title: Neuvoston päätös 2007/551/YUTP/YOS, tehty 23 päivänä heinäkuuta 2007 , lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajaluettelotietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriölle (DHS) tehdyn Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 204/16

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2007/551/YUTP/YOS,
   tehty 23 päivänä heinäkuuta 2007,
   lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajaluettelotietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriölle (DHS) tehdyn Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 24 ja 38 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriölle 19 päivänä lokakuuta 2006 tehdyn Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen sopimukse (1) voimassaolo päättyy viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2007, mikäli sitä ei jatketa keskinäisellä kirjallisella sopimuksella.

               (2)

               Neuvosto päätti 22 päivänä helmikuuta 2007 valtuuttaa puheenjohtajavaltion komission avustamana aloittamaan neuvottelut samaa asiaa koskevasta pitkäaikaisesta sopimuksesta. Nämä neuvottelut ovat johtaneet tulokseen ja on laadittu uusi sopimus.

               (3)

               Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeriö (United States Department of Homeland Security, DHS) on antanut uuden sopimuksen liitteenä olevassa kirjeessä takeet sellaisten Euroopan unionista toimitettavien PNR-tietojen suojasta, jotka koskevat Yhdysvaltoihin saapuvia tai sieltä lähteviä matkustajalentoja.

               (4)

               DHS ja Euroopan unioni tarkastelevat tähän tarkoitukseen erityisesti nimetyn henkilön avulla määräajoin sopimuksen liitteenä olevassa kirjeessä esitettyjen takeiden täytäntöönpanoa, jotta osapuolet voivat kyseisen tarkastelun perusteella toteuttaa tarpeellisiksi katsottuja toimia.

               (5)

               Sopimus olisi allekirjoitettava sillä varauksella, että sopimus tehdään myöhemmin.

               (6)

               Sopimuksen 9 artiklan mukaan sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä, joten jäsenvaltioiden olisi sovellettava sen määräyksiä mainitusta päivästä voimassa olevan kansallisen lain mukaisesti. Tätä koskeva julistus annetaan sopimuksen allekirjoituksen yhteydessä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin puolesta lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriölle (DHS) tehdyn Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen sopimuksen allekirjoittaminen sillä varauksella, että mainittu sopimus tehdään.
   Sopimuksen teksti, sen liitteenä oleva DHS:n kirje ja Euroopan unionin kirje ovat tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus Euroopan unionin puolesta sillä varauksella, että sopimus tehdään.
   3 artikla
   Sopimuksen 9 artiklan mukaisesti sopimuksen määräyksiä sovelletaan väliaikaisesti voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti sen allekirjoittamispäivästä siihen asti, kun se tulee voimaan. Allekirjoituksen yhteydessä annetaan liitteenä oleva julistus väliaikaisesta soveltamisesta.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2007.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. AMADO

      (1)  EUVL L 298, 27.10.2006, s. 29.
   Euroopan unionin puolesta annettu, lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajaluettelotietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriölle (DHS) tehtyyn Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen väliseen sopimukseen liitetty julistus (vuoden 2007 PNR-sopimus)
   ”Jäsenvaltiot soveltavat tätä sopimusta, joka ei poikkea EU:n tai sen jäsenvaltioiden lainsäädännöstä eikä muuta sitä, kunnes sopimus tulee voimaan, väliaikaisesti ja hyvässä uskossa sekä voimassa olevan kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa.”
   KÄÄNNÖS

               Luis Amado

               Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja

               175 rue de la Loi

               1048 Bryssel

               Belgia

         Tässä kirjeessä, joka on laadittu vastaukseksi Euroopan unionin tiedusteluun ja sen toistamiseksi, että Yhdysvaltojen hallitus pitää tärkeänä henkilön yksityisyyden suojaa, pyritään selittämään periaatteet, joita Yhdysvaltojen turvallisuusministeriö (DHS) soveltaa matkustajarekisteritietojen (PNR) keruussa, käytössä ja säilytyksessä. Yhdelläkään tässä yhteydessä esitetyllä toimintaperiaatteella ei luoda tai tarjota millekään yksityiselle tai julkiselle henkilölle tai osapuolelle minkäänlaisia oikeuksia tai etuja eikä muita oikeuskeinoja kuin ne, jotka on mainittu EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä lentoyhtiöiden PNR-tietojen käsittelemistä ja siirtämistä DHS:lle koskevassa, heinäkuussa 2007 allekirjoitetussa sopimuksessa, jäljempänä ’sopimus’. Sen sijaan tässä kirjeessä annetaan takeet ja otetaan huomioon toimintaperiaatteet, joita DHS soveltaa Yhdysvaltojen lainsäädännön nojalla Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisistä lennoista saatuihin PNR-tietoihin.
   I   PNR-tietojen käyttötarkoitus:
   DHS käyttää EU:n PNR-tietoja ainoastaan estääkseen ja torjuakseen 1) terrorismia ja siihen liittyviä rikoksia; 2) muita vakavia ja luonteeltaan kansainvälisiä rikoksia, mukaan lukien järjestäytynyttä rikollisuutta, ja 3) edellä kuvattujen rikosten johdosta annettujen pidätysmääräysten ja vankeusrangaistusten välttelyä. PNR-tietoja voidaan tarvittaessa käyttää rekisteröidyn henkilön tai muiden henkilöiden elintärkeiden etujen suojaamiseen tai kaikissa rikosoikeudellisissa menettelyissä tai muissa lain edellyttämissä tilanteissa. DHS ilmoittaa EU:lle kaiken sellaisen lainsäädännön antamisesta Yhdysvalloissa, joka käytännössä vaikuttaa tässä kirjeessä vahvistettuihin lausekkeisiin.
   II   PNR-tietojen jakaminen:
   DHS jakaa EU:n PNR-tietoja ainoastaan I kohdassa mainittuihin tarkoituksiin.
   DHS käsittelee EU:n PNR-tietoja arkaluontoisina ja luottamuksellisina tietoina Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaisesti ja antaa oman harkintansa mukaan PNR-tietoja ainoastaan muille lainvalvontaan, yleiseen turvallisuuteen tai terrorismin torjuntaan liittyviä tehtäviä hoitaville kansallisille viranomaisille tukeakseen näiden lainsäädännön tai kirjallisten sopimusten tai Yhdysvaltojen viranomaisten välistä tiedonvaihtoa koskevan lain nojalla tutkimia terrorismin torjuntaan, kansainväliseen rikollisuuteen ja yleiseen turvallisuuteen liittyviä tapauksia (mukaan lukien huolestuttavat uhkaukset, lennot, henkilöt ja reitit). Pääsy tietoihin rajataan tiukasti ja tarkasti edellä kuvattuihin tapauksiin, ja siltä osin kuin tapauksen luonne sitä edellyttää.
   EU:n PNR-tietoja vaihdetaan kolmansien maiden valtiollisten viranomaisten kanssa vasta sen jälkeen, kun on tutkittu tarkoitus tai tarkoitukset, johon tai joihin vastaanottaja aikoo käyttää niitä ja tämän kyky suojata tietoja. Hätätilanteita lukuun ottamatta tämä tiedonvaihto tapahtuu osapuolten välisten nimenomaisten vapaamuotoisten sopimusten nojalla, jotka sisältävät tietosuojaa koskevat määräykset, jotka vastaavat DHS:n EU:n PNR-tietoihin soveltamia määräyksiä sellaisina kuin ne kuvataan tämän kohdan toisessa alakohdassa.
   III   Kerättävät tietotyypit:
   DHS voi saada useimmat PNR-tietoihin sisältyvät tiedon osat tutkimalla henkilön lentolippua ja muita matka-asiakirjoja käyttäen rajavalvontaa koskevaa säännönmukaista toimivaltaa; kuitenkin mahdollisuus saada kyseiset tiedot sähköisesti lisää DHS:n kykyä keskittää voimavarojaan suuren riskin käsittäviin kysymyksiin ja se edistää ja suojaa siten hyvässä uskossa tapahtuvaa matkustamista.
   Kerättävät EU:n PNR-tiedot:

               1)

               PNR-varaustunnus

               2)

               Lipun varaus- tai kirjoituspäivä

               3)

               Suunniteltu matkustuspäivä tai suunnitellut matkustuspäivät

               4)

               Nimi/nimet

               5)

               Käytössä olevat kanta-asiakasohjelmaa ja etuja koskevat tiedot (vapaaliput, matkustusluokan korotus jne.)

               6)

               Muut PNR-tiedoista saadut nimet, myös PNR-tiedoissa olevien matkustajien määrä

               7)

               Kaikki käytössä olevat yhteystiedot (muun muassa tietojen luovuttajan tiedot)

               8)

               Kaikki käytössä olevat maksu- tai laskutustiedot (lukuun ottamatta muita kuin matkaa koskevaan maksutapahtumaan liittyviä tietoja, joilla ei ole liittymää luottokorttiin tai tiliin)

               9)

               Matkareitti tiettyjä PNR-tietoja varten

               10)

               Matkatoimisto tai matkatoimistovirkailija

               11)

               Yhteistunnusten käyttöä koskevat tiedot

               12)

               Ositetut tai jaetut tiedot

               13)

               Matkustajan matkustustilanne (mukaan lukien vahvistukset ja lähtöselvitystilanne)

               14)

               Lipputiedot, mukaan lukien lipun numero, yhdensuuntainen lippu ja sähköisten lippujen hinnan ilmoittaminen (Automatic Ticket Fare Quote, ATGQ)

               15)

               Kaikki matkatavaratiedot

               16)

               Paikkatiedot, mukaan lukien paikan numero

               17)

               Yleiset merkinnät, mukaan lukien tiedot muista palveluista (OSI), tiedot erityispalveluista (SSI) ja erityispalvelua koskeva pyyntö (SSR)

               18)

               Mahdollisesti kootut APIS-järjestelmän tiedot

               19)

               Kaikki aiemmin tehdyt muutokset 1–18 kohdassa lueteltuihin PNR-tietoihin

         Kun edellä mainitut EU:n PNR-tiedot sisältävät arkaluontoisia tietoja (esim. henkilötietoja, joista käyvät ilmi rotu tai etninen alkuperä, poliittiset mielipiteet, uskonnollinen tai filosofinen vakaumus, ammattiyhdistyksen jäsenyys ja tietoja henkilön terveydentilasta tai sukupuolielämästä), jotka ilmoitetaan PNR-tunnuksin ja -nimikkein, jotka DHS on vahvistanut yhteistyössä komission kanssa, DHS käyttää automaattista järjestelmää, joka suodattaa kyseiset arkaluontoiset tunnukset ja nimikkeet eikä käytä näitä tietoja. Jos pääsy tietoihin ei tapahdu seuraavassa kappaleessa kuvatuissa poikkeustapauksissa, DHS poistaa heti arkaluontoiset EU:n PNR-tiedot.
   Jos on tarpeen poikkeustapauksessa, jossa rekisteröity henkilö tai muut henkilöt voivat joutua hengenvaaraan tai loukkaantua vakavasti, DHS:n virkamiehet voivat vaatia ja käyttää muita kuin edellä lueteltuja EU:n PNR-tiedoissa olevia tietoja arkaluontoiset tiedot mukaan lukien. Siinä tapauksessa DHS pitää tapahtumarekisteriä kaikkien EU:n PNR-tiedoissa olevien arkaluontoisten tietojen osalta ja poistaa tiedot 30 päivän kuluessa siitä, kun tarkoitus, jota varten tiedot on saatu, on saavutettu ja jos lainsäädäntö ei edellytä niiden säilyttämistä. DHS ilmoittaa yleensä 48 tunnin kuluessa Euroopan komissiolle (oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto), että se on tehnyt näitä tietoja, myös luottamuksellisia tietoja, koskevia hakuja.
   IV   Tarkastusoikeus ja muutoksenhaku:
   DHS on tehnyt periaatepäätöksen, jonka mukaan yksityisyyden suojaa koskevan lain (Privacy Act) mukainen hallinnollinen suoja ulotetaan koskemaan ATS-järjestelmään tallennettuja PNR-tietoja rekisteröidyn henkilön kansallisuudesta tai oleskelumaasta riippumatta. Näihin tietoihin kuuluvat myös Euroopan kansalaisia koskevat tiedot. Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaisesti DHS ylläpitää muutoksenhakuun tarkoitettua järjestelmää, jota voivat kansallisuudestaan tai oleskelumaastaan riippumatta käyttää henkilöt, jotka haluavat saada tai oikaista PNR-tietoja. Näihin menettelyihin voi tutustua DHS:n WWW-sivustolla osoitteessa www.dhs.gov
   Toisaalta henkilön toimittamat tai hänen puolestaan toimitetut tiedot luovutetaan kyseiselle henkilölle yksityisyyden suojaa ja tiedonvälityksen vapautta koskevien Yhdysvaltojen lakien mukaisesti. Tiedonvälityksen vapautta koskeva laki (Freedom of Information Act, FOIA) sallii kaikille kansalaisille (kansallisuudesta tai oleskelumaasta riippumatta) pääsyn minkä tahansa Yhdysvaltojen liittovaltion viranomaisen tietoihin, paitsi siltä osin kuin kyseisiä tietoja (tai osaa niistä) ei voida luovuttaa edellä mainitussa laissa säädetyn poikkeuksen nojalla. DHS luovuttaa PNR-tiedot ainoastaan rekisteröidyille henkilöille tai heidän edustajilleen Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaisesti. Pääsyä PNR-tiedoissa oleviin henkilökohtaisesti tunnistettaviin tietoihin, jotka hakija on antanut, koskevat hakemukset voidaan toimittaa seuraavaan osoitteeseen: FOIA/PA Unit, Office of Field Operations, U.S. Customs and Border Protection, Room 5.5-C, 1300 Pennsylvania Avenue, NW, Washington, DC 20229 (puh. (202) 344 - 1850, faksi: (202) 344 - 2791).
   Tietyissä poikkeustapauksissa DHS voi käyttää FOIA:n sille antamaa toimivaltaa evätä PNR-tietojen luovuttaminen kokonaan tai osittain hakijalle, jota tiedot koskevat, tai siirtää sitä Yhdysvaltojen lain 5 osaston 552 pykälän b momentin nojalla. FOIA:n nojalla kaikilla hakijoilla on oikeus pyytää tietojen luovutuksen epäämistä koskevan DHS:n päätöksen hallinnollista tai oikeudellista uudelleen tutkintaa.
   V   Täytäntöönpano:
   Yhdysvaltojen lainsäädännössä säädetään hallinnollisista, siviili- ja rikosoikeudellisista täytäntöönpanotoimenpiteistä, joita voidaan toteuttaa, kun Yhdysvaltojen yksityisyyden suojaa koskevia säännöksiä on rikottu ja Yhdysvaltojen rekisteritietoja on luovutettu luvattomasti. Asiaa koskevat säännökset sisältävät muun muassa Yhdysvaltojen säädöskokoelman 18 osaston 641 ja 1030 pykälän sekä Yhdysvaltojen Code of Federal Regulations -säännöstön 19 osaston 103 pykälän 34 momentin.
   VI   Ilmoitukset:
   DHS on toimittanut matkustajille tietoja PNR-tietojen suorittamastaan käsittelystä julkistamalla ne Federal Register -säädöskokoelmassa ja WWW-sivustollaan. Lisäksi DHS toimittaa lentoyhtiöille tiedonantoja PNR-tietojen keräämistä koskevista ja muutoksenhakumenettelyistä, jotta ne saatettaisiin yleisön nähtäville. DHS ja EU tekevät yhteistyötä ilmailualan asianosaisten kanssa näiden tiedonantojen näkyvyyden parantamiseksi.
   VII   Tietojen säilyttäminen:
   DHS säilyttää EU:n PNR-tiedot analyyttisessä aktiivitietokannassa seitsemän vuotta; tämän ajanjakson päätyttyä tiedot voidaan siirtää lepäävään, ei-operatiiviseen tilaan. Lepäävässä tilassa olevat tiedot säilytetään kahdeksan vuotta, ja niihin voi saada pääsyn ainoastaan turvallisuusministerin nimittämän johtavassa asemassa olevan DHS:n virkamiehen hyväksynnällä ja ainoastaan tunnistettavan tapauksen, uhkan tai vaaran johdosta. Odotamme, että EU:n PNR-tiedot poistetaan tämän määräajan lopussa; DHS ja EU käsittelevät tulevaisuudessa käytävissä neuvotteluissa kysymyksiä siitä, onko tämän kirjeen mukaisesti kerättävät PNR-tiedot tuhottava ja milloin tämä tapahtuu. Yksittäiseen tapaukseen tai tutkintaan liittyvät tiedot voidaan säilyttää aktiivitietokannassa, kunnes tapaus tai tutkinta arkistoidaan. DHS aikoo seuraavan seitsemän vuoden aikana saamiensa kokemusten perusteella selvittää vaikutukset, joita näillä säilyttämissäännöillä on operaatioihin ja tutkintatoimiin. DHS käsittelee tämän selvityksen tuloksia EU:n kanssa.
   Edellä mainittuja tietojen säilyttämistä koskevia määräaikoja sovelletaan myös EU:n PNR-tietoihin, jotka on kerätty 28 päivänä toukokuuta 2004 ja 19 päivänä lokakuuta 2006 EU:n ja Yhdysvaltojen välillä tehtyjen sopimusten perusteella.
   VIII   Siirtäminen:
   Hiljattain käymiemme keskustelujen perusteella ymmärtänette, että DHS on valmis siirtymään niin pian kuin mahdollista työntöjärjestelmään (”push system”), jolla PNR-tietoja siirretään EU:n ja Yhdysvaltojen välillä liikennöiviltä lentoyhtiöiltä DHS:lle. Kolmetoista lentoyhtiötä on jo ottanut käyttöön tämän menetelmän. Vastuu työntöjärjestelmään siirtymisen aloittamisesta jää lentoyhtiöille, joiden on asetettava käyttöön uuteen järjestelmään siirtymisen edellyttämät resurssit, ja noudatettava DHS:n teknisiä vaatimuksia. DHS siirtyy välittömästi ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008 tällaiseen järjestelmään tietojen luovuttamisessa kaikkien niiden lentoyhtiöiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön DHS:n teknisten vaatimusten mukaisen järjestelmän. Niiden lentoyhtiöiden osalta, jotka eivät ole ottaneet käyttöön tällaista järjestelmää, nykyiset järjestelmät jäävät voimaan, kunnes yhtiöt ovat ottaneet käyttöön DHS:n teknisten vaatimusten mukaisen järjestelmän. Siirtyminen työntöjärjestelmään ei kuitenkaan anna lentoyhtiöille harkintavaltaa sen suhteen, miten tai milloin tietojen siirtäminen tapahtuu tai mitä tietoja siirretään. Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaan kyseinen päätös kuuluu DHS:n toimivaltaan.
   Normaaleissa olosuhteissa PNR-tiedot siirretään alustavasti DHS:lle 72 tuntia ennen lennon suunniteltua lähtöaikaa, ja DHS saa tämän jälkeen tarvittaessa päivitykset tietojen tarkkuuden varmistamiseksi. Sen varmistaminen, että päätökset perustuvat oikea-aikaisiin ja täydellisiin tietoihin, kuuluu tärkeimpiin henkilötietosuojan takeisiin, ja DHS tekee yhteistyötä yksittäisten lentoyhtiöiden kanssa, jotta tämä periaate sisällytettäisiin niiden työntöjärjestelmiin. DHS voi vaatia PNR-tietoja aikaisemmin kuin 72 tuntia ennen lennon suunniteltua lähtöaikaa, jos on olemassa merkkejä siitä, että tietojen varhainen saanti on välttämätöntä, jotta voidaan vastata yhteen tai useampaan lentoon tai reittiin kohdistuvaan erityiseen uhkaan tai I kohdassa ilmoitettuihin tarkoituksiin liittyviin muihin olosuhteisiin. DHS toimii kyseistä harkintavaltaa käyttäessään harkiten ja uhkan laadun huomioon ottaen.
   IX   Vastavuoroisuus:
   Hiljattain käymiemme neuvottelujen aikana sopimamme mukaisesti DHS odottaa, että sitä ei pyydetä toteuttamaan PNR-järjestelmässään tietosuojatoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin Euroopan viranomaisten kansallisiin PNR-järjestelmiinsä soveltamat toimenpiteet. DHS ei pyydä Euroopan viranomaisia toteuttamaan PNR-järjestelmissään tietosuojatoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin Yhdysvaltojen PNR-järjestelmäänsä soveltamat toimenpiteet. Jos DHS:n odotuksia ei täytetä, se varaa itselleen oikeuden siirtää DHS:n kirjeen asiaa koskevien määräysten voimaantuloa samalla kun se käy EU:n kanssa neuvotteluja pikaisen ja tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi. Jos Euroopan unionissa tai yhdessä tai useammassa sen jäsenvaltioista otetaan käyttöön lentomatkustajien tietojärjestelmä, jossa edellytetään lentoyhtiöiden saattavan viranomaisten käyttöön sellaisten matkustajien PNR-tiedot, joiden matkaan sisältyy Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välinen lento, DHS:n on vastavuoroisuusperiaatetta tarkasti noudattaen aktiivisesti kannustettava toimivaltansa piiriin kuuluvia lentoyhtiöitä yhteistyöhön.
   Poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön edistämiseksi DHS kannustaa Yhdysvaltojen toimivaltaisia viranomaisia siirtämään PNR-tiedoista peräisin olevaa analyyttistä tietoa asianomaisille jäsenvaltioiden poliisi- ja oikeusviranomaisille ja tarvittaessa Europolille ja Eurojustille. DHS odottaa, että EU ja sen jäsenvaltiot kannustavat niin ikään toimivaltaisia viranomaisiaan toimittamaan PNR-tiedoista peräisin olevaa analyyttistä tietoa DHS:lle ja muille asianomaisille Yhdysvaltojen viranomaisille.
   X   Uudelleentarkastelu:
   DHS ja EU tarkastelevat määräajoin sopimuksen täytäntöönpanoa, tätä kirjettä sekä Yhdysvaltojen ja EU:n PNR-tietoja koskevia toimintaperiaatteita ja käytäntöjä sekä kaikkia tapauksia, joissa on tehty arkaluontoisia tietoja koskevia hakuja, jotta voidaan edistää PNR-tietojen käsittelyssä noudattamiemme käytäntöjen tehokkuutta ja yksityisyyden suojaa. Uudelleentarkastelun yhteydessä EU:ta edustaa oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioista vastaava komission jäsen ja DHS:ää edustaa turvallisuusministeri tai sellainen molempien osapuolien hyväksymä virkamies, jonka kumpikin näistä voi nimetä. EU ja DHS päättävät yhteisymmärryksessä uudelleentarkasteluja koskevan seikkaperäisen menettelyn.
   Näiden määräajoin toteutettavien uudelleentarkastelujen yhteydessä Yhdysvallat pyrkii vastavuoroisesti saamaan tietoja jäsenvaltioiden PNR-järjestelmistä, ja kyseisiä järjestelmiä ylläpitävien jäsenvaltioiden edustajia pyydetään osallistumaan keskusteluihin.
   Olemme vakuuttuneita siitä, että tämä selitys on auttanut Teitä ymmärtämään, miten käsittelemme EU:n PNR-tietoja.

   KÄÄNNÖS

               Ministeri Michael Chertoff

               U.S. Department for Homeland Security

               Washington DC 20528

         Kiitämme Teitä neuvoston puheenjohtajavaltiolle ja komissiolle lähettämästänne kirjeestä, jossa teette selkoa siitä, miten DHS käsittelee PNR-tietoja.
   Euroopan unionille annetut vakuutukset, jotka on selitetty kirjeessänne, tekevät Euroopan unionille mahdolliseksi katsoa, että DHS varmistaa Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen heinäkuussa 2007 allekirjoitetun, PNR-tietojen käsittelyä ja siirtämistä koskevan sopimuksen kannalta riittävän tietosuojatason.
   Tämän toteamuksen perusteella EU toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään kansainvälisiä järjestöjä tai kolmansia maita puuttumasta Yhdysvaltoihin tapahtuviin EU:n PNR-tietojen siirtoihin. Lisäksi EU ja sen jäsenvaltiot kannustavat toimivaltaisia viranomaisiaan toimittamaan PNR-tiedoista peräisin olevaa analyyttistä tietoa DHS:lle ja muille asianomaisille Yhdysvaltojen viranomaisille.
   Aiomme tehdä yhteistyötä Teidän ja ilmailualan kanssa sen varmistamiseksi, että matkustajat ovat perillä siitä, miten hallitukset voivat käyttää heitä koskevia tietoja.

    ---documentbreak---

               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 204/18

      Huomautus lukijalle:”Sopimuspuolet eivät ole vielä hyväksyneet sopimuksen kielitoisintoja englanninkielistä lukuun ottamatta. Kun muut kielitoisinnot on hyväksytty, ne ovat keskenään yhtä todistusvoimaisia.”
   KÄÄNNÖS
   Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välinen
   SOPIMUS
   lentoyhtiöiden PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen turvallisuusministeriölle (DHS) (vuoden 2007 PNR-sopimus)
   EUROOPAN UNIONI
   ja
   AMERIKAN YHDYSVALLAT, jotka
   HALUAVAT estää ja torjua tehokkaasti terrorismia ja kansainvälistä rikollisuutta voidakseen kumpikin suojella demokraattista yhteiskuntaansa ja yhteisiä arvojaan,
   TUNNUSTAVAT, että tiedonvaihto on olennainen osa terrorismin ja kansainvälisen rikollisuuden torjuntaa ja että tässä yhteydessä PNR-tietojen käyttö on tärkeä väline,
   TUNNUSTAVAT, että yleisen turvallisuuden ja lainvalvonnan varmistamiseksi olisi laadittava säännöt, jotka koskevat lentoyhtiöiden PNR-tietojen siirtämistä DHS:lle,
   TUNNUSTAVAT, että on tärkeää estää ja torjua terrorismia ja siihen liittyvää rikollisuutta sekä muita vakavia kansainvälisiä rikoksia, esimerkiksi järjestäytynyttä rikollisuutta, kunnioittaen samalla perusoikeuksia ja -vapauksia, erityisesti yksityisyyden suojaa,
   TOTEAVAT, että Yhdysvaltojen ja Euroopan yksityisyyden suojaa koskevalla lainsäädännöllä ja sitä koskevilla toimintaperiaatteilla on yhteinen perusta ja että näiden periaatteiden täytäntöönpanossa mahdollisesti ilmenevien erojen ei pitäisi estää Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin (EU) välistä yhteistyötä,
   OTTAVAT HUOMIOON kansainväliset sopimukset, Yhdysvaltojen lait ja säännökset, joiden nojalla kaikkien kansainvälistä matkustajaliikennettä Yhdysvaltoihin tai Yhdysvalloista harjoittavien lentoyhtiöiden on saatettava DHS:n käyttöön PNR-tiedot, jotka on kerätty ja tallennettu lentoyhtiön automaattisiin varaus- ja lähtöselvitysjärjestelmiin, jäljempänä ’varausjärjestelmät’, sekä vastaavat EU:ssa täytäntöön pannut vaatimukset,
   OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan, jossa määrätään perusoikeuksien kunnioittamisesta, sekä erityisesti siihen liittyvän oikeuden henkilötietojen suojaan,
   PANEVAT MERKILLE aiemmat sopimukset, jotka tehtiin PNR-tiedoista Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välillä 28 päivänä toukokuuta 2004 ja Euroopan Unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välillä 19 päivänä lokakuuta 2006,
   OTTAVAT HUOMIOON lentoliikenteen turvaamisesta vuonna 2001 annetun Yhdysvaltojen lain (Aviation Transportation Security Act), sisäisestä turvallisuudesta vuonna 2002 annetun Yhdysvaltojen lain (Homeland Security Act), tiedustelualan uudistamista ja terrorismin torjuntaa koskevan vuonna 2004 annetun Yhdysvaltojen lain (Intelligence Reform and Terrorism Prevention Act) sekä asetuksen 13388 (Executive Order 13388), joka koskee Yhdysvaltojen hallituksen virastojen välistä yhteistyötä terrorismin torjunnassa, yksityisyyden suojasta vuonna 1974 annetun lain (Privacy Act), tiedonvälityksen vapaudesta vuonna 2002 annetun lain (Freedom of Information Act) ja sähköisistä viranomaispalveluista vuonna 2002 annetun lain (E-Government Act),
   TOTEAVAT, että Euroopan unionin olisi varmistettava, että lentoyhtiöt, joilla on varausjärjestelmiä Euroopan unionin alueella, saattavat PNR-tiedot DHS:n käyttöön ja noudattavat näihin siirtoihin sovellettavia teknisiä vaatimuksia, jotka DHS on määritellyt,
   VAHVISTAVAT, ettei tämä sopimus muodosta ennakkotapausta Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisille tai jommankumman osapuolen ja jonkin toisen valtion välisille, PNR-tietojen tai muunlaisten tietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä tulevaisuudessa käytäville keskusteluille tai neuvotteluille,
   PYRKIVÄT tehostamaan ja edistämään osapuolten välistä yhteistyötä transatlanttisen kumppanuuden hengessä,
   OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               (1)

               Niiden takeiden pohjalta, jotka tarjotaan DHS:n kirjeessä, jäljempänä ’DHS:n kirje’, jossa selitetään, miten PNR-tietoja suojataan, Euroopan unioni varmistaa, että Amerikan yhdysvaltoihin saapuvaa tai Amerikan yhdysvalloista lähtevää kansainvälistä matkustajaliikennettä harjoittavat lentoyhtiöt antavat varausjärjestelmissään olevia PNR-tietoja DHS:n käyttöön sen edellyttämällä tavalla.

               (2)

               DHS siirtyy välittömästi ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008 tietojen luovuttamisessa työntöjärjestelmään (push system) kaikkien niiden lentoyhtiöiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön DHS:n teknisten vaatimusten mukaisen järjestelmän. Niiden lentoyhtiöiden osalta, jotka eivät ole ottaneet käyttöön tällaista järjestelmää, nykyiset järjestelmät jäävät voimaan, kunnes yhtiöt ovat ottaneet käyttöön DHS:n teknisten vaatimusten mukaisen järjestelmän. DHS:llä on näin ollen sähköinen pääsy lentoyhtiöiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien varausjärjestelmien PNR-tietoihin, kunnes käytössä on tyydyttävä järjestelmä, jolla lentoyhtiöt voivat toimittaa nämä tiedot.

               (3)

               DHS käsittelee saamansa PNR-tiedot ja kohtelee asianomaisia henkilöitä voimassa olevan Yhdysvaltojen lainsäädännön ja perustuslain määräysten mukaisesti ilman erityisesti kansallisuudesta ja asuinmaasta johtuvaa perusteetonta syrjintää. DHS:n kirje sisältää edellä mainitut ja muut takeet.

               (4)

               DHS ja EU tarkastelevat määräajoin tämän sopimuksen täytäntöönpanoa, DHS:n kirjettä sekä Yhdysvaltojen ja EU:n PNR-toimintaperiaatteita ja -käytäntöjä varmistaakseen vastavuoroisesti järjestelmiensä tehokkaan toiminnan ja yksityisyyden suojan.

               (5)

               Tämän sopimuksen perusteella DHS odottaa, että sitä ei pyydetä toteuttamaan PNR-järjestelmässään tietosuojatoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin Euroopan viranomaisten kansallisiin PNR-järjestelmiinsä soveltamat toimenpiteet. DHS ei pyydä Euroopan viranomaisia toteuttamaan PNR-järjestelmissään tietosuojatoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin Yhdysvaltojen PNR-järjestelmäänsä soveltamat toimenpiteet. Jos DHS:n odotuksia ei täytetä, se varaa itselleen oikeuden keskeyttää väliaikaisesti DHS:n kirjeeseen sisältyvien, asiaa koskevien määräysten soveltamisen samalla kun se käy EU:n kanssa neuvotteluja pikaisen ja tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi. Jos Euroopan unionissa tai yhdessä tai useammassa sen jäsenvaltiossa otetaan käyttöön lentomatkustajien tietojärjestelmä, jossa edellytetään lentoyhtiöiden saattavan viranomaisten käyttöön sellaisten matkustajien PNR-tiedot, joiden matkaan sisältyy lento Euroopan unioniin tai Euroopan unionista, DHS:n on vastavuoroisuusperiaatetta tarkasti noudattaen aktiivisesti kannustettava toimivaltansa piiriin kuuluvia lentoyhtiöitä yhteistyöhön.

               (6)

               Tätä sopimusta sovellettaessa DHS:n katsotaan varmistavan riittävän suojan Euroopan unionista toimitettaville PNR-tiedoille. Samanaikaisesti EU ei tietosuojan perusteella puutu Yhdysvaltojen ja kolmansien maiden välisiin suhteisiin matkustajatietojen vaihdon osalta.

               (7)

               Yhdysvallat ja EU työskentelevät asianomaisten ilmailualan osapuolten kanssa, jotta matkustajat voisivat saada entistä paremmin tietoonsa PNR-järjestelmiä (muun muassa muutoksenhakuun liittyvät ja keruukäytännöt) kuvaavat tiedonannot, ja kannustavat lentoyhtiöitä viittaamaan mainittuihin tiedonantoihin virallisessa kuljetussopimuksessa ja sisällyttämään ne siihen.

               (8)

               Ainoa oikeuskeino siinä tapauksessa, että EU toteaa Yhdysvaltojen rikkoneen tätä sopimusta, on sopimuksen päättäminen ja 6 kohdassa tarkoitetun riittävyyttä koskevan toteamuksen kumoaminen. Ainoa oikeuskeino siinä tapauksessa, että Yhdysvallat toteaa EU:n rikkoneen tätä sopimusta, on sopimuksen päättäminen ja DHS:n kirjeen kumoaminen.

               (9)

               Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen asiaa koskevien sisäisten menettelyjensä päätökseen saamisesta. Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivästä lähtien. Kumpikin osapuoli voi milloin tahansa päättää tämän sopimuksen tai keskeyttää sen soveltamisen ilmoittamalla asiasta diplomaattisia yhteyksiä käyttäen. Sopimuksen päättäminen tulee voimaan kolmenkymmenen (30) päivän kuluttua päivästä, jona asiasta on ilmoitettu toiselle osapuolelle, jollei jompikumpi osapuoli pidä lyhyempää irtisanomisaikaa välttämättömänä kansallisen tai sisäisen turvallisuuden vuoksi. Tämän sopimuksen ja kaikkien sen mukaisten velvoitteiden voimassaolo päättyy eikä niitä sovelleta enää seitsemän vuoden kuluttua allekirjoituspäivästä, jolleivät osapuolet yhdessä sovi sopimuksen korvaamisesta.

      Tällä sopimuksella ei ole tarkoitus poiketa Amerikan yhdysvaltojen tai Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden laeista eikä muuttaa niitä. Tällä sopimuksella ei luoda tai tarjota millekään yksityiselle tai julkiselle henkilölle tai osapuolelle minkäänlaisia oikeuksia tai etuja.
      Tämä sopimus tehdään kahtena kappaleena englannin kielellä. Se laaditaan myös bulgarian, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja osapuolet hyväksyvät nämä kielitoisinnot. Sen jälkeen kun ne on hyväksytty, nämä kielitoisinnot ovat yhtä todistusvoimaiset.
      Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2007 ja Washingtonissa 26 päivänä heinäkuuta 2007.

            Euroopan unionin puolesta

            Amerikan yhdysvaltojen puolesta


Avis juridique important

|

41998D0051

Schengenin säännöstö - Toimeenpanevan komitean päätös, tehty 16 päivänä joulukuuta 1998, rajat ylittävästä poliisiyhteistyöstä rikollisuuden ehkäisyn ja suojelun alalla (SCH/Com-ex (98) 51 rev 3)

Virallinen lehti nro L 239 , 22/09/2000 s. 0407 - 0407

TOIMEENPANEVAN KOMITEAN PÄÄTÖS,tehty 16 päivänä joulukuuta 1998,rajatylittävästä poliisiyhteistyöstä rikollisuuden ehkäisyn ja suojelun alalla(SCH/Com-ex (98) 51 rev 3)TOIMEENPANEVA KOMITEA, jokaottaa huomioon Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 39 ja 132 artiklan,pitää erityisen välttämättömänä sitä, että Schengen-valtiot tehostavat entisestään rikosten ehkäisemistä ja tutkimista yhteistyötä parantamalla,painottaa Schengenin yleissopimuksen 39 artiklan mukaisen poliisiviranomaisten keskinäisen avun merkitystä tämän tavoitteen saavuttamiseksi,on vakuuttunut siitä, että tietyissä tapauksissa, joissa pakkotoimia ei voida käyttää, poliisiviranomaisten voi olla välttämätöntä tehdä viipymättä oikeusviranomaisten valvonnassa yhteistyötä, jotta yhteistyöpyyntöjen täytäntöönpanon viivästyminen ei vaaranna tutkinnan tuloksia,katsoo, että toimintavarmuuden ja oikeusturvan kannalta on syytä koota tällaisen poliisiyhteistyön kohteet yhteiseen luetteloon ja määritellä poliisin virka-apupyyntöjen välittämisessä käytettävät menettelyt,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1. Schengen-valtiot pyrkivät Schengenin yleissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden mukaisesti pääsemään poliisiviranomaisten yhteistyössä rikollisuuden torjunnan alalla siihen, että kansainvälisesti toimivien rikollisten toimintaan voidaan puuttua nopeasti ja tehokkaasti. Erityisen tärkeää on laatia yhteinen luettelo toimista, joita voidaan pyytää suoritettaviksi ja jotka voidaan suorittaa Schengen-valtioiden lakeja noudattaen tapauksissa, joissa oikeus- ja/tai hallintoviranomaisten ennakkolupa ei ole pakollinen, tämän kuitenkaan vaikuttamatta oikeusviranomaisten valvontaoikeuteen. Mikäli tällaisen luettelon laatimisesta päästään yksimielisyyteen, keskusryhmä valtuutetaan tekemään asiasta päätös.2. Tämän vaikuttamatta 1 kohdan mukaisen yhteisen luettelon hyväksymiseen Schengen-valtiot laativat rajat ylittävän poliisiyhteistyön käsikirjan kansallisiin tietoihinsa liittämistä varten yleiskatsauksia niistä toimista, joita poliisiviranomaiset voivat pyytää suoritettavaksi ja suorittaa Schengenin yleissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan mukaisen poliisiyhteistyön ja kansallisen lainsäädännön puitteissa ja 1 kohdassa esitetyin edellytyksin.3. Ne Schengen-valtiot, joiden kansallinen lainsäädäntö sen sallii, voivat rikosten ehkäisyn ja tutkinnan alalla täydentää poliisiyhteistyötä kahdenkeskisillä sopimuksilla sekä sopia yhteisen luettelon 1 kohdan lisäksi toimista, joita poliisiyhteistyön alalla voidaan suorittaa ilman oikeus- ja/tai hallintoviranomaisten osallisuutta. Tällöin pitäisi sopia myös siitä, millä tavalla poliisin esittämä pyyntö välitetään toimivaltaisille viranomaisille sekä siitä, miten välitettyjen tietojen käyttämistä rikosasian oikeudenkäyntimenettelyn todisteaineistona voidaan yksinkertaistaa.4. Työryhmä I esittää yhteisymmärryksessä työryhmä III:n kanssa sopimusvaltioiden kokemusten perusteella vuosittain laaditun kertomuksen keskusryhmälle siitä, miten rikosten ehkäisemisessä ja tutkinnassa tehtävää poliisiyhteistyötä on tehostettu.Berliinissä 16 päivänä joulukuuta 1998.PuheenjohtajaC. H. Schapper


title: 2006/385/EY: Euroopan keskuspankin päätös, annettu  19 päivänä toukokuuta 2006 , rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakamisesta tilikaudesta 2002 alkaen tehdyn päätöksen EKP/2001/16 muuttamisesta  (EKP/2006/7)

text:
               2.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 148/56

      EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
   annettu 19 päivänä toukokuuta 2006,
   rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakamisesta tilikaudesta 2002 alkaen tehdyn päätöksen EKP/2001/16 muuttamisesta
   (EKP/2006/7)
   (2006/385/EY)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 32 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakamisesta tilikaudesta 2002 alkaen 6 päivänä joulukuuta 2001 tehdyssä päätöksessä EKP/2001/16 (1) otetaan käyttöön järjestely, jonka mukaisesti euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulo jaetaan. Perussäännön 32.5 artiklan mukaan kansallisten keskuspankkien rahoitustulon summa jaetaan niiden kesken suhteessa niiden maksamiin osuuksiin EKP:n pääomasta. Jotta kansallisten keskuspankkien taseita ja tuloslaskelmia kyettäisiin mukauttamaan vähitellen, tilikausia 2002–2007 koskevaa rahoitustulon jakoa on mukautettu siten, että otetaan huomioon kunkin kansallisen keskuspankin 1.7.1999 ja 30.6.2001 välisenä aikana liikkeeseen laskemien seteleiden keskimääräisen arvon ja niiden seteleiden, jotka olisi kohdistettu niille kyseisen ajanjakson aikana EKP:n pääoman jakoperusteen mukaisesti, väliset erot. Näihin mukautuksiin sisältyvät liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset nettomääräiset velat, jotka ovat velkapohjassa, kun lasketaan kansallisten keskuspankkien rahoitustuloa perussäännön 32.2 artiklan mukaisesti, koska ne vastaavat liikkeeseen laskettuja seteleitä.

               (2)

               Eurojärjestelmän tulevan laajentumisen vuoksi on välttämätöntä mukauttaa olemassa olevaa rahoitustulon jakamista koskevaa järjestelyä. Kohtuuden, johdonmukaisuuden ja yhdenvertaisen kohtelun vuoksi uusia eurojärjestelmän kansallisia keskuspankkeja pitäisi kohdella taloudellisesti samalla tavoin kuin olemassa olevia eurojärjestelmän kansallisia keskuspankkeja. Tämä merkitsee sitä, että mukautusmenettelyä pitäisi soveltaa aina kun jokin jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, ja siinä pitäisi noudattaa samoja periaatteita kuin tilikausia 2002–2007 koskevassa mukautusmenettelyssä. Tämän vuoksi mukautuskaudet saattavat olla päällekkäisiä.

               (3)

               Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 (2) annetaan uusille jäsenvaltioille jonkin verran joustavammat toimintamahdollisuudet, kun kyseessä on niiden omien valuuttojen korvaaminen eurolla sekä euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönotto. Jotta korvausmenettelyllä saavutettaisiin taloudellisesti tarkoituksenmukaisia ratkaisuja, euron käyttöönottoon liittyvät erilaiset kansalliset siirtymäsuunnitelmat on otettava huomioon,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Päätöstä EKP/2001/16 muutetaan seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
               Lisätään seuraavat määritelmät ’laskentakoron’ määritelmän jälkeen:

                           ”j)

                           ’käteisrahan käyttöönottopäivällä’ päivää, jona eurosetelit ja -kolikot saavat laillisen maksuvälineen aseman euron käyttöön ottaneessa jäsenvaltiossa;

                           k)

                           ’viiteajanjaksolla’ 24 kuukauden ajanjaksoa, joka alkaa 30 kuukautta ennen käteisrahan käyttöönottopäivää;

                           l)

                           ’käteisrahan käyttöönottovuodella’ 12 kuukauden ajanjaksoa, joka alkaa käteisrahan käyttöönottopäivästä;

                           m)

                           ’päivittäisellä valuuttaviitekurssilla’ päivittäistä valuuttaviitekurssia, joka perustuu EKPJ:hin kuuluvien ja kuulumattomien keskuspankkien väliseen säännölliseen päivittäiseen, yleensä klo 14.15 Keski-Euroopan aikaan tapahtuvaan yhteistyökäytäntöön.”

               2)

               Muutetaan 2 artikla seuraavasti:
               Korvataan 1 kohta seuraavasti:
               ”Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset saldot lasketaan kuukausittain, ja ne kirjataan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kirjanpitoon kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä edellisen kuukauden viimeisen pankkipäivän arvoon.
               Kun jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä eurojärjestelmän sisäisiä saldoja koskeva laskelma kirjataan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kirjanpitoon siten, että arvopäivänä on käteisrahan käyttöönottopäivä.”

               3)

               Korvataan 4 artikla seuraavasti:
               ”4 artikla
               Eurojärjestelmän sisäisiin saldoihin tehtävät mukautukset
               1.   Rahoitustuloa laskettaessa liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä kunkin kansallisen keskuspankin eurojärjestelmän sisäisiä saldoja mukautetaan seuraavan laskukaavan mukaisesti määritetyllä hyvityksellä:
               C = (K – A) × S
               jossa

                           C

                           on hyvitys,

                           K

                           on kunkin kansallisen keskuspankin osalta euromäärä, joka saadaan soveltamalla merkityn pääoman jakoperustetta liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräiseen arvoon viiteajanjakson aikana, jolloin euron käyttöön ottavan jäsenvaltion kansallisen valuutan määräisten liikkeeseen laskettujen seteleiden määrä muunnetaan euroiksi päivittäisen valuuttaviitekurssin mukaan viiteajanjakson aikana,

                           A

                           on kunkin kansallisen keskuspankin osalta liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräinen euromääräinen arvo viiteajanjakson aikana, muunnettuna euroiksi päivittäisen valuuttaviitekurssin mukaan viiteajanjakson aikana,

                           S

                           on seuraava kerroin kunkin tilikauden osalta, alkaen käteisrahan käyttöönottopäivästä:

                                       Tilikausi

                                       Kerroin

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi

                                       1

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi plus yksi vuosi

                                       0,8606735

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kaksi vuotta

                                       0,7013472

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kolme vuotta

                                       0,5334835

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi plus neljä vuotta

                                       0,3598237

                                       Käteisrahan käyttöönottovuosi plus viisi vuotta

                                       0,1817225

                     2.   Kansallisten keskuspankkien hyvitysten summa on nolla.
               3.   Hyvitykset lasketaan joka kerta, kun jokin jäsenvaltio ottaa euron käyttöön tai kun EKP:n merkityn pääoman jakoperuste muuttuu.
               4.   Eurojärjestelmään tulevan uuden kansallisen keskuspankin hyvitys jaetaan eurojärjestelmän olemassa oleville kansallisille keskuspankeille, kun kyseinen jäsenvaltio liittyy eurojärjestelmään, niiden osuuksien mukaan, joita eurojärjestelmän olemassa olevilla kansallisilla keskuspankeilla on merkityn pääoman jakoperusteesta, siten että sen etumerkki (+/–) vaihdetaan, ja tämä hyvitys täydentää niitä mahdollisia hyvityksiä, jotka ovat eurojärjestelmän olemassa olevien kansallisten keskuspankkien osalta jo voimassa.
               5.   Hyvitykset ja hyvitysten täsmäyttämiseksi tehtävät kirjanpitoviennit kirjataan erillisille eurojärjestelmän sisäisille tileille jokaisen kansallisen keskuspankin kirjanpidossa siten, että arvopäivänä on käteisrahan käyttöönottopäivä ja arvopäivänä on sama päivä jokaisena seuraavana vuonna mukautusjakson aikana. Hyvitysten täsmäyttämiseksi tehtäville kirjanpitovienneille ei makseta korkoa.
               6.   Mikäli niiden euroseteleiden arvo, jotka Banque centrale du Luxembourg laskee liikkeeseen vuonna 2002, ylittää sen liikkeeseen laskemien seteleiden keskimääräisen arvon heinäkuun 1 päivän 1999 ja kesäkuun 20 päivän 2001 välisenä aikana 25 % tai enemmän, 1 kohdan laskukaavan muuttuja A on Banque centrale du Luxembourgin osalta sen vuonna 2002 liikkeelle panemien setelien arvo, kuitenkin enintään 2,2 miljardia euroa. Tätä poikkeusta sovellettaessa kaikkia 4 artiklan 1 kohdan perusteella laskettuja hyvityksiä mukautetaan taannehtivasti vuoden 2002 lopussa, jotta varmistetaan 2 kohdan noudattaminen. Taannehtivat mukautukset toteutetaan merkityn pääoman jakoperusteen mukaisessa suhteessa.
               7.   Tämän artiklan 1 kohdasta poiketen erityisissä tilanteissa, jotka liittyvät tämän päätöksen liitteessä III kuvattuihin muutoksiin liikkeeseen laskettavien seteleiden määrässä, liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä kunkin kansallisen keskuspankin eurojärjestelmän sisäisiä saldoja mukautetaan kyseisessä liitteessä esitettyjen määräysten mukaisesti.
               8.   Tämän artiklan mukaisia eurojärjestelmän sisäisiin saldoihin tehtäviä mukautuksia lakataan soveltamasta kuudennen vuoden ensimmäisestä päivästä asianomaisen käteisrahan käyttöönottovuoden jälkeen.”

               4)

               Muutetaan liitettä I tämän päätöksen liitteen I mukaisesti.

               5)

               Korvataan liite III tämän päätöksen liitteellä II.

         2 artikla
   Loppumääräys
   Tämä päätös tulee voimaan sen tekemistä seuraavana päivänä.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 19 päivänä toukokuuta 2006.

         Jean-Claude TRICHET

            EKP:n puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 337, 20.12.2001, s. 55. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä EKP/2003/22 (EUVL L 9, 15.1.2004, s. 39).

      (2)  EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2169/2005 (EUVL L 346, 29.12.2005, s. 1).

      LIITE I
      Korvataan liitteessä I olevan A osan 1 kohta seuraavasti:

                  ”1.

                  Liikkeeseen lasketut setelit
                  Kun tätä liitettä sovelletaan, käteisrahan käyttöönottovuonna 2002 kunkin eurojärjestelmän olemassa olevan kansallisen keskuspankin osalta tai käteisrahan käyttöönottovuonna kunkin eurojärjestelmän uuden kansallisen keskuspankin osalta ’liikkeeseen lasketut setelit’

                              i)

                              sisältävät myös kansallisen keskuspankin liikkeeseen laskemat kansallisen valuuttayksikön määräiset setelit ja

                              ii)

                              niiden määrästä on vähennettävä niihin ennakkoon jaettaviin euroseteleihin liittyvien korottomien lainojen arvo, joita ei ole vielä veloitettu (osa yhdenmukaistetun taseen vastaavien erästä 6).

                        Käteisrahan käyttöönottovuoden jälkeen tätä liitettä sovellettaessa ja kunkin kansallisen keskuspankin osalta ’liikkeeseen lasketuilla seteleillä’ tarkoitetaan yksinomaan euromääräisiä seteleitä.”

      LIITE II
      Korvataan liite III seuraavasti:

            ”LIITE III
            A.   Ensimmäinen erityinen mukautus
            Mikäli liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräinen kokonaisarvo käteisrahan käyttöönottovuonna alittaa viiteajanjakson aikana liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräisen euromääräisen kokonaisarvon (mukaan lukien euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden kansallisten valuuttojen määräiset setelit muutettuina euromääräisiksi päivittäisen valuuttaviittekurssin mukaan viitejakson aikana), 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käteisrahan käyttöönottovuoteen sovellettavaa kerrointa S on pienennettävä taannehtivasti samassa suhteessa kuin liikkeeseen laskettujen seteleiden keskiarvo on pienentynyt.
            Pienennyksen jälkeenkin kertoimen on oltava vähintään 0,8606735. Jos tätä poikkeusta sovelletaan, neljännes tästä käteisrahan käyttöönottovuoteen sovellettavasta kansallisten keskuspankkien hyvitysten (’C’) pienennyksestä on lisättävä kuhunkin kansallisten keskuspankkien 4 artiklan 1 kohdan mukaiseen toisena, kolmantena, neljäntenä ja viidentenä vuonna käteisrahan käyttöönottovuoden jälkeen sovellettavaan hyvitykseen.
            B.   Toinen erityinen mukautus
            Mikäli kansalliset keskuspankit, joiden 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hyvitys on positiivinen luku, maksavat nettokorkoa liikkeeseen laskettuihin seteleihin liittyville eurojärjestelmän sisäisille saldoille, ja tämä nettokorko, kun se lisätään niiden tuloslaskelman erään ’rahoitustulon netto-osuus’ vuoden lopussa, johtaa nettokustannukseen, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käteisrahan käyttöönottovuoteen sovellettavaa kerrointa ’S’ on pienennettävä siinä määrin kuin se on tarpeen tämän tilanteen korjaamiseksi.
            Pienennyksen jälkeenkin kertoimen on oltava vähintään 0,8606735. Jos tätä poikkeusta sovelletaan, neljännes tästä käteisrahan käyttöönottovuoteen sovellettavasta kansallisten keskuspankkien hyvitysten (’C’) pienennyksestä on lisättävä kuhunkin kansallisten keskuspankkien 4 artiklan 1 kohdan mukaiseen toisena, kolmantena, neljäntenä ja viidentenä vuonna käteisrahan käyttöönottovuoden jälkeen sovellettavaan hyvitykseen.”


title: 2008/949/EY: Komission päätös, tehty 6 päivänä marraskuuta 2008 , yhteisön monivuotisen ohjelman hyväksymisestä kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 199/2008 mukaisesti

text:
               23.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 346/37

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 6 päivänä marraskuuta 2008,
   yhteisön monivuotisen ohjelman hyväksymisestä kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 199/2008 mukaisesti
   (2008/949/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta 25 päivänä helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 199/2008 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksessa (EY) N:o 199/2008 vahvistetaan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevat yhteisön puitteet vankan perustan luomiseksi kalastusalan tieteellisille analyyseille ja luotettavien tieteellisten lausuntojen antamiseksi yhteisen kalastuspolitiikan, jäljempänä ’YKP’, täytäntöönpanoa varten.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi laadittava monivuotiset kansalliset ohjelmat tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä varten yhteisön monivuotisen ohjelman mukaisesti.

               (3)

               Sen vuoksi on laadittava yhteisön monivuotinen ohjelma, joka kattaa tietojen keruun YKP:n edellyttämien tieteellisten analyysien tueksi sekä näiden tietojen hallinnan ja käytön.

               (4)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Asetuksen (EY) N:o 199/2008 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteisön monivuotinen ohjelma määritellään tämän päätöksen liitteessä.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä marraskuuta 2008.

            Komission puolesta

         Joe BORG

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1.

      LIITE
      YHTEISÖN MONIVUOTINEN OHJELMA
      I LUKU
      KOHDE JA MÄÄRITELMÄT

                  1.

                  Tässä yhteisön ohjelmassa tarkoitetaan:

                        a)
                        ’aktiivisilla aluksilla’ aluksia, jotka ovat kalenterivuoden aikana osallistuneet vähintään yhteen (yli 0 päivää kestävään) kalastustoimeen. Aluksen, joka ei ole osallistunut yhteenkään kalastustoimeen vuoden aikana, katsotaan olevan ”poissa käytöstä”;

                        b)
                        ’samanaikaisella näytteenotolla’ näytteenottoa kaikista tai tietyistä ennalta määritellyistä lajeista, jotka sisältyvät samanaikaisesti aluksella olevaan tai aluksesta purettuun saaliiseen;

                        c)
                        ’merelläolopäivällä’ mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin ajanjaksoa (tai sen osaa), jonka aikana alus on alueella ja poissa satamasta;

                        d)
                        ’laivastonosalla’ kyseisenä vuonna samaan kokoluokkaan (kokonaispituus) kuuluvien ja pyydysten käytöltään pääosin samankaltaisten alusten ryhmää lisäyksen III mukaisesti. Alukset voivat harjoittaa viitejakson aikana erilaisia kalastustoimia, mutta ne voidaan luokitella kuuluviksi vain yhteen laivastonosaan;

                        e)
                        ’kalastuspäivällä’ päivää, joka merkitään käytetyksi sillä alueella, jolla suurin osa kalastusajasta käytettiin kyseisen merelläolopäivän aikana. Passiivisten pyydysten osalta, jos alus ei harjoittanut kalastustoimintaa sellaisena päivänä, jolloin ainakin yksi (passiivinen) pyydys oli meressä, tämä päivä merkitään käytetyksi alueella, jossa tällä kalastusmatkalla viimeksi laskettiin pyydys;

                        f)
                        ’kalastusmatkalla’ kalastusaluksen suorittamaa matkaa satamasta purkamispaikkaan, lukuun ottamatta muita kuin kalastusmatkoja (matkat, joiden aikana alus ei harjoita kalastustoimintaa ja jonka aikana aluksella olevat pyydykset on turvallisesti sidottu ja varastoitu eivätkä ne ole valmiina välitöntä käyttöä varten);

                        g)
                        ’kalastuksella’ ryhmää kalastustoimia, jotka kohdistuvat samankaltaisiin lajeihin (tai lajiryhmiin), joissa käytetään samankaltaisia pyydyksiä, jotka tapahtuvat samaan aikaan vuodesta ja/tai samalla alueella ja joille on ominaista samankaltainen hyödyntämismalli;

                        h)
                        ’aluskannalla’ kaikkia yhteisön kalastuslaivastorekisterissä olevia aluksia, sellaisina kuin ne on määritelty yhteisön kalastuslaivastorekisteristä 30 päivänä joulukuuta 2003 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 26/2004 (1);

                        i)
                        ’valikoiduilla lajeilla’ kalastuksenhoidon kannalta merkityksellisiä lajeja, joiden osalta kansainvälinen tieteellinen elin tai alueellinen kalastuksenhoitojärjestö on esittänyt pyynnön;

                        j)
                        ’vedessäpitoajalla’ aikaa laskettuna siitä hetkestä, jona kukin yksittäinen pyydys on laskettu veteen, siihen hetkeen asti, jona samaa pyydystä aletaan nostaa takaisin.

                  2.

                  Seuraaviin ilmaisuihin sovelletaan Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (www.fao.org/fi/glossary/default.asp) ja STECF:n määritelmiä: anadromiset lajit, katadromiset lajit, saaliit, pääjalkaiset, äyriäiset, syvänmeren lajit, pohjakalat, pohjalajit, hyödyntämismalli, eväkalat, makean veden lajit, pyydykset, puretut saaliit, poisheitetyt saaliit, suuret pelagiset kalat, nilviäiset, muu toiminta kuin kalastustoiminta, pelagiset kalat, pienet pelagiset kalat, kohdelajit.

            II LUKU
      SISÄLTÖ JA MENETELMÄT
      A.   Yhteisön ohjelman sisältö
      Yhteisön ohjelma käsittää seuraavat moduulit:

                  1.

                  Kalastusalan arviointi -moduuli:
                  Kalastusalan tietojenkeruuohjelma käsittää seuraavat osat:

                              a)

                              Taloudellisten muuttujien keruu

                              b)

                              Biologisten muuttujien keruu

                              c)

                              Monialaisten muuttujien keruu

                              d)

                              Merellä tehtävät tieteelliset tutkimukset

                  2.

                  Vesiviljelyn ja jalostusteollisuuden alojen taloudellisen tilanteen arviointi -moduuli:

                              a)

                              Vesiviljelyyn liittyvien taloudellisten tietojen keruu

                              b)

                              Jalostusteollisuuteen liittyvien taloudellisten tietojen keruu

                  3.

                  Meriekosysteemiin kohdistuvien kalastusalan vaikutusten arviointi -moduuli

                  4.

                  Tietojen keruuta koskevien puitteiden mukaisten tietojen hallinta ja käyttö -moduuli.

            B.   Tarkkuustasot ja näytteenoton intensiteetti

                  1.

                  Silloin kun ei ole mahdollista määritellä näytteenotto-ohjelmien tarkkuustasona tai näytekokona ilmaistuja määrällisiä tavoitteita, järjestetään tilastollisia pilottitutkimuksia. Tällaisten pilottitutkimusten avulla on arvioitava ongelman merkitys, ja niiden avulla olisi myös voitava selvittää, ovatko yksityiskohtaisemmat tutkimukset tarpeen myöhemmin, ja tällaisten yksityiskohtaisten tutkimusten kustannustehokkuussuhde.

                  2.

                  Silloin kun määrälliset tavoitteet voidaan määritellä, ne voidaan täsmentää joko suoraan näytteiden kokoina tai näytteenottotiheytenä tai määrittelemällä saavutettavat tarkkuus- ja luotettavuustasot.

                  3.

                  Silloin kun viitataan näytteen kokoon tai näytteenottotiheyteen tilastollisesti määritellyssä populaatiossa, näytteenottosuunnitelman on oltava teholtaan ainakin yksinkertaista näytteenottoa vastaava. Näytteenottosuunnitelmat on kuvattava kansallisissa ohjelmissa.

                  4.

                  Viitattaessa tarkkuus- tai luotettavuustasoon on tehtävä seuraava ero:

                        a)
                        Taso 1 taso, jolla on mahdollista arvioida parametri joko ± 40 prosentin tarkkuudella 95 prosentin luotettavuustasolla tai käyttäen likiarvon laskemiseen 20 prosentin variaatiokerrointa;

                        b)
                        Taso 2 taso, jolla on mahdollista arvioida parametri joko ± 25 prosentin tarkkuudella 95 prosentin luotettavuustasolla tai käyttäen likiarvon laskemiseen 12,5 prosentin variaatiokerrointa;

                        c)
                        Taso 3 taso, jolla on mahdollista arvioida parametri joko ± 5 prosentin tarkkuudella 95 prosentin luotettavuustasolla tai käyttäen likiarvon laskemiseen 2,5 prosentin variaatiokerrointa.

            III LUKU
      KALASTUSALAN ARVIOINTI -MODUULI
      A.   Taloudellisten muuttujien keruu
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Kerättävät muuttujat luetellaan lisäyksessä VI. Kaikki taloudelliset muuttujat on kerättävä vuosittain, lukuun ottamatta lisäyksessä VIII määriteltyjä monialaisia muuttujia ja lisäyksessä XIII määriteltyjä meriekosysteemiin kohdistuvien kalastusalan vaikutusten arviointia koskevia muuttujia, jotka on kerättävä eriytetymmällä tasolla. Populaatio muodostuu kaikista yhteisön kalastuslaivastorekisterissä 1 päivänä tammikuuta olevista aluksista. Kaikki taloudelliset muuttujat on kerättävä aktiivisista aluksista. Kaikista aluksista, joista kerätään lisäyksessä VI määritellyt taloudelliset muuttujat, on kerättävä myös lisäyksessä VIII määritellyt monialaiset muuttujat.

                  2.

                  Poissa käytöstä olevista aluksista on kerättävä ainoastaan pääoma-arvoa (lisäys VI), laivastoa (lisäys VI) ja kapasiteettia (lisäys VIII) koskevat tiedot.

                  3.

                  Kansalliset valuutat on muunnettava euroiksi käyttäen Euroopan keskuspankin (EKP) vuotuisia keskimääräisiä valuuttakursseja.

            2.   Jaottelutasot

                  1.

                  Taloudelliset muuttujat on ilmoitettava kunkin laivastonosan (lisäys III) ja supra-alueen (lisäys II) osalta. Kuusi kokoluokkaa on määritelty (käyttäen mittausperusteena kokonaispituutta). Jäsenvaltiot voivat kuitenkin tarvittaessa eriyttää kokoluokkia pidemmälle.

                  2.

                  Dominanssikriteeriä käytetään alusten jakamisessa laivastonosiin kutakin pyydystä kohti käytettyjen kalastuspäivien lukumäärän perusteella. Jos tiettyä pyydystä käytetään enemmän kuin kaikkia muita pyydyksiä yhteensä (ts. alus käyttää yli 50 prosenttia kalastusajastaan pyyntiin kyseisellä pyydyksellä), alus luokitellaan kuuluvaksi kyseiseen laivastonosaan. Muussa tapauksessa alus luokitellaan johonkin seuraavista laivastonosista:

                              a)

                              ”aktiivisia monitoimipyydyksiä käyttävät alukset”, jos se käyttää yksinomaan aktiivisia pyydyksiä;

                              b)

                              ”passiivisia monitoimipyydyksiä käyttävät alukset”, jos se käyttää yksinomaan passiivisia pyydyksiä;

                              c)

                              ”aktiivisia ja passiivisia pyydyksiä käyttävät alukset”.

                  3.

                  Jos alus toimii useammalla kuin yhdellä lisäyksessä II määritellyllä supra-alueella, jäsenvaltioiden on ilmoitettava kansallisissa ohjelmissaan, mille supra-alueelle alus on merkitty.

                  4.

                  Jos laivastonosassa on vähemmän kuin 10 alusta,

                              a)

                              ryhmittely saattaa olla tarpeen näytteenottosuunnitelman laatimiseksi ja taloudellisten muuttujien ilmoittamiseksi;

                              b)

                              jäsenvaltioiden on ilmoitettava kansallisella tasolla ryhmitellyt laivastonosat ja perusteltava ryhmittely tilastollisella analyysillä;

                              c)

                              jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosikertomuksessaan kustakin laivastonosasta niiden alusten lukumäärä, joista on otettu näytteitä, riippumatta siitä, onko tietojen keruuta tai toimittamista varten käytetty ryhmittelyä;

                              d)

                              alueellisissa yhteensovittamiskokouksissa määritellään yhtenäiset ryhmittelymenetelmät supra-alueiden tasolla taloudellisten muuttujien vertailukelpoisuuden varmistamiseksi.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on kuvailtava kansallisissa ohjelmissaan kunkin taloudellisen muuttujan arvioimiseen käyttämänsä menettelyt, laatunäkökohdat mukaan luettuina.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien eri lähteistä (esim. tutkimuksista, alusrekisteristä, kalastuspäiväkirjoista tai myynti-ilmoituksista) saatujen taloudellisten muuttujien johdonmukaisuus ja vertailukelpoisuus.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on sisällytettävä vuosikertomuksiinsa tiedot arvioiden laadusta (luotettavuus ja tarkkuus).

            B.   Biologisten muuttujien keruu
      B1.   Kalastuksiin liittyvät muuttujat
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Näytteenotto on tehtävä neljännesvuosittain saaliiden lajien pituusjakauman ja poisheitettyjen saaliiden määrän arvioimiseksi. Tiedot on kerättävä kalastuksittain lisäyksessä IV (1–5) määritellyn mallin 6 tasolla kaikista lisäyksessä VII luetelluista kannoista.

                  2.

                  Tarvittaessa on suoritettava lajittelemattomien purettujen saaliiden täydentäviä biologisia näytteenotto-ohjelmia seuraavien muuttujien arvioimiseksi:

                              a)

                              seuraavien eri kantojen osuuksien arvioimiseksi puretuissa saaliissa: silli Skagerrakissa alueella IIIa-N, Kattegatissa alueella IIIa-S ja itäisellä Pohjanmerellä erikseen, Itämeren lohi;

                              b)

                              eri lajien osuudet kansainvälisesti arvioitavien lajien osalta, esim. lasikampelat, merikrotit ja rustokalat.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Näytteenotto-ohjelmien optimoimiseksi lisäyksessä IV tarkoitettuja kalastuksia (1–5) voidaan yhdistää. Jos eri kalastuksia yhdistetään (vertikaalinen yhdistäminen), niiden homogeenisuus on todistettava tilastollisesti. Jos alusten laivastonosia vastaavia rinnakkaisia osia yhdistetään (horisontaalinen yhdistäminen), sen tueksi on esitettävä tilastolliset todisteet. Horisontaalinen yhdistäminen on tehtävä ensisijaisesti ryhmittelemällä yhteen lähellä toisiaan oleviin kokonaispituusluokkiin kuuluvia aluksia riippumatta niiden pääasiallisista pyyntimenetelmistä, jos tämä on merkitsevää eri hyödyntämismallien erottelemisen kannalta. Yhdistämistä koskevat alueelliset sopimukset on pyrittävä tekemään asianomaisessa alueellisessa yhteensovittamiskokouksessa, ja STECF:n on vahvistettava ne.

                  2.

                  Lisäyksessä IV (1–5) olevan mallin 6 tasolle määritelty kalastus voidaan kansallisella tasolla jakaa edelleen useampaan yksityiskohtaisempaan ositteeseen esimerkiksi eri kohdelajien mukaan. Tällöin on noudatettava seuraavia kahta periaatetta:

                              a)

                              kansallisella tasolla määritellyt ositteet eivät ole päällekkäisiä lisäyksessä IV määriteltyjen kalastusten (1–5 kanssa);

                              b)

                              kansallisella tasolla määriteltyjen ositteiden on yhdessä katettava kaikki 6 tasolle määritellyssä kalastuksessa toteutetut kalastusmatkat.

                  3.

                  Näytteenoton alueelliset yksiköt määritellään kaikkien alueiden osalta lisäyksessä I olevalle tasolle 3, seuraavia poikkeuksia lukuun ottamatta:

                              a)

                              Itämeri (ICES-alueet III b-d), Välimeri ja Mustameri, joiden osalta sovelletaan tasoa 4;

                              b)

                              alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen yksiköt, edellyttäen että ne ovat kalastuskohtaisia (jollei tällaista määrittelyä ole tehty, alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt vastaavat itse ryhmittelystä).

                  4.

                  Tietojen keräämistä ja yhdistämistä varten näytteenoton alueelliset yksiköt voidaan asianomaisen alueellisen yhteensovittamiskokouksen suostumuksella ryhmitellä komission asetuksen (EY) N:o 665/2008 (2) 1 artiklassa tarkoitettujen alueiden mukaan.

                  5.

                  III luvun B/B1 jakson 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettujen parametrien osalta tiedot toimitetaan neljännesvuosittain, ja niiden on oltava johdonmukaisia lisäyksessä IV kuvatun kalastuslaivaston toimintamallin (1–5) kanssa.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Puretut saaliit:

                              a)

                              Jäsenvaltio, jonka alueella ensimmäinen myynti tapahtuu, on vastuussa siitä, että biologinen näytteenotto tapahtuu tässä yhteisön ohjelmassa määriteltyjen vaatimusten mukaisesti. Tarvittaessa jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä EU:n ulkopuolisten maiden viranomaisten kanssa kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten purettujen saaliiden biologisen näytteenoton toteuttamiseksi.

                              b)

                              Näytteenotossa on otettava huomioon ainoastaan tärkeimmät kalastukset, jotka jäsenvaltiot tunnistavat kansallisesti käyttäen jäljempänä esitettyä luokitusjärjestelmää lisäyksessä IV olevan mallin (1–5) tason 6 perusteella ja käyttäen viitearvona kahden edellisen vuoden keskiarvoja, ja:

                                          —

                                          kalastuksen osat asetetaan ensin tärkeysjärjestykseen sen perusteella, mikä on niiden osuus kaikista kaupallisista puretuista saaliista. Sen jälkeen osuudet lasketaan yhteen suurimmasta alkaen, kunnes saavutetaan 90 prosentin raja-arvo. Kaikki tähän 90 prosenttiin kuuluvat kalastukset on valittava näytteenottoon;

                                          —

                                          sama menettely toistetaan ensin kaupallisten purettujen saaliiden kokonaisarvon ja sitten merelläolopäivinä ilmaistun kokonaispyyntiponnistuksen mukaan. Ylimpään 90 prosenttiin sijoittuvat kalastukset, jotka eivät kuulu edellisessä alakohdassa tarkoitettuun 90 prosentin osuuteen, lisätään otantaan;

                                          —

                                          STECF voi lisätä otantaan kalastuksia, jotka eivät sisälly edellä kuvatun menettelyn mukaisesti valittuun otantaan mutta joilla on erityistä merkitystä kalastuksenhoidon kannalta.

                              c)

                              Otantayksikkö on kalastusmatka, ja näytteenottoon valittavien kalastusmatkojen määrän on katettava riittävässä määrin kyseinen kalastus.

                              d)

                              Tarkkuusarvot ja luokittelujärjestelmä viittaavat samaan tasoon kuin näytteenotto-ohjelmat, ts. kalastuksen kansalliseen tasoon kansallisten ohjelmien osana kerättävien tietojen osalta ja kalastuksen alueelliseen tasoon alueellisesti yhteensovitettujen näytteenotto-ohjelmien osana kerättyjen tietojen osalta.

                              e)

                              Näytteenoton intensiteetti on suhteutettava kyseisen kalastuksen suhteelliseen pyyntiponnistukseen ja saaliiden vaihtelevuuteen. Näytteenoton kohteena olevien kalastusmatkojen määrän on aina oltava vähintään yksi kalastusmatka kuukautta kohti kalastuskauden aikana, kun kalastusmatka kestää alle kaksi viikkoa, ja muissa tapauksissa vähintään yksi kalastusmatka vuosineljännestä kohti.

                              f)

                              Kalastusmatkaa koskevat näytteet eri lajeista on otettava samanaikaisesti seuraavien sääntöjen mukaisesti:

                                          —

                                          Kaikki lisäyksen II mukaisesti määritellyllä alueella pyydetyt lajit on luokiteltava ryhmiin seuraavien sääntöjen mukaisesti:

                                                —
                                                Ryhmä 1 Kansainvälisen sääntelyprosessin keskeiset lajit, mukaan luettuina elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 2371/2002 (3) perustuvien EU:n kalastuksenhoito- ja elvytyssuunnitelmien, monivuotisten ohjelmien tai säilyttämis- ja hoitosuunnitelmien piiriin kuuluvat lajit;

                                                —
                                                Ryhmä 2 Muut kansainvälisesti säännellyt lajit sekä tärkeimmät sivusaalislajit, joiden osalta ei ole olemassa kansainvälistä sääntelyä;

                                                —
                                                Ryhmä 3 Kaikki muut sivusaalislajit (kalat ja äyriäiset). Ryhmän 3 lajien luettelo laaditaan alueellisella tasolla asianomaisessa alueellisessa yhteensovittamiskokouksessa, ja STECF hyväksyy sen.

                              g)

                              Lajien luokitteleminen ryhmiin 1 ja 2 on esitetty lisäyksessä VII. Näytteenotto-ohjelman valinta riippuu kohteena olevien lajien moninaisuudesta ja toimintaolosuhteista näytteenoton aikana. Kalastuskohtaisissa näytteenottosuunnitelmissa on otettava huomioon sekä näytteenottokertojen että sovellettavan näytteenotto-ohjelman jaksoittaisuus. Kyseeseen tulevat näytteenotto-ohjelmat, jotka on kuvattu jäljempänä olevassa taulukossa, käsittävät seuraavat ohjelmat:

                                    —
                                    Ohjelma 1 kaikki lajit kattava näytteenotto;

                                    —
                                    Ohjelma 2 kussakin aikajaksossa näytteenottokerrat jaetaan kahteen osaan. Osa näytteistä (x %) koskee kaikista lajeista maissa tapahtuvaa näytteenottoa ja toinen osa (100-x %) ainoastaan näytteenottoa kaikista ryhmään 1 kuuluvista lajeista;

                                    —
                                    Ohjelma 3 kussakin aikajaksossa näytteenottokerrat jaetaan kahteen osaan. Osa näytteistä (x %) koskee näytteenottoa maissa kaikista ryhmiin 1 ja 2 kuuluvista lajeista ja toinen osa (100-x %) ainoastaan näytteenottoa ryhmään 1 kuuluvista lajeista. Tässä ohjelmassa näytteet ryhmään 3 kuuluvista lajeista on otettava merellä.
                              Taulukko 1
                              Yhteenveto samanaikaisessa näytteenotossa käytettävistä ohjelmista

                                          Näytteenotto-ohjelma

                                          Näytteenottotiheys

                                          Ryhmä 1

                                          Ryhmä 2

                                          Ryhmä 3

                                          ohjelma 1

                                          Kaikki näytteenottokerrat

                                          ohjelma 2

                                          x % näytteenottokerroista

                                          (100-x) % näytteenottokerroista

                                          ohjelma 3

                                          x % näytteenottokerroista

                                          Näytteenotto merellä

                                          (100-x) % näytteenottokerroista

                              h)

                              Kaikista näytteistä on ilmoitettava näytteenotto-ohjelma (taulukko 1) sekä tiedot näytteenoton kattavuudesta:

                                          —

                                          Tiettyä lajia koskevassa näytteenotossa mitattujen yksilöiden lukumäärän on varmistettava tuloksena saatavan pituusluokan laatu ja tarkkuus. Näytteeseen sisältyvien pituusluokkien määrä voidaan arvioida sen keskimääräisestä pituusjakaumasta, ja tämän perusteella mitattavien kalojen lukumäärän on oltava 3–5 kertaa pituusluokkien lukumäärä; kyseessä on alustava arvio, koska näytteenottosuunnitelmaa ei ole optimoitu tilastollisesti.

                              i)

                              Muita näytteenottomenetelmiä voidaan käyttää, mikäli on olemassa tieteelliset todisteet siitä, että niiden avulla voidaan saavuttaa samat tavoitteet kuin käyttäen 3 kohdan 1 alakohdan g alakohdassa kuvattua menetelmää.

                              j)

                              Yhteenveto jäsenvaltioiden näytteenottoprotokollista on toimitettava STECF:n käyttöön kaikkia näytteenoton kohteena olevia kalastuksia koskevien kansallisten ohjelmien yhteydessä.

                  2.

                  Poisheitetyt saaliit:

                              a)

                              III luvun B/B1 jakson 3 kohdan 1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettua luokittelujärjestelmää on käytettävä niiden kalastusten valitsemiseksi, joiden osalta poisheitetyt saaliit arvioidaan. Joka tapauksessa silloin, kun tietyssä kalastuksessa poisheitettyjen saaliiden arvioidaan ylittävän 10 prosenttia saaliiden kokonaismäärästä eikä kyseistä kalastusta ole valittu luokittelujärjestelmän puitteissa, kyseisestä kalastuksesta on otettava näytteet.

                              b)

                              Otantayksikkö on kalastusmatka, ja näytteenottoon valittavien kalastusmatkojen määrän on katettava riittävässä määrin kyseinen kalastus.

                              c)

                              Tarkkuusarvot ja luokittelujärjestelmä viittaavat samaan tasoon kuin näytteenotto-ohjelmat, ts. kalastuksen kansalliseen tasoon kansallisten ohjelmien osana kerättävien tietojen osalta ja kalastuksen alueelliseen tasoon alueellisesti yhteensovitettujen näytteenotto-ohjelmien osana kerättyjen tietojen osalta.

                              d)

                              Näytteenoton intensiteetti on suhteutettava kyseisen kalastuksen suhteelliseen pyyntiponnistukseen ja/tai saaliiden vaihtelevuuteen. Näytteenoton kohteena olevien kalastusmatkojen määrän on oltava vähintään kaksi kalastusmatkaa vuosineljännestä kohti.

                              e)

                              Poisheitettyjä saaliita valvotaan III luvun B/B1 jakson 3 kohdan f alakohdassa määriteltyjen ryhmien 1, 2 ja 3 lajien osalta poisheitettyjen saaliiden keskimääräisen painon arvioimiseksi neljännesvuosittain. Sen lisäksi:

                                          —

                                          Poisheitetyt saaliit on arvioitava neljännesvuosittain pituusluokan mukaan, jos niiden määrä vuositasolla on joko yli 10 prosenttia kokonaissaaliin painosta tai yli 15 prosenttia ryhmien 1 ja 2 lajien saaliiden lukumäärästä.

                                          —

                                          Silloin kun poisheitettyjä saaliita esiintyy sellaisissa lajien pituusluokissa, joita ei ole puretuissa saaliissa, on suoritettava iänmääritys lisäyksessä VII esitettyjen sääntöjen mukaisesti.

                              f)

                              Tarvittaessa on suoritettava II luvun B jakson 1 kohdassa tarkoitettuja pilottitutkimuksia.

                              g)

                              Yhteenveto jäsenvaltioiden näytteenottoprotokollista on toimitettava STECF:n käyttöön kaikkia näytteenoton kohteena olevia kalastuksia koskevien kansallisten ohjelmien yhteydessä.

                  3.

                  Virkistyskalastus:

                              a)

                              Virkistyskalastuksen lisäyksessä IV (1–5) lueteltujen kohdelajien osalta jäsenvaltioiden on arvioitava saaliiden paino neljännesvuosittain.

                              b)

                              Tarvittaessa on suoritettava II luvun B jakson 1 kohdassa tarkoitettuja pilottitutkimuksia 3 kohdan 3 alakohdan a alakohdassa tarkoitetun virkistyskalastuksen merkityksen arvioimiseksi.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Puretut saaliit:

                              a)

                              Kannan tasolla on pyrittävä tarkkuustasoon 2 sekä ryhmän 1 että ryhmän 2 lajien osalta. Tarvittaessa otantaan voidaan lisätä tietyistä kannoista otettavia erityisnäytteitä, jos kalastukseen perustuvalla näytteenotolla ei onnistuta saavuttamaan asianmukaista tarkkuustasoa kannan pituusjakauman osalta.

                  2.

                  Poisheitetyt saaliit:

                              a)

                              Ryhmien 1 ja 2 lajien poisheitettyjen saaliiden pituus- ja ikäjakaumaa koskevien neljännesvuosittaisten arvioiden tietojen on oltava tarkkuustasoa 1.

                              b)

                              Ryhmien 1, 2 ja 3 lajien painoa koskevien arvioiden on oltava tarkkuustasoa 1.

                  3.

                  Virkistyskalastus:

                              a)

                              Saaliiden määrää koskevien vuosittaisten arvioiden tietojen on oltava tarkkuustasoa 1.

            5.   Poikkeuksia koskevat säännöt

                  1.

                  Jos jäsenvaltiot eivät pysty saavuttamaan III luvun B/B1/4 jakson 2 kohdan a ja b alakohdassa sekä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tarkkuustasoja, tai jos niiden saavuttaminen on mahdollista ainoastaan kohtuuttomin kustannuksin, ne voivat STECF:in suosituksen perusteella saada komissiolta luvan poikkeukseen tarkkuustason tai näytteenottotiheyden alentamiseksi taikka pilottitutkimuksen tekemiseksi edellyttäen, että tämän pyynnön mukana on täydelliset asiakirjat ja tieteelliset todisteet.

            B2.   Kantoihin liittyvät muuttujat
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Lisäyksessä VII luetelluista kannoista on kerättävä seuraavat muuttujat:

                              a)

                              yksilölliset tiedot iästä;

                              b)

                              yksilölliset tiedot pituudesta;

                              c)

                              yksilölliset tiedot painosta;

                              d)

                              yksilölliset tiedot sukupuolesta;

                              e)

                              yksilölliset tiedot sukukypsyydestä;

                              f)

                              yksilölliset tiedot hedelmällisyydestä.

                        Tiedot on kerättävä lisäyksessä VII tarkoitetun näytteenotto-ohjelman avulla.

                  2.

                  Kaikkien 1 kohdassa tarkoitettujen yksilöllisten tietojen keruun yhteydessä on toimitettava vastaavat tiedot paikasta ja ajanjaksosta.

                  3.

                  ICES:n määrittelemien Itämeren alueelle III b–d laskevien jokien luonnonvaraisten lohikantojen osalta on kerättävä seuraavat muuttujat:

                              a)

                              tiedot smolttien esiintymisestä;

                              b)

                              tiedot yksikesäisten esiintymisestä;

                              c)

                              tiedot nousevien yksilöiden lukumäärästä.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Tarvittavat jaottelutasot sekä aikajakauma kaikkien muuttujien keräämiseksi ja ikäjakaumaa koskevan näytteenoton intensiteetit esitetään lisäyksessä VII. Näytteenottostrategioiden ja -intensiteettien osalta sovelletaan II luvussa olevassa B jaksossa (Tarkkuustasot ja näytteenoton intensiteetti) vahvistettuja sääntöjä.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Aina kun se on mahdollista, kaupallisille saaliille on suoritettava iänmääritys lajikohtaisen ikäjakauman ja tarvittaessa kasvuparametrien arvioimiseksi. Jos tämä ei ole mahdollista, jäsenvaltioiden on perusteltava se kansallisessa ohjelmassaan.

                  2.

                  Jos jäsenvaltioiden välisellä yhteistyöllä voidaan varmistaa, että lisäyksessä VII lueteltujen parametrien kokonaisarvioinnilla voidaan saavuttaa tarvittava tarkkuustaso, kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen oma osuus yhteisistä vertailutiedoista on riittävä kyseisen tarkkuustason saavuttamiseksi.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Sellaisten kantojen osalta, joiden yksittäisten kalojen ikä voidaan määrittää, keskipainot ja -pituudet ikäluokittain on arvioitava tasoa 3 olevalla tarkkuudella sellaiseen ikään asti, että vastaavan ikäiset kumuloidut puretut saaliit edustavat vähintään 90:tä prosenttia kyseisen kannan kansallisesti puretuista saaliista.

                  2.

                  Sellaisten kantojen osalta, joiden kalojen ikää ei voida määrittää, mutta joiden kasvukäyrä voidaan arvioida, keskipainot ja -pituudet (esim. kasvukäyristä johdetun) oletetun iän mukaan on arvioitava tasoa 2 olevalla tarkkuudella sellaiseen ikään asti, että vastaavan ikäiset kumuloidut puretut saaliit edustavat vähintään 90:tä prosenttia kyseisen kannan kansallisesti puretuista saaliista.

                  3.

                  Sukukypsyyden, hedelmällisyyden ja sukupuolijakauman osalta voidaan valita, viitataanko ikään vai pituuteen edellyttäen, että jäsenvaltiot, joiden on toteutettava vastaava biologinen näytteenotto, ovat sopineet seuraavaa:

                              a)

                              sukukypsyyden ja sukukypsien kalojen suhteellisena osuutena lasketun hedelmällisyyden osalta, ikä- ja/tai pituusluokan, jonka rajat vastaavat 20:tä ja 90:tä prosenttia sukukypsistä kaloista, sisällä on saavutettava tasoa 3 oleva tarkkuus;

                              b)

                              naaraspuolisten kalojen suhteellisena osuutena lasketun sukupuolijakauman osalta on saavutettava tasoa 3 oleva tarkkuus sellaiseen ikään tai pituuteen asti, että vastaavan ikä- tai pituusluokan kumuloidut puretut saaliit edustavat vähintään 90:tä prosenttia kyseisen kannan kansallisesti puretuista saaliista.

            5.   Poikkeuksia koskevat säännöt

                  1.

                  Jäsenvaltion kansallisesta ohjelmasta voidaan jättää pois sellaisiin kantoihin liittyvien muuttujien arviointi, joiden TACit ja kiintiöt on määritelty, seuraavien edellytysten mukaisesti:

                              a)

                              Kyseisen kiintiön on oltava alle 10 prosenttia yhteisön TAC-osuudesta tai keskimäärin vähemmän kuin 200 tonnia kolmen edeltävän vuoden aikana;

                              b)

                              kaikkien sellaisten jäsenvaltioiden kiintiöiden summan, joiden osuus on alle 10 prosenttia, on oltava alle 25 prosenttia yhteisön TAC-osuudesta.

                  2.

                  Jos edellä olevan 1 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys täyttyy, mutta 1 kohdan b alakohdan edellytys jää täyttymättä, asianomaiset jäsenvaltiot voivat laatia yhteensovitetun ohjelman, jotta niiden yhteisesti purkamiin saaliisiin sovelletaan yhteistä näytteenotto-ohjelmaa, tai kukin asianomainen jäsenvaltio voi vahvistaa oman kansallisen näytteenotto-ohjelman, jolla saavutetaan sama tarkkuustaso.

                  3.

                  Kansallista ohjelmaa voidaan tarvittaessa mukauttaa seuraavasti kunkin vuoden 1 päivään helmikuuta asti jäsenvaltioiden kiintiöiden vaihtojen huomioon ottamiseksi.

                  4.

                  Välimeren alueen ulkopuolisiin kantoihin, joiden osalta TACeja ja kiintiöitä ei ole määritelty, sovelletaan samoja 5 kohdan 1 alakohdan mukaisesti vahvistettuja sääntöjä edellisen kolmen vuoden purettujen keskisaaliiden perusteella ja viittaamalla kannan yhteisön purettuihin kokonaissaaliisiin.

                  5.

                  Välimeren kantojen osalta Välimeren jäsenvaltioiden painona ilmaistut puretut saaliit, jotka vastaavat alle 10:tä prosenttia kyseisen lajin Välimeren alueelta pyydetystä yhteisön purkamasta kokonaissaaliista tai alle 200:aa tonnia, tonnikalaa lukuun ottamatta.

            C.   Monialaisten muuttujien keruu
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Kerättävät muuttujat luetellaan lisäyksessä VIII. Tiedot on annettava samassa lisäyksessä määritellyn aikajakauman mukaisesti.

                  2.

                  Laivastonosiin jaottelua ja pyyntiponnistuksia koskevien tietojen esittämisen välillä voi esiintyä pieniä viiveitä.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Jaottelutaso esitetään lisäyksessä VIII lisäyksessä V määriteltyjen perusteiden mukaisesti.

                  2.

                  Jaottelun perustason on vastattava tarkinta vaadittua jaottelutasoa. Tässä ohjelmassa sallitaan tietojen ryhmittely, edellyttäen että sen soveltuvuus osoitetaan asianmukaisen tilastollisen analyysin avulla. Ryhmittely on hyväksyttävä asianomaisessa alueellisessa yhteensovittamiskokouksessa.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Monialaiset tiedot on mahdollisuuksien mukaan kerättävä täydellisinä. Jos tämä ei ole mahdollista, jäsenvaltioiden on täsmennettävä kansallisiin ohjelmiinsa sisältyvät näytteenottomenettelyt.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosikertomuksessaan tietojen laatu (tarkkuus ja täsmällisyys).

            D.   Merellä tehtävät tieteelliset tutkimukset

                  1.

                  Ohjelman on katettava kaikki lisäyksessä IX luetellut tutkimukset.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden on kansallisissa ohjelmissaan varmistettava jatkuvuus suhteessa edellisiin tutkimussuunnitelmiin.

                  3.

                  Rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista, jäsenvaltiot voivat ehdottaa muutosta seuranta- tai näytteenottosuunnitelmaan edellyttäen, että se ei vaikuta haitallisesti tulosten laatuun. Komissio voi hyväksyä muutoksen ainoastaan sillä edellytyksellä, että myös STECF on hyväksynyt sen.

            IV LUKU
      VESIVILJELYN JA JALOSTUSTEOLLISUUDEN ALOJEN TALOUDELLISEN TILANTEEN ARVIOINTI -MODUULI
      A.   Vesiviljelyyn liittyvien taloudellisten tietojen keruu
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Kaikki lisäyksessä X luetellut muuttujat on kerättävä vuosittain kaikista osista lisäyksessä XI esitetyn jaottelun mukaisesti.

                  2.

                  Tilastoyksikkö on ”yritys”, joka määritellään kirjanpidollisesti pienimmäksi oikeussubjektiksi.

                  3.

                  Populaatiolla tarkoitetaan yrityksiä, joiden pääasialliseksi toiminnaksi määritellään EUROSTATin toimialaluokituksen mukaisesti NACE-koodi 05.02: ”Kalanviljely”.

                  4.

                  Kansalliset valuutat on muunnettava euroiksi käyttäen Euroopan keskuspankin (EKP) vuotuisia keskimääräisiä valuuttakursseja.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Tiedot on jaoteltava lajeittain ja vesiviljelymenetelmittäin lisäyksen XI mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa jaotella tiedot yksityiskohtaisemmin yrityksen koon tai muiden aiheellisten tekijöiden perusteella.

                  2.

                  Makean veden lajeja koskevien tietojen keruu ei ole pakollista. Jos nämä tiedot kuitenkin kerätään, jäsenvaltioiden on noudatettava lisäyksessä XI vahvistettua jaottelua.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on kuvailtava kansallisissa ohjelmissaan kunkin taloudellisen muuttujan arvioimiseen käyttämänsä menettelyt, laatunäkökohdat mukaan luettuina.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien eri lähteistä (esim. kyselylomakkeet, kirjanpito) saatujen taloudellisten muuttujien johdonmukaisuus ja vertailukelpoisuus.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosikertomuksessaan tietojen laatu (tarkkuus ja täsmällisyys).

            B.   Jalostusteollisuutta koskevien taloudellisten tietojen keruu
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Kaikki lisäyksessä XII luetellut muuttujat on kerättävä vuosittain koko populaatiosta.

                  2.

                  Populaatiolla tarkoitetaan yrityksiä, joiden pääasialliseksi toiminnaksi määritellään EUROSTATin toimialaluokituksen mukaisesti NACE-koodi 15.20: ”Kalan ja kalatuotteiden jalostus ja säilöntä”.

                  3.

                  Elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (4), eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (5) ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 854/2004 (6) mukaisesti jäsenvaltioissa sovellettuja kansallisia koodeja käytetään lisäksi ohjeellisesti NACE-koodiin 15.20 luokiteltujen yritysten ristiintarkastamiseen ja tunnistamiseen.

                  4.

                  Kansalliset valuutat on muunnettava euroiksi käyttäen Euroopan keskuspankin (EKP) vuotuisia keskimääräisiä valuuttakursseja.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Tilastoyksikkö on ”yritys”, joka määritellään kirjanpidollisesti pienimmäksi oikeussubjektiksi.

                  2.

                  Sellaisten yritysten osalta, jotka harjoittavat kalanjalostusta ilman että se on niiden pääasiallinen toiminta, on kerättävä seuraavat tiedot kunkin ohjelmakauden ensimmäiseltä vuodelta:

                              a)

                              yritysten lukumäärä;

                              b)

                              kalanjalostuksen osuus liikevaihdosta.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on kuvailtava kansallisissa ohjelmissaan kunkin taloudellisen muuttujan arvioimiseen käyttämänsä menettelyt, laatunäkökohdat mukaan luettuina.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien eri lähteistä (esim. kyselylomakkeet, kirjanpito) saatujen taloudellisten muuttujien johdonmukaisuus ja vertailukelpoisuus.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosikertomuksessaan tietojen laatu (tarkkuus ja täsmällisyys).

            V LUKU
      MERIEKOSYSTEEMIIN KOHDISTUVIEN KALASTUSALAN VAIKUTUSTEN ARVIOINTI -MODUULI
      1.   Muuttujat

                  1.

                  Kaikkien lisäyksessä XIII lueteltujen indikaattoreiden laskemiseksi kyseisessä lisäyksessä täsmennetyt tiedot on kerättävä vuosittain, lukuun ottamatta tietoja, jotka on kerättävä eriytetymmällä tasolla.

                  2.

                  Lisäyksessä XIII määritellyt tiedot on kerättävä kansallisella tasolla, jotta loppukäyttäjät voisivat laskea indikaattorit asianmukaisella maantieteellisellä tasolla lisäyksen II mukaisesti.

            2.   Jaottelutaso

                  1.

                  Sovelletaan lisäyksessä XIII olevien erittelyjen mukaista jaottelutasoa.

            3.   Näytteenottostrategia

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on sovellettava lisäyksessä XIII olevissa erittelyissä vahvistettuja suosituksia.

            4.   Tarkkuustasot

                  1.

                  Jäsenvaltioiden on sovellettava lisäyksessä XIII olevissa erittelyissä vahvistettuja suosituksia.

            VI LUKU
      TIETOJEN KERUUTA KOSKEVIEN PUITTEIDEN MUKAISTEN TIETOJEN HALLINTA JA KÄYTTÖ -MODUULI
      A.   Tietojen hallinta

                  1.

                  Tähän yhteisön ohjelmaan liittyvien tietojen osalta tämä osa käsittää tietokantojen kehittämisen, tietojen syöttämisen (tallentamisen), tietojen laadunvalvonnan ja validoinnin sekä perustietojen koostamisen yksilöimättömien tai yhdistettyjen tietojen tietokokonaisuuksiksi asetuksen (EY) N:o 199/2008 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

                  2.

                  Osaan sisältyy myös sosioekonomisten perustietojen muuntaminen asetuksen (EY) N:o 199/2008 13 artiklan b alakohdassa tarkoitetuiksi metatiedoiksi.

                  3.

                  Jäsenvaltioiden on varmistettava, että komission pyynnöstä voidaan esittää tiedot edellä 2 kohdassa tarkoitetusta muuntamisesta.

            B.   Tietojen käyttö

                  1.

                  Tämä osa käsittää tietokokonaisuuksien tuottamisen ja käytön tieteellisten analysointien tueksi kalastuksenhoitoa koskevien lausuntojen perusteeksi asetuksen (EY) N:o 199/2008 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

                  2.

                  Se sisältää arvioita lisäyksessä VII lueteltujen kantojen biologisista parametreista (ikä, paino, sukupuoli, sukukypsyys ja hedelmällisyys), tietokokonaisuuksien laatimisen kantojen arvioimista varten sekä bioekonomisen mallintamisen ja vastaavat tieteelliset analyysit.
                  Lisäysluettelo

                              Lisäys N:o

                              Nimi

                              I

                              Maantieteellinen jaottelu alueellisten kalastusjärjestöjen mukaan

                              II

                              Maantieteellinen jaottelu alueen mukaan

                              III

                              Laivaston ositus alueittain

                              IV

                              Kalastustoiminta (kalastus) alueittain

                              V

                              Jaottelutasot

                              VI

                              Luettelo taloudellisista muuttujista

                              VII

                              Luettelo biologisista muuttujista sekä näytteenotto-erittely lajeittain

                              VIII

                              Luettelo monialaisista muuttujista sekä näytteenotto-erittely

                              IX

                              Luettelo merellä tehtävistä tarkastuksista

                              X

                              Luettelo taloudellisista muuttujista vesiviljelyalalla

                              XI

                              Vesiviljelyä koskevien tietojen keruussa käytettävä jaottelu alan mukaan

                              XII

                              Luettelo taloudellisista muuttujista jalostusteollisuuden alalla

                              XIII

                              Meriekosysteemiin kohdistuvien kalastusalan vaikutusten mittaamisessa käytettävien ympäristö-indikaattoreiden määritteleminen

         (1)  EUVL L 5, 9.1.2004, s. 25.

         (2)  EUVL L 186, 15.7.2008, s. 3.

         (3)  EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.

         (4)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1.

         (5)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55.

         (6)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 206.