäämisestä vakavaraisuusdirektiivin ja -asetuksen säännösten mukaisesti, ellei ilmoittava viranomainen nimenomaisesti vaadi ilmoituksen julkistamatta jättämistä tai ellei EJRK pidä tätä muusta syystä tarpeellisena rahoitusjärjestelmän vakauden vuoksi. Lausunnot tai suositukset ovat salaisia ja luottamuksellisia kolmen kuukauden määräajan umpeutumiseen asti.
   5 artikla
   Arviointiryhmä
   1.   Arviointiryhmä perustetaan neuvoa-antavan teknisen komitean alaisuuteen pysyväksi alirakenteeksi. Arviointiryhmä valmistelee arvioita ja lausunto- tai suositusluonnoksia makrovakauspoliittisista toimenpiteistä. Arviointiryhmän jäsenillä ja tarkkailijoilla on oltava riittävästi niin teknistä kuin poliittistakin kokemusta.
   2.   Arviointiryhmän pysyviin jäseniin kuuluu 8 kohdan mukaisesti kaksi EJRK:n sihteeristön edustajaa, yksi EKP:n edustaja, yksi yhteisen valvontamekanismin (YVM) edustaja ja yhdeksän jäsenvaltioiden edustajaa, joista kukin edustaa jäsenvaltionsa keskuspankkia (jäljempänä ’yhdeksän edustajaa’).
   3.   Arviointiryhmän pysyviin tarkkailijoihin kuuluu kaksi Euroopan komission edustajaa ja yksi Euroopan pankkiviranomaisen edustaja.
   4.   Arviointiryhmän vaihtuviin tarkkailijoihin kuuluu kaksi edustajaa – yksi kansallisen keskuspankin edustaja ja yksi toimivaltaisen tai nimetyn kansallisen viranomaisen edustaja – tarpeen mukaan kustakin sellaisesta jäsenvaltiosta, joka on ilmoittanut makrovakauspoliittisesta toimenpiteestä, sekä yksi edustaja kustakin sellaisesta laitoksesta, joka on esittänyt merkittäviä huolia 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kyseisiä laitoksia edustaa EJRK:n hallintoneuvostossa oleva jäsen.
   5.   Jos EKP kansallisten viranomaisten sijasta ilmoittaa asetuksen (EU) N:o 1024/2013 5 artiklan 2 kohdan nojalla makrovakauspoliittisesta toimenpiteestä kansallisella tasolla, Euroopan keskuspankkia edustaa yksi vaihtuva tarkkailija ja kutakin jäsenvaltiota, jota asia koskee, edustaa kaksi 4 kohdan mukaisesti nimettyä vaihtuvaa tarkkailijaa.
   6.   Arviointiryhmän vaihtuvien tarkkailijoiden tehtävänä on tarjota pysyville jäsenille ilmoitettuihin makrovakaustoimenpiteisiin tai esitettyihin merkittäviin huoliin liittyvää tietoa ja selvityksiä.
   7.   Arviointiryhmän puheenjohtajan on oltava EJRK:n sihteeristön edustaja.
   8.   Hallintoneuvosto nimeää arviointiryhmään jäsenvaltioiden keskuspankkien nimitysten perusteella yhdeksän edustajaa, joista kukin edustaa jäsenvaltion kansallista keskuspankkia. Näitä yhdeksää edustajaa koskee tehtäväkierto. Ensimmäisen toimikauden ajaksi nimetään neljä edustajaa kahden vuoden ja viisi edustajaa kolmen vuoden ajaksi. Toimikausi ei ole uusittavissa välittömästi. Tämän jälkeen kaikkien yhdeksän edustajan toimikausi rajataan kahteen vuoteen, eikä heitä voida välittömästi nimetä arviointiryhmään uudeksi toimikaudeksi. Yhdeksän edustajan muodostama arviointiryhmä muodostaa kansallisten keskuspankkien tasapainoisen edustuksen, jossa on mukana yhteiseen valvontamekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden ja siihen osallistumattomien jäsenvaltioiden edustajia.
   9.   Jotta vältettäisiin eturistiriitoja makrovakauspoliittisten toimenpiteiden arvioinnin yhteydessä, pysyvien jäsenten tehtävien hoito keskeytetään väliaikaisesti – eikä heidän tilalleen oteta sijaisia – kansallisten keskuspankkien edustajien tai EKP:n edustajan osalta kaikissa tapauksissa, joissa kyseisen jäsenvaltion tai EKP:n viranomaiset ovat ilmoittaneet makrovakauspoliittisesta toimenpiteestä tai esittäneet makrovakauspoliittisesta toimenpiteestä merkittäviä huolia, jotka arviointiryhmän on arvioitava. Edellä olevaa 4 ja 5 kohtaa sovelletaan edelleen.
   10.   Arviointiryhmän pysyvien jäsenten on valmisteltava 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti lausunto- tai suositusluonnoksia, joista hallintoneuvosto voi äänestää. Arviointiryhmä pyrkii saavuttamaan yksimielisyyden pysyvien jäsentensä keskuudessa. Olosuhteiden vaatiessa se voi esittää enemmistön ja vähemmistön näkemyksen hallintoneuvostolle esittämässään arviossa.
   6 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 28 päivänä tammikuuta 2014.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 27 päivänä tammikuuta 2014.

            EJRK:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (2)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (3)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (4)  EUVL C 41, 14.2.2012, s. 1.

      (5)  EUVL C 170, 15.6.2013, s. 1.

      (6)  Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63).


title: Komission päätös (EU) 2015/535, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2015 , luvan antamisesta Tanskan kuningaskunnalle lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn yleissopimuksen ratifioimiseen (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 1994)

text:
               31.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 86/152

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/535,
   annettu 27 päivänä maaliskuuta 2015,
   luvan antamisesta Tanskan kuningaskunnalle lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn yleissopimuksen ratifioimiseen

         (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 1994)

   (ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan sopimuksen tekemisestä 27 päivänä huhtikuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/325/EY (1) ja erityisesti sen 1 a artiklan,
   ottaa huomioon Tanskan kuningaskunnan, jäljempänä ’Tanska’, 5 päivänä elokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä esittämän pyynnön,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan sopimuksen (2), jäljempänä ’Euroopan unionin ja Tanskan välinen sopimus’, 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti Tanska pidättyy liittymästä kansainvälisiin sopimuksiin, jotka saattavat vaikuttaa tai muuttaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (3) soveltamisalaa, paitsi jos liittyminen tapahtuu Euroopan unionin suostumuksella ja Euroopan unionin ja Tanskan välisen sopimuksen ja kyseessä olevan kansainvälisen sopimuksen välisiin suhteisiin liittyvät järjestelyt ovat kunnossa.

               (2)

               Euroopan unionin ja Tanskan välisen sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti Tanska ilmoitti komissiolle 14 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä päätöksestään panna täytäntöön neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 (4) sisältö siltä osin kuin tällä asetuksella muutetaan asetusta (EY) N:o 44/2001 (5). Euroopan unionin ja Tanskan välisen sopimuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti Tanskan ilmoitus loi kansainvälisen oikeuden mukaisia keskinäisiä velvoitteita Tanskan ja Euroopan unionin välille. Näin ollen asetuksella (EY) N:o 4/2009 muutetaan Euroopan unionin ja Tanskan välistä sopimusta siltä osin kuin sillä muutetaan asetusta (EY) N:o 44/2001, ja se katsotaan liitetyksi sopimukseen.

               (3)

               Tanska pyysi 5 päivänä elokuuta 2013 Euroopan unionin suostumusta lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’elatusapua koskeva yleissopimus’, ratifioimiseen.

               (4)

               Elatusapua koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat asiat ovat myös asetuksen (EY) N:o 4/2009 aiheena, minkä vuoksi elatusapua koskeva yleissopimus vaikuttaa tähän asetukseen. Sen vuoksi on välttämätöntä, että Tanska ratifioi elatusapua koskevan yleissopimuksen Euroopan unionin suostumuksella siltä osin kuin elatusapua koskeva yleissopimus vaikuttaa asetukseen (EY) N:o 4/2009, jolla muutetaan asetusta (EY) N:o 44/2001.

               (5)

               Päätöksen 2006/325/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2009/942/EY (6), 1 a artiklan mukaisesti komission on Euroopan unionin ja Tanskan välisen sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi arvioitava ennen kuin se tekee päätöksen, jossa ilmaistaan Euroopan unionin suostumus, tekisikö Tanskan tarkoittama kansainvälinen sopimus Euroopan unionin ja Tanskan välisen sopimuksen tehottomaksi ja haittaisiko se sopimuksen sääntöjen mukaisesti perustetun järjestelmän moitteetonta toimintaa.

               (6)

               Euroopan unioni allekirjoitti elatusapua koskevan yleissopimuksen neuvoston päätöksen 2011/220/EU (7) perusteella. Euroopan unioni teki elatusapua koskevan yleissopimuksen neuvoston päätöksen 2011/432/EU (8) perusteella. Hyväksymiskirja talletettiin 9 päivänä huhtikuuta 2014 sen jälkeen, kun päätöksen 2011/432/EU (9) liitteitä oli muutettu.

               (7)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistunut edellä mainittujen neuvoston päätösten hyväksymiseen, päätökset eivät sido Tanskaa eikä niitä sovelleta Tanskaan. Elatusapua koskeva yleissopimus sitoo sitä ainoastaan erillisenä sopimuspuolena.

               (8)

               Näissä olosuhteissa ja ottaen huomioon, että yleissopimus tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 2014 kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa Tanskaa lukuun ottamatta, komissio katsoo, että se, että Tanska ratifioi elatusapua koskevan yleissopimuksen, ei tee Euroopan yhteisön ja Tanskan välistä sopimusta tehottomaksi ja eikä haittaa sopimuksen sääntöjen mukaisesti perustetun järjestelmän moitteetonta toimintaa. Lisäksi se, että Tanska ratifioi elatusapua koskevan yleissopimuksen, ei vaikuta edellytyksiin, joiden mukaisesti Euroopan unioni liittyi tähän yleissopimukseen.

               (9)

               Euroopan unionin olisi sen vuoksi annettava Tanskalle lupa ratifioida elatusapua koskeva yleissopimus,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Komissio antaa Euroopan unionin puolesta Tanskan kuningaskunnalle luvan ratifioida lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn yleissopimuksen.
   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2015.

            Komission puolesta

         Věra JOUROVÁ

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 120, 5.5.2006, s. 22.

      (2)  EUVL L 299, 16.11.2005, s. 62.

      (3)  Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001, annettu 22 päivänä joulukuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1).

      (4)  Neuvoston asetus (EY) N:o 4/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa (EUVL L 7, 10.1.2009, s. 1).

      (5)  EUVL L 149, 12.6.2009, s. 80.

      (6)  Neuvoston päätös 2009/942/EY, tehty 30 päivänä marraskuuta 2009, päätöksen 2006/325/EY muuttamisesta Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen, tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa koskevan menettelyn vahvistamiseksi (EUVL L 331, 16.12.2009, s. 24).

      (7)  Neuvoston päätös 2011/220/EU, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2011, lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn Haagin yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta (EUVL L 93, 7.4.2011, s. 9).

      (8)  Neuvoston päätös 2011/432/EU, annettu 9 päivänä kesäkuuta 2011, lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn Haagin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 192, 22.7.2011, s. 39).

      (9)  Neuvoston päätös 2014/218/EU, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2014, lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn Haagin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta tehdyn päätöksen 2011/432/EU liitteiden I, II ja III muuttamisesta (EUVL L 113, 16.4.2014, s. 1).


title: 2010/110/YUTP: Neuvoston päätös 2010/110/YUTP, annettu 22 päivänä helmikuuta 2010 , Sudaniin nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta

text:
               23.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 46/20

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2010/110/YUTP,
   annettu 22 päivänä helmikuuta 2010,
   Sudaniin nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto teki 19 päivänä huhtikuuta 2007 päätöksen 2007/238/YUTP (1) Torben BRYLLEn nimittämisestä Euroopan unionin erityisedustajaksi Sudaniin, jäljempänä ’erityisedustaja’.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 16 päivänä helmikuuta 2009 yhteisen toiminnan 2009/134/YUTP (2) erityisedustajan toimeksiannon muuttamisesta ja jatkamisesta 28 päivään helmikuuta 2010.

               (3)

               Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava 31 päivään elokuuta 2010. Erityisedustajan toimeksianto voidaan kuitenkin päättää aikaisemmin, jos neuvosto unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, suosituksesta niin päättää Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamista koskevan päätöksen tultua voimaan.

               (4)

               Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja saattaa vaikuttaa haitallisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa mainittuihin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteisiin,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin erityisedustaja
   Jatketaan Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Sudaniin nimitetyn Torben BRYLLE n toimeksiantoa 31 päivään elokuuta 2010. Erityisedustajan toimeksianto voidaan päättää aikaisemmin, jos neuvosto korkean edustajan suosituksesta niin päättää Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamista koskevan päätöksen tultua voimaan.
   2 artikla
   Tavoitteet
   Erityisedustajan toimeksianto perustuu Sudania koskevaan Euroopan unionin (EU) politiikkaan, ja se käsittää erityisesti seuraavat tavoitteet: ponnistella kansainvälisen yhteisön osana ja tukien Afrikan unionia ja Yhdistyneitä Kansakuntia sudanilaisten osapuolien, Afrikan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien auttamiseksi pääsemään poliittiseen ratkaisuun Darfurin konfliktissa, muun muassa panemalla täytäntöön Darfurin rauhansopimus, ja helpottaa kattavan rauhansopimuksen täytäntöönpanoa ja edistää etelä–etelä-vuoropuhelua sekä helpottaa Itä-Sudanin rauhansopimuksen täytäntöönpanoa ottamalla asiaankuuluvalla tavalla huomioon näiden kysymysten alueelliset seurannaisvaikutukset ja afrikkalaisen omavastuullisuuden periaate.
   3 artikla
   Toimeksianto
   1.   Näiden poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi erityisedustajan toimeksiantona on:

               a)

               pitää yhteyttä Afrikan unioniin, Sudanin hallitukseen, Etelä-Sudanin hallitukseen, Darfurin aseellisiin ryhmittymiin ja muihin Sudanin osapuoliin sekä Darfurin kansalaisyhteiskuntaan ja valtioista riippumattomiin järjestöihin sekä olla tiiviissä yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien ja muiden asiaankuuluvien kansainvälisten toimijoiden kanssa unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi,

               b)

               edustaa unionia Darfurin kriisin eri osapuolten välisessä vuoropuhelussa, yhteisen komission korkean tason kokouksissa sekä pyydettäessä muissa asiaan liittyvissä kokouksissa,

               c)

               edustaa unionia, aina kun se on mahdollista, kattavan rauhansopimuksen ja Darfurin rauhansopimuksen arviointikomiteoissa,

               d)

               seurata Itä-Sudanin rauhansopimuksen täytäntöönpanon edistymistä,

               e)

               varmistaa johdonmukaisuus kriisinhallintatoimille Darfurissa annettavan unionin tuen sekä unionin ja Sudanin yleisten poliittisten suhteiden välillä,

               f)

               sikäli kun on kyse ihmisoikeuksista, lasten ja naisten oikeudet mukaan lukien, sekä Sudanissa tapahtuvan rankaisematta jäämisen torjunnasta, seurata tilannetta ja pitää säännöllisesti yhteyttä Sudanin viranomaisiin, AU:iin ja Yhdistyneisiin Kansakuntiin, erityisesti sen ihmisoikeusvaltuutetun toimistoon, alueella toimiviin ihmisoikeustarkkailijoihin sekä Kansainvälisen rikostuomioistuimen syyttäjän toimistoon.

         2.   Toimeksiantonsa toteuttamiseksi erityisedustaja muun muassa

               a)

               valvoo yleisesti kaikkia unionin toimia;

               b)

               tukee poliittista prosessia sekä kattavan rauhansopimuksen, Darfurin rauhansopimuksen ja Itä-Sudanin rauhansopimuksen täytäntöönpanoon liittyviä toimia; ja

               c)

               seuraa, miten Sudanin osapuolet noudattavat YK:n turvallisuusneuvoston asiaa koskevia päätöslauselmia, erityisesti päätöslauselmia 1556 (2004), 1564 (2004), 1591 (2005), 1593 (2005), 1672 (2006), 1679 (2006), 1706 (2006), 1769 (2007) ja 1778 (2007), ja raportoi tästä.

         4 artikla
   Toimeksiannon täytäntöönpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiannon täytäntöönpanosta korkean edustajan valvonnan alaisena.
   2.   Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta hänen toimeksiantonsa puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
   5 artikla
   Rahoitus
   1.   Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje on 1 päivänä maaliskuuta 2010 alkavana ja 31 päivänä elokuuta 2010 päättyvänä kautena 1 410 000 euroa.
   2.   Edellä 1 kohdassa vahvistetulla määrällä rahoitettavat menot ovat rahoituskelpoisia 1 päivästä maaliskuuta 2010 alkaen. Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
   6 artikla
   Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa avustajaryhmänsä muodostamisesta. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiannon mukaisista poliittisista erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on ilmoitettava pikaisesti neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmänsä kulloinenkin kokoonpano.
   2.   Jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat esittää, että henkilöstöä siirretään tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan alaisuudessa. Sellaisen henkilöstön palkat, jonka jäsenvaltio tai unionin toimielin siirtää tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan alaisuudessa, maksaa asianomainen jäsenvaltio tai unionin toimielin. Erityisedustajaa voivat avustaa myös jäsenvaltioiden neuvoston pääsihteeristöön tilapäisesti lähettämät asiantuntijat. Sopimusperusteisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
   3.   Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän valtion tai unionin toimielimen alaisina ja suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon edun mukaisesti.
   4.   Khartumissa ja Jubassa pidetään yllä erityisedustajan toimistoja, jotka muodostuvat poliittisesta neuvonantajasta ja tarvittavasta hallinnollisesta ja logistisesta tukihenkilöstöstä. Erityisedustajan 3 artiklassa kuvatun toimeksiannon mukaisesti voidaan Darfuriin myös perustaa sivutoimisto, jos olemassa olevat Khartumin ja Juban toimistot eivät pysty antamaan kaikkea tarvittavaa tukea Darfurin alueelle lähetetylle erityisedustajan henkilöstölle.
   7 artikla
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä hoitaman tehtävän loppuun saattamisen ja joustavan suorittamisen edellyttämät erioikeudet, vapaudet ja muut takuut sovitaan tilanteen mukaan yhdessä yhden tai useamman vastaanottajapuolen kanssa. Jäsenvaltiot ja komissio antavat tätä varten kaiken tarpeellisen tuen.
   8 artikla
   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvaaminen
   Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä on noudatettava neuvoston turvallisuussääntöjen vahvistamisesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2001/264/EY vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia (3) erityisesti käsitellessään EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja.
   9 artikla
   Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
   1.   Jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa kaikki olennaiset tiedot.
   2.   Unionin edustusto ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
   10 artikla
   Turvallisuus
   Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuullaan olevan maantieteellisen alueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti siten, että hän

               a)

               laatii neuvoston pääsihteeristön ohjeisiin perustuvan operaatiokohtaisen turvallisuussuunnitelman, johon sisällytetään operaatiokohtaiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet, jotka koskevat henkilöstön turvallista siirtymistä operaatioalueelle ja sen sisällä siirtymisten hallintaa, ja turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallinta sekä operaation valmius- ja evakuointisuunnitelma;

               b)

               varmistaa, että koko unionin ulkopuolelle lähetetyllä henkilöstöllä on operaatioalueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutusturva;

               c)

               varmistaa, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetetyille avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen operaatioalueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä neuvoston pääsihteeristön operaatioalueelle antamaan riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;

               d)

               varmistaa, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien perusteella annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antaa väliraportin ja toimeksiannon toteuttamista koskevan loppuraportin yhteydessä korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle kirjallisia raportteja näiden suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.

         11 artikla
   Raportointi
   1.   Erityisedustaja raportoi säännöllisin välein suullisesti ja kirjallisesti korkealle edustajalle sekä poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat kirjalliset raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi korkean edustajan tai poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean suosituksesta antaa selvityksiä ulkoasiainneuvostolle.
   2.   Erityisedustaja raportoi säännöllisesti poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle Darfurin tilanteesta ja tilanteesta koko Sudanissa.
   12 artikla
   Toimien yhteensovittaminen
   1.   Erityisedustaja edistää unionin toiminnan yleistä poliittista yhteensovittamista. Hän auttaa varmistamaan, että kentällä käytetään kaikkia unionin välineitä johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet sovitetaan yhteen komission toimien kanssa sekä tilanteen mukaan alueella toimivien muiden EU:n erityisedustajien toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan jäsenvaltioiden lähetystöille ja unionin edustustoille.
   2.   Paikan päällä on pidettävä yllä läheisiä suhteita unionin edustuston päällikköön ja jäsenvaltioiden edustustojen päälliköihin. Näiden on parhaalla mahdollisella tavalla pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustajan on myös pidettävä yhteyttä muihin paikan päällä oleviin kansainvälisiin ja alueellisiin toimijoihin.
   13 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti. Erityisedustaja esittää korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle toimeksiannon päättyessä raportin toimeksiannon toteuttamisesta.
   14 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä maaliskuuta 2010.
   15 artikla
   Julkaiseminen
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2010.

            Neuvoston puolesta

            puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EUVL L 103, 20.4.2007, s. 52.

      (2)  EUVL L 46, 17.2.2009, s. 57.

      (3)  EYVL L 101, 11.4.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

32004D0010

2004/10/EY: Komission päätös, tehty 5 päivänä marraskuuta 2003, Euroopan pankkikomitean perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 003 , 07/01/2004 s. 0036 - 0037

Komission päätös,tehty 5 päivänä marraskuuta 2003,Euroopan pankkikomitean perustamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2004/10/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio teki kesäkuussa 2001 päätöksen 2001/527/EY(1) Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean perustamisesta ja päätöksen 2001/528/EY(2) Euroopan arvopaperikomitean perustamisesta.(2) Euroopan parlamentti ilmaisi 5 päivänä helmikuuta ja 21 päivänä marraskuuta 2002 antamissaan päätöslauselmissa hyväksyntänsä Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelleen asiantuntijakomitean loppuraportissaan esittämälle nelitasoiselle lähestymistavalle ja kehotti ulottamaan lähestymistavan tietyin osin pankki- ja vakuutusalalle edellyttäen, että neuvosto antaa selkeän sitoumuksen uudistuksesta, jolla varmistetaan asianmukainen tasapaino toimielinten välillä.(3) Neuvosto kehotti 3 päivänä joulukuuta 2002 komissiota toteuttamaan tällaiset järjestelyt pankki-, vakuutus- ja työeläkealoilla ja perustamaan mahdollisimman nopeasti uudet kyseisten alojen neuvoa-antavat komiteat.(4) Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/12/EY(3) perustettiin neuvoa-antava pankkikomitea komission neuvomiseksi lainsäännön kehittämisessä ja avustamiseksi sen täytäntöönpanovaltuuksien harjoittamisessa pankkialalla.(5) Komissio on antanut direktiiviehdotuksen, jolla muutettaisiin muun muassa direktiiviä 2000/12/EY, sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/6/ETY(4), talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/19/EY(5) sekä finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/87/EY(6), neuvoa-antavan pankkikomitean neuvoa-antavien tehtävien lakkauttamiseksi.(6) Tällainen muutos vaatii, että vastaavasti perustetaan samanaikaisesti uusi neuvoa-antava Euroopan pankkikomiteaksi kutsuttava ryhmä, joka antaa komissiolle neuvoja yhteisön pankkilainsäädännön kehittämisestä.(7) Päällekkäisyyden välttämiseksi tämä päätös tulee voimaan samanaikaisesti kuin direktiivi, jolla lakkautetaan neuvoa-antavan pankkikomitean yksinomaan neuvoa-antavat tehtävät.(8) Kun Euroopan pankkikomitea antaa neuvoja sekä luottolaitoksiin että sijoituspalveluyrityksiin sovellettavien säännösten osalta, sen kokoonpanon on oltava sellainen, että sijoituspalveluyritysten näkökulman huomioon ottaminen voidaan varmistaa.(9) Euroopan pankkikomitean perustaminen ei estä luottolaitosten eri sääntely- ja valvontaviranomaisten välistä muunlaista yhteistyötä eikä etenkään yhteistyötä komission päätöksellä 2004/5/EY(7) perustetussa Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komiteassa,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA1 artiklaPerustetaan yhteisön pankkialan neuvoa-antava komitea, nimeltään "Euroopan pankkikomitea", jäljempänä "komitea".2 artiklaKomitea neuvoo komissiota sen pyynnöstä pankkialan politiikkaa koskevissa kysymyksissä ja pankkitoimintaan liittyvissä komission ehdotuksissa.3 artiklaKomitea koostuu jäsenvaltioiden korkean tason edustajista. Komitean puheenjohtajana toimii komission edustaja.Päätöksellä 2004/5/EY perustetun Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitean puheenjohtaja osallistuu komitean kokouksiin tarkkailijana. Euroopan keskuspankkia edustaa komiteassa tarkkailija.Komissio voi kutsua asiantuntijoita ja tarkkailijoita kokouksiin.Komissio antaa komitean käyttöön sihteeristön.4 artiklaKomitea vahvistaa työjärjestyksensä. Se kokoontuu säännöllisesti ja aina tarpeen vaatiessa. Komissio voi pyytää komiteaa pitämään kiireellisen kokouksen, jos komissio katsoo tilanteen niin vaativan.5 artiklaTämä päätös tulee voimaan samana päivänä kuin direktiivi, jolla lakkautetaan neuvoa-antavan pankkikomitean yksinomaan neuvoa-antavat tehtävät.Tehty Brysselissä 5 päivänä marraskuuta 2003.Komission puolestaFrederik BolkesteinKomission jäsen(1) EYVL L 191, 13.7.2001, s. 43.(2) EYVL L 191, 13.7.2001, s. 45.(3) EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1.(4) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 1.(5) EYVL L 135, 31.5.1994, s. 5.(6) EUVL L 35, 11.2.2003, s. 1.(7) Ks. tämän virallisen lehden sivu 28.


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/1790 annettu 12 päivänä helmikuuta 2016, tarkistuksen 3 tekemisestä pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksyntöjen vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista tehtyyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen (vuoden 1958 tarkistettu sopimus)

text:
               11.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 274/2

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/1790
   annettu 12 päivänä helmikuuta 2016,
   tarkistuksen 3 tekemisestä pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksyntöjen vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista tehtyyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen (vuoden 1958 tarkistettu sopimus)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista 27 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja liitteessä III olevan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimus pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 16 päivänä lokakuuta 1995.

               (2)

               Sopimuksen 13 artiklassa määrätään sopimuksen ja sen lisäysten muutosten hyväksymisestä siten, että sopimuksen sopimuspuoli toimittaa ehdotetun muutoksen tekstin Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, joka ilmoittaa siitä kaikille sopimuspuolille. Ellei mikään sopimuspuoli esitä vastalausettaan kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona pääsihteeri on toimittanut muutosehdotuksen, muutokset tulevat voimaan kaikkien sopimuspuolten osalta kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun mainittu kuuden kuukauden määräaika on päättynyt.

               (3)

               WP.29-foorumi päätti maaliskuussa 2010 pidetyssä 150. kokouksessaan perustaa epävirallisen työryhmän, joka avustaa WP.29-foorumia harkittaessa toimia, jotka liittyvät ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisen tulevaan linjaamiseen sopimuksen puitteissa. Tulevilla linjauksilla pitäisi edistää yhä useampien maiden ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöjen osallistumista maailmanfoorumin toimintaan ja lisätä sopimuksen sopimuspuolten määrää parantamalla sopimuksen toimivuutta ja luotettavuutta ja varmistamalla siten, että se on jatkossakin tärkein kansainvälinen järjestely autoteollisuuteen liittyvien teknisten sääntöjen yhdenmukaistamisen alalla.

               (4)

               Neuvosto valtuutti komission 15 päivänä heinäkuuta 2013 aloittamaan neuvottelut WP.29-foorumilla sopimuksen muuttamisesta. Komissio on neuvotellut unionin puolesta sopimukseen ehdotetuista muutoksista WP.29:n perustamassa epävirallisessa työryhmässä.

               (5)

               WP.29-foorumi merkitsi maaliskuussa 2014 pidetyssä 162. kokouksessaan tiedoksi epävirallisen työryhmän valmistelemat ehdotukset sopimuksen tarkistusta 3 varten ja kehotti sopimuksen sopimuspuolia aloittamaan kansalliset menettelyt sopimuksen muutosehdotusten tarkastelemiseksi.

               (6)

               Marraskuussa 2014 pidetyssä 164. kokouksessaan WP.29-foorumi merkitsi tiedoksi ehdotuksen, jonka oli toimittanut ryhmä sopimuksen sopimuspuolia ja joka koski uusien UNECE-sääntöjen, jäljempänä ’E-sääntöjen’, ja olemassa olevien E-sääntöjen muutosluonnosten vahvistamista koskevan äänestyksen määräenemmistövaatimuksen nostamista kahden kolmasosan enemmistöstä neljän viidesosan enemmistöön. Unionin edustaja ilmoitti unionin aikeesta vahvistaa tätä ehdotusta koskeva EU:n jäsenvaltioiden yhteensovitettu kanta.

               (7)

               Ehdotukset, jotka koskevat sopimuksen tarkistusta 3 ja äänestyksen määräenemmistövaatimuksen nostamista kahden kolmasosan enemmistöstä neljän viidesosan enemmistöön, ovat niiden neuvottelutavoitteiden mukaisia, jotka vahvistetaan neuvoston päätöksessä, jolla komissio valtuutetaan aloittamaan neuvottelut WP.29-foorumilla sopimuksen tarkistusta 3 varten.

               (8)

               Sopimuksen 1–15 artiklaa ja lisäyksiä 1 ja 2 olisi sen vuoksi muutettava.

               (9)

               Kyseiset sopimuksen muutokset olisi hyväksyttävä unionin puolesta.

               (10)

               Ennen kuin sopimuksen 13 artiklassa säädetty sopimuksen muuttamismenettely käynnistetään, WP.29-foorumi järjestää epävirallisen äänestyksen sen selvittämiseksi, suostuvatko kaikki sopimuspuolet sopimukseen ehdotettuihin muutoksiin. Unionin olisi äänestettävä kyseisten muutosten puolesta.

               (11)

               Kun WP.29-foorumilla järjestetty epävirallinen äänestys on osoittanut kaikkien sopimuspuolten suostuvan ehdotettuihin muutoksiin, neuvoston puheenjohtajan olisi nimettävä unionin edustaja, jolla on valtuudet toimittaa päätöksen 97/836/EY liitteessä III olevan 3 kohdan mukaisesti ehdotetun muutoksen teksti Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille noudattaen sopimuksen 13 artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin puolesta tarkistus 3 pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksyntöjen vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista tehtyyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen.
   Sopimuksen tarkistuksen 3 teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet antaa unionin puolesta sopimuksen 13 artiklan 1 kohdassa määrätty ilmoitus sopimuksen tarkistuksen 3 hyväksymismenettelyn aloittamiseksi sekä ilmoitus, jolla Euroopan unioni ilmaisee sitoutuvansa noudattamaan sopimuksen tarkistusta 3.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä
       (3).

      Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. R. V. A. DIJSSELBLOEM

      (1)  EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78.

      (2)  Hyväksyntä annettu 7. kesäkuuta 2016 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (3)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.