title: 2009/544/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä elokuuta 2008 , ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi sisämaaleille ja -lakoille (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 4453) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               14.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 181/39

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 13 päivänä elokuuta 2008,
   ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi sisämaaleille ja -lakoille
   (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 4453)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2009/544/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1980/2000 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukaan ympäristömerkki voidaan myöntää tuotteelle, jolla on ominaisuuksia, joiden ansiosta se voi edistää merkittävästi keskeisten ympäristönäkökohtien parantamista.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 1980/2000 4 artiklassa säädetään, että erityiset ympäristömerkin myöntämisperusteet vahvistetaan tuoteryhmittäin Euroopan unionin ympäristömerkintälautakunnan laatiman myöntämisperusteita koskevan ehdotuksen perusteella.

               (3)

               Lisäksi siinä säädetään, että ympäristömerkin myöntämisperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset tarkistetaan hyvissä ajoin ennen kyseessä olevalle tuoteryhmälle vahvistetun myöntämisperusteiden voimassaoloajan päättymistä.

               (4)

               Ekologiset arviointiperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset, joista säädetään tarkistetuista ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi sisämaaleille ja -lakoille ja päätöksen 1999/10/EY muuttamisesta 3 päivänä syyskuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä 2002/739/EY (2), on tarkistettu ajoissa asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukaisesti. Mainitut ekologiset arviointiperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa 28 päivään helmikuuta 2009.

               (5)

               Tämän tarkistuksen vuoksi ja tieteellisen sekä markkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi on aiheellista muuttaa tuoteryhmän määritelmää ja vahvistaa uudet ekologiset arviointiperusteet.

               (6)

               Sen vuoksi päätös 2002/739/EY olisi korvattava.

               (7)

               Ekologisten arviointiperusteiden sekä niihin liittyvien arviointi- ja todentamisvaatimusten olisi oltava voimassa neljä vuotta tämän päätöksen tiedoksi antamisesta.

               (8)

               Tuottajille, joiden tuotteille on myönnetty sisämaaleja ja -lakkoja koskeva ympäristömerkki ennen 18 päivää elokuuta 2008 tai jotka ovat hakeneet tällaista ympäristömerkkiä ennen 18 päivää elokuuta 2008 olisi myönnettävä siirtymäkausi, jotta niillä olisi riittävästi aikaa mukauttaa tuotteensa tarkistettujen arviointiperusteiden ja vaatimusten mukaisiksi. Oikeusvarmuussyistä tuottajien olisi 28 päivään helmikuuta 2009 sallittava toimittaa hakemuksia, jotka on laadittu päätöksessä 2002/739/EY tai tässä päätöksessä vahvistettujen arviointiperusteiden nojalla. Mainitun päivän jälkeen olisi sovellettava vain tässä päätöksessä vahvistettuja arviointiperusteita.

               (9)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 1980/2000 17 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   1.   Tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” kuuluvat 2 kohdan mukaiset koti- ja ammattikäyttöön tarkoitetut koristemaalit ja -lakat, petsit ja niihin liittyvät tuotteet, jotka on pääasiassa kehitetty sisäkäyttöön ja joita markkinoidaan sellaisina.
   Tuoteryhmään kuuluvat muun muassa seuraavat tuotteet: lattiapinnoitteet ja -maalit, tuotteet, jotka jakelijat ovat pyynnöstä sävyttäneet koti- tai ammattikäyttöön, sävytysjärjestelmät, nestemäiset tai pastamaiset koristemaalit, jotka valmistaja on voinut esikäsitellä, sävyttää tai valmistella täyttämään kuluttajan tarpeet, mukaan luettuina tällaisten tuotejärjestelmien pohjamaalit.
   2.   ’Maalilla’ tarkoitetaan nestemäisessä, pastamaisessa tai jauhemaisessa muodossa olevaa sävytettyä pinnoitemateriaalia, joka alustalle levittämisen jälkeen muodostaa peittävän kalvon, jolla on suojaavia, somistavia tai erityisiä teknisiä ominaisuuksia.
   ’Lakalla’ tarkoitetaan kirkasta pinnoitemateriaalia, joka alustalle levittämisen jälkeen muodostaa kiinteän läpikuultavan kalvon, jolla on suojaavia, somistavia tai erityisiä teknisiä ominaisuuksia.
   ’Koristemaaleilla ja -lakoilla’ tarkoitetaan sellaisia maaleja ja lakkoja, joita käytetään rakennuspintoihin, niiden lisävarusteisiin ja osiin somistamis- ja suojaamistarkoituksissa. Niitä käytetään paikan päällä. Vaikka niitä käytetään pääasiassa somistamiseen, niillä on myös suojaava tehtävä.
   ’Petseillä (lasyyrit)’ tarkoitetaan pinnoitteita, jotka muodostavat läpikuultavan tai puoliksi läpikuultavan kalvon ja joita käytetään puun somistamiseen ja suojaamiseen sään vaikutuksilta, mikä helpottaa puuosien ylläpitoa.
   ’Sävytysjärjestelmä’ on sävytettyjen maalien valmistusmenetelmä, jossa perusmaaliin sekoitetaan väriaineita ja -pastoja.
   3.   Tuoteryhmään eivät kuulu seuraavat tuotteet:

               a)

               korroosionestopinnoitteet;

               b)

               kiinnittymisenestopinnoitteet;

               c)

               puunsuojausaineet;

               d)

               erityiseen teollisuus- ja ammattikäyttöön tarkoitetut pinnoitteet, mukaan luettuina kestopinnoitteet;

               e)

               julkisivupinnoitteet;

               f)

               kaikki tuotteet, jotka on kehitetty pääasiassa ulkokäyttöön ja joita markkinoidaan sellaisina.

         2 artikla
   1.   Jollei tämän artiklan 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, saadakseen asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukaisen yhteisön ympäristömerkin maalien ja lakkojen on kuuluttava 1 artiklassa määriteltyyn tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” ja täytettävä tämän päätöksen liitteessä esitetyt ekologiset arviointiperusteet.
   2.   Kaksikomponenttisten reaktiivisten erikoispinnoitteiden on täytettävä seuraavat ehdot:

               a)

               kummankin komponentin on yksinään täytettävä liitteessä esitetyt ekologiset arviointiperusteet (lukuun ottamatta haihtuvia orgaanisia yhdisteitä koskevaa arviointiperustetta);

               b)

               niiden merkintöihin on liitettävä tiedot siitä, ettei yksittäisiä komponentteja saa käyttää erikseen eikä sekoitettuina muihin tuotteisiin;

               c)

               käyttövalmiiksi sekoitetun lopputuotteen on myös täytettävä ekologiset arviointiperusteet, mukaan luettuna haihtuvia orgaanisia yhdisteitä koskeva peruste.

         3.   Sekä sisä- että ulkokäyttöön markkinoitujen pinnoitteiden on täytettävä sekä tässä päätöksessä vahvistetut sisämaaleja ja -lakkoja koskevat arviointiperusteet että komission päätöksessä (2009/543/EY) (3) vahvistetut ulkomaaleja ja -lakkoja koskevat arviointiperusteet.
   3 artikla
   Tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” sovellettavat ekologiset arviointiperusteet sekä niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa neljä vuotta tämän päätöksen voimaantulosta.
   4 artikla
   Hallinnollisia tarkoituksia varten tuoteryhmälle ”sisämaalit ja -akat” annetaan tunnusnumero ”07”.
   5 artikla
   Kumotaan päätös 2002/739/EY.
   6 artikla
   1.   Tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” kuuluville tuotteille ennen 18 päivää elokuuta 2008 myönnettyjä ympäristömerkkejä saa käyttää 28 päivään helmikuuta 2009.
   2.   Jos tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” kuuluvia tuotteita koskevia ympäristömerkkihakemuksia on toimitettu ennen 18 päivää elokuuta 2008 kyseisille tuotteille myönnetään ympäristömerkki päätöksessä 2002/739/EY vahvistettujen ehtojen mukaisesti. Myönnettyjä ympäristömerkkejä saa käyttää 28 päivään helmikuuta 2009.
   3.   Tuoteryhmään ”sisämaalit ja -akat” kuuluvia tuotteita koskevat ympäristömerkkihakemukset, jotka on toimitettu 18 päivän elokuuta 2008 jälkeen mutta ennen 1 päivää maaliskuuta 2009, voivat perustua joko päätöksessä 2002/739/EY tai tässä päätöksessä vahvistettuihin arviointiperusteisiin.
   Jos hakemus perustuu päätöksessä 2002/793/EY asetettuihin arviointiperusteisiin, ympäristömerkkiä saa käyttää 28 päivään helmikuuta 2009.
   7 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä elokuuta 2008.

            Komission puolesta

         Olli REHN

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 237, 21.9.2000, s. 1.

      (2)  EYVL L 236, 4.9.2002, s. 4.

      (3)  Katso tämän virallisen lehden sivu 27.

      LIITE
      A.   YLEISET PERIAATTEET

         Arviointiperusteiden tavoitteet

      Näillä perusteilla pyritään erityisesti

                  —

                  tehostamaan tuotteiden käyttöä ja minimoimaan jätteen määrä,

                  —

                  vähentämään ympäristö- ja muita riskejä (kuten alailmakehän otsonia) rajoittamalla liuotinpäästöjä,

                  —

                  vähentämään myrkyllisten tai muuten saastuttavien aineiden pääsyä vesistöihin. Vaatimukset on asetettu tasolle, joka suosii ympäristömerkin myöntämistä sellaisille sisämaaleille ja -lakoille, joiden ympäristövaikutukset ovat tavanomaista vähäisemmät.

         Arviointi- ja todentamisvaatimukset

      Erityiset arviointi- ja todentamisvaatimukset on esitetty kunkin arviointiperusteen yhteydessä.
      Hakijalta edellytettävät vakuutukset, asiakirjat, analyysit, testausselosteet tai muut todisteet arviointiperusteiden noudattamisesta voivat olla peräisin hakijalta itseltään ja/tai tämän tavarantoimittajilta ja/tai näiden tavarantoimittajilta jne. tarpeen mukaan.
      Tarvittaessa voidaan käyttää muita kuin kullekin arviointiperusteelle ilmoitettuja testimenetelmiä, jos hakemusten arvioinnista vastaava toimivaltainen elin hyväksyy niiden vastaavuuden.
      Toimivaltaiset elimet voivat tarvittaessa pyytää todentamista tukevia asiakirjoja ja toteuttaa riippumattomia tarkastuksia.
      On suositeltavaa, että hakemuksia arvioivat ja arviointiperusteiden noudattamista valvovat toimivaltaiset elimet ottavat huomioon tunnustetut ympäristönhallintajärjestelmät, kuten EU:n ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS) tai EN ISO 14001 -standardin käytön (näiden hallintajärjestelmien käyttö ei kuitenkaan ole pakollista).
      Raaka-aineilla, joihin arviointiperusteissa viitataan, tarkoitetaan aineita ja valmisteita. Aineen ja valmisteen määritelmät annetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus (1)).
      Hakijan on toimitettava toimivaltaiselle elimelle tuotteen täsmällinen koostumus kaikista tuotteen valmistuksessa käyttämistään aineista. Kaikki aineet, myös epäpuhtaudet, joiden pitoisuus on yli 0,01 prosenttia (m/m), on ilmoitettava; jos arviointiperusteissa annetaan alhaisempi pitoisuus, on sitä noudatettava.
      B.   EKOLOGISET ARVIOINTIPERUSTEET

      Kaikkia muita arviointiperusteita paitsi arviointiperustetta 3 (haihtuvien orgaanisten yhdisteiden raja-arvot) sovelletaan pakkauksessaan olevaan maaliin tai lakkaan. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/42/EY (2) säädetään, että haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC-yhdisteet) raja-arvot koskevat käyttövalmista tuotetta, VOC-yhdisteiden enimmäispitoisuuslaskelmiin on otettava mukaan kaikkien suositettujen lisäaineiden, kuten väri- ja/tai ohennusaineiden, määrät. Laskentaa varten tarvitaan raaka-ainetoimittajilta tiedot kuiva-ainepitoisuudesta, VOC-pitoisuudesta ja tuotteen tiheydestä.
      Arviointiperusteita 1 ja 2 sovelletaan ainoastaan valkoisiin ja vaaleisiin maaleihin (mukaan luettuina viimeistelyaineet, pohjamaalit ja/tai välimaalit).
      Sävytysjärjestelmän maaleissa arviointiperusteita 1 ja 2 sovelletaan ainoastaan valkoiseen perusmaaliin (sisältää eniten titaanidioksidia). Jos valkoinen perusmaali ei täytä arviointiperustetta 7 a, jonka mukaan maalin riittoisuuden on oltava vähintään 8 m2 litraa kohden 98 prosentin peittokyvyllä, arviointiperusteen on täytyttävä, kun maali on sävytetty vakiosävyllä RAL 9010.
      Arviointiperusteita 1 ja 2 ei sovelleta läpikuultaviin pinnoitteisiin.
      1.   Valkoiset pigmentit

         Valkoisten pigmenttien määrä (valkoiset epäorgaaniset pigmentit, joiden valontaitekerroin on yli 1,8): Kuivassa maalikalvossa saa olla valkoista pigmenttiä enintään 36 g/m2, kun peittokyky on 98 prosenttia. Tätä vaatimusta ei sovelleta lakkoihin ja petseihin.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei valkoisia pigmenttejä ole käytetty, tai toimitettava asiakirjat, joissa ilmoitetaan valkoisten pigmenttien määrä ja maalin riittoisuus, sekä esitettävä yksityiskohtaiset laskelmat, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen.
      2.   Titaanidioksidi

         Titaanidioksidi: Mahdollisesti käytettyjen titaanidioksidipigmenttien valmistuksesta aiheutuvat päästöt eivät saa ylittää seuraavia raja-arvoja (jotka on johdettu epäorgaanisten peruskemikaalien valmistuksen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevasta vertailuasiakirjasta (BREF), elokuu 2007):

                  —

                  SOx-päästöt (rikkidioksidina ilmaistuina): 252 g/m2 kuivaa maalikalvoa kohden laskettuna (98 prosentin peittokyvyllä),

                  —

                  sulfaattipäästöt: 18 g/m2 kuivaa maalikalvoa kohden laskettuna (98 prosentin peittokyvyllä),

                  —

                  klooripäästöt: 3,7 g/m2 kuivaa maalikalvoa kohden laskettuna neutraalin rutiilin, 6,4 g/m2 kuivaa maalikalvoa kohden laskettuna synteettisen rutiilin ja 11,9 g/m2 kuivaa maalikalvoa kohden laskettuna kuonan osalta (98 prosentin peittokyvyllä).

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei titaanidioksidia ole käytetty, tai toimitettava todentamista tukevat asiakirjat, joissa ilmoitetaan päästötaso kunkin muuttujan osalta, tuotteen titaanidioksidipitoisuus ja maalin riittoisuus, sekä esitettävä yksityiskohtaiset laskelmat, joista käy ilmi arviointiperusteen noudattaminen.
      3.   Haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC-yhdisteet)

         VOC-pitoisuus ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:

                  Tuoteluokitus (direktiivi 2004/42/EY)

                  VOC-yhdisteiden raja-arvot (g/l, mukaan luettuna vesi)

                  Sisäseinien ja -kattojen himmeä maali (kiilto < 25, kun kulma 60 °)

                  15

                  Sisäseinien ja -kattojen kiiltävä maali (kiilto > 25, kun kulma 60 °)

                  60

                  Sisävarusteiden ja osien maalit puu- ja metallipinnoille, mukaan luettuna pohjamaalit

                  90

                  Sisävarusteiden lakat ja petsit, mukaan luettuna peittävät petsit

                  75

                  Sisäpintojen erittäin ohutkalvoiset petsit

                  75

                  Pohjamaalit

                  15

                  Pohjustusaineet

                  15

                  Yksikomponenttiset erikoispinnoitteet

                  100

                  Kaksikomponenttiset reaktiiviset erikoispinnoitteet erityiseen loppukäyttöön, kuten lattiapinnoille.

                  100

                  Koristepinnoitteet

                  90

            VOC-yhdisteellä tarkoitetaan tässä päätöksessä orgaanista yhdistettä, jonka alkukiehumispiste on enintään 250 °C normaali-ilmanpaineessa 101,3 kPa mitattuna, siten kuin se on määritelty direktiivissä 2004/42/EY. Direktiivissä säädettyjä maalien ja lakkojen alaluokkia käytetään VOC-yhdisteiden raja-arvojen määrittämiseen. Tässä päätöksessä esitetään ainoastaan sisäpinnoitteita koskevat luokat.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja ilmoitettava kunkin tuotteen VOC-pitoisuus.
      4.   Haihtuvat aromaattiset hiilivedyt (VAH)

         Haihtuvia aromaattisia hiilivetyjä ei saa lisätä tuotteeseen suoraan, ei ennen sävytystä eikä sen aikana. Tuotteeseen saa kuitenkin lisätä raaka-aineita, jotka sisältävät haihtuvia aromaattisia hiilivetyjä, jos VAH-pitoisuus on lopputuotteessa enintään 0,1 prosenttia (m/m).
      Haihtuvalla aromaattisella hiilivedyllä (VAH) tarkoitetaan tässä päätöksessä direktiivissä 2004/42/EY määriteltyä orgaanista yhdistettä, jonka alkukiehumispiste on enintään 250 °C normaali-ilmanpaineessa 101,3 kPa mitattuna ja jonka molekyylirakenteessa on ainakin yksi aromaattinen yksikkö.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava tämän arviointiperusteen noudattamisesta vakuutus, joka osoittaa, ettei tuotteeseen ole lisätty haihtuvia aromaattisia hiilivetyjä muuten kuin maalin raaka-aineissa, ja tarvittaessa toimitettava raaka-aineen tavarantoimittajien vakuutukset, jotka osoittavat VAH-pitoisuuden.
      5.   Raskasmetallit

      Tuotteen tai sävyn raaka-aineena (aineena tai jonkin käytetyn valmisteen osana) ei saa käyttää seuraavia raskasmetalleja tai niiden yhdisteitä: kadmium, lyijy, kromi VI, elohopea, arseeni, barium (lukuun ottamatta bariumsulfaattia), seleeni ja antimoni.
      Myöskään kobolttia ei saa käyttää raaka-aineena, lukuun ottamatta kobolttisuoloja, joita käytetään alkydimaalien kuivikkeina. Lopputuotteessa saa olla kobolttisuoloja enintään 0,05 prosenttia (m/m) kobolttimetallina mitattuna. Tätä poikkeusta sovelletaan myös kobolttipigmentteihin.
      Aineet ja valmisteet saavat sisältää raaka-aineissa olevista epäpuhtauksista peräisin olevia raskasmetallijäämiä enintään 0,01 prosenttia (m/m).

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja toimitettava tarvittaessa raaka-aineen tavarantoimittajien vakuutukset.
      6.   Vaaralliset aineet

                  a)

                     Tuote: Tuote ei ennen sävytystä eikä sen jälkeen saa olla luokiteltu erittäin myrkylliseksi, myrkylliseksi, ympäristölle vaaralliseksi, syöpää aiheuttavaksi, lisääntymiselle vaaralliseksi, haitalliseksi, syövyttäväksi, perimää vaurioittavaksi tai ärsyttäväksi (vain, jos lausekkeella R43 merkittyjä valmistusaineita esiintyy) direktiivin 1999/45/EY (3) mukaisesti.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja toimitettava REACH-asetuksen liitteessä II olevien vaatimusten mukainen käyttöturvallisuustiedote.

                  b)

                     Raaka-aineet (erittäin myrkylliset, myrkylliset, syöpää aiheuttavat, perimää vaurioittavat ja lisääntymiselle vaaralliset): Tuotteessa ei saa käyttää (myöskään sävytyksessä käytettäviä) raaka-aineita, jotka hakemuksen tekoajankohtana täyttävät luokitusperusteet jossakin seuraavista vaaraa osoittavista lausekkeista (tai jossakin niiden yhdistelmässä):

                              —

                              R23 (myrkyllistä hengitettynä),

                              —

                              R24 (myrkyllistä joutuessaan iholle),

                              —

                              R25 (myrkyllistä nieltynä),

                              —

                              R26 (erittäin myrkyllistä hengitettynä),

                              —

                              R27 (erittäin myrkyllistä joutuessaan iholle),

                              —

                              R28 (erittäin myrkyllistä nieltynä),

                              —

                              R33 (terveydellisten haittojen vaara pitkäaikaisessa altistuksessa),

                              —

                              R39 (erittäin vakavien pysyvien vaurioiden vaara),

                              —

                              R40 (epäillään aiheuttavan syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R42 (altistuminen hengitysteitse voi aiheuttaa herkistymistä),

                              —

                              R45 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R46 (saattaa aiheuttaa periytyviä perimävaurioita),

                              —

                              R48 (pitkäaikainen altistus voi aiheuttaa vakavaa haittaa terveydelle),

                              —

                              R49 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa hengitettynä),

                              —

                              R60 (voi heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R61 (vaarallista sikiöille),

                              —

                              R62 (voi mahdollisesti heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R63 (voi olla vaarallista sikiöille),

                              —

                              R68 (pysyvien vaurioiden vaara),

                        siten kuin niistä säädetään direktiivissä 67/548/ETY (4) ja direktiivissä 1999/45/EY. Tehoaineita, joita käytetään säilöntäaineina ja joihin on liitetty vaaraa osoittava lauseke R23, R24, R25, R26, R27, R28, R39, R40 tai R48 (taikka jokin niiden yhdistelmä), saa kuitenkin käyttää, jos niitä on enintään 0,1 prosenttia (m/m) maalin kokonaiskoostumuksesta.
                  Vaihtoehtoisesti voidaan soveltaa kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettua luokitus- ja merkintäjärjestelmää (GHS) (5). Tällöin tuotteessa ei saa käyttää (myöskään sävytyksessä käytettäviä) raaka-aineita, jotka kuuluvat johonkin seuraavista vaarakategorioista (tai johonkin niiden yhdistelmään):

                              —

                              Välitön myrkyllisyys (suun kautta) – vaarakategoria I, II ja III,

                              —

                              Välitön myrkyllisyys (ihon kautta) – vaarakategoria I, II ja III,

                              —

                              Välitön myrkyllisyys (hengitysteiden kautta) – vaarakategoria I, II ja III,

                              —

                              Hengitysteiden herkistyminen – vaarakategoria I,

                              —

                              Perimää vaurioittavat aineet – vaarakategoria I ja II,

                              —

                              Syöpää aiheuttavat aineet – vaarakategoria I ja II,

                              —

                              Lisääntymiselle vaaralliset aineet – vaarakategoria I ja II,

                              —

                              Erityinen kohde-elinmyrkyllisyys (kerta-altistuminen) – vaarakategoria I ja II,

                              —

                              Erityinen kohde-elinmyrkyllisyys (toistuva altistuminen) – vaarakategoria I ja II,

                        siten kuin ne on määritelty GHS-asiakirjassa ST/SG/AC.10/30 (6), jota on muutettu asiakirjalla ST/SG/AC.10/34/Add.3. Tehoaineita, joita käytetään säilöntäaineina ja jotka kuuluvat johonkin seuraavista GHS-vaarakategorioista, saa kuitenkin käyttää, jos niitä on enintään 0,1 prosenttia (m/m) maalin kokonaiskoostumuksesta:

                              —

                              Välitön myrkyllisyys (suun, ihon, hengitysteiden kautta) – vaarakategoria I, II ja III (vain suun ja ihon kautta),

                              —

                              Erityinen kohde-elinmyrkyllisyys (kerta- ja/tai toistuva altistuminen) – vaarakategoria I ja II (tai niiden yhdistelmät), ja

                              —

                              Syöpää aiheuttavat vaikutukset – vaarakategoria II.

                        Metyylietyyliketoksiimia saa käyttää alkydimaaleissa, jos sen pitoisuus on enintään 0,3 prosenttia (m/m).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja toimitettava REACH-asetuksen liitteessä II olevien vaatimusten mukainen käyttöturvallisuustiedote.

                  c)

                     Ympäristölle vaaralliset raaka-aineet: Tuotteessa ei saa käyttää (myöskään sävytyksessä käytettäviä) raaka-aineita yli 2 prosentin (m/m) pitoisuuksina, jos ne hakemuksen tekoajankohtana täyttävät luokitusperusteet jossakin seuraavista vaaraa osoittavista lausekkeista (tai jossakin niiden yhdistelmässä):

                              —

                              N, R50 (erittäin myrkyllistä vesieliöille),

                              —

                              N, R50–53 (erittäin myrkyllistä vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                              —

                              N, R51–53 (erittäin myrkyllistä vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                              —

                              N, R52–53 (haitallinen vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                              —

                              R51 (myrkyllistä vesieliöille),

                              —

                              R52 (haitallista vesieliöille),

                              —

                              R53 (voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                        siten kuin niistä säädetään direktiivissä 67/548/ETY ja direktiivissä 1999/45/EY.
                  Vaihtoehtoisesti voidaan soveltaa kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettua luokitus- ja merkintäjärjestelmää (GHS) (7). Tällöin tuotteessa ei saa käyttää (myöskään sävytyksessä käytettäviä) raaka-aineita yli 2 prosentin (m/m) pitoisuuksina, jos niihin hakemuksen tekoajankohtana on liitetty tai voidaan liittää jokin seuraavista vaarakategorioista (tai jokin niiden yhdistelmä):
                  Myrkyllisyys vesieliöille:

                              —

                              Välitön – vaarakategoria I, II ja III,

                              —

                              Krooninen – vaarakategoria I, II, III ja IV,

                        siten kuin ne on määritelty GHS-asiakirjassa ST/SG/AC.10/30, jota on muutettu asiakirjalla ST/SG/AC.10/34/Add.3.
                  Kaikkien niiden raaka-aineiden yhteenlaskettu pitoisuus, joihin hakemuksen tekoajankohtana on liitetty tai joihin voidaan liittää jokin edellä mainituista vaaraa osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä) tai GHS-luokituksista, saa olla enintään 4 prosenttia (m/m).
                  Tätä vaatimusta ei sovelleta ammoniakkiin eikä alkyyliammoniumiin.
                  Tämä vaatimus ei vaikuta velvoitteeseen noudattaa arviointiperustetta 6 a.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja toimitettava valmistusaineluettelo sekä käyttöturvallisuustiedote kustakin raaka-aineesta, jonka on täytettävä REACH-asetuksen liitteessä II olevat vaatimukset.

                  d)

                     Alkyylifenolietoksylaatit (APEO): Alkyylifenolietoksylaatteja ei saa käyttää tuotteessa ennen sävytystä eikä sen aikana.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  e)

                     Isotiatsolinoni-yhdisteet: Tuotteen isotiatsolinoni-yhdistepitoisuus saa olla enintään 0,05 prosenttia (m/m) ennen sävytystä ja sen jälkeen (tarvittaessa). 5-kloori-2-metyyli-2H-isotiatsol-3-onin (EY-nro: 247–500–7) ja 2-metyyli-2H-isotiatsol-3-onin (EY-nro: 220–239–6) sekoituksen (3:1) pitoisuus saa olla enintään 0,0015 prosenttia (m/m).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja ilmoitettava käytetyt määrät (jos aineita on käytetty).

                  f)

                  Tuotteessa ei saa käyttää perfluorattuja alkyylisulfonaatteja (PFAS), perfluorattuja karboksyylihappoja, muun muassa perfluoro-oktaanihappoa (PFOA), ja näihin liittyviä aineita, jotka on lueteltu OECD:n asiakirjassa Preliminary lists of PFOS, PFAS, PFOA, PFCA, related compounds and chemicals that may degrade to PFCA (as revised in 2007). Kyseinen OECD:n luettelo on liitetty tähän perusteluetteloon.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  g)

                     Formaldehydi: Tuotteeseen ei saa lisätä vapaita formaldehydejä. Formaldehydiä vapauttavia aineita saa lisätä tuotteeseen ainoastaan sellaisina määrinä, että tästä seuraava vapaan formaldehydin kokonaispitoisuus on (myös sävytyksen jälkeen) enintään 0,001 prosenttia (m/m).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta. Lisäksi hakijan on toimitettava raaka-aineen toimittajilta testitulokset, jotka perustuvat VdL-RL 03 -testimenetelmään (VdL Guide-line03) ”In-can concentration of formaldehyde determined by the acetyl-acetone method”, sekä esitettävä laskelmat, joissa testitulokset on suhteutettu lopputuotteeseen ja jotka osoittavat, ettei formaldehydiä muodostavista aineista vapautuvan formaldehydin lopullinen enimmäispitoisuus ole yli 0,001 prosenttia (m/m). Formaldehydiä muodostavista aineista vapautuvan formaldehydin määrää lopputuotteessa voidaan mitata myös korkean erotuskyvyn nestekromatografialla käyttäen kansallista standardia tai validoitua menetelmää ISO/IEC 17025 -standardin mukaisesti.

                  h)

                     Halogenoidut orgaaniset liuottimet: Arviointiperusteista 6 a–c poiketen tuotteessa saa ennen sävytystä ja sen aikana käyttää vain sellaisia halogenoituja yhdisteitä, joille hakemuksen tekoajankohtana on tehty riskinarviointi ja joihin ei ole liitetty mitään seuraavista vaaraa osoittavista lausekkeista (tai niiden yhdistelmistä): R26/27, R45, R48/20/22, R50, R51, R52, R53, R50/53, R51/53, R52/53 ja R59 direktiivin 67/548/ETY ja direktiivin 1999/45/EY mukaisesti.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  i)

                     Ftalaatit: Arviointiperusteista 6 a–c poiketen tuotteessa saa ennen sävytystä ja sen aikana käyttää vain sellaisia ftalaatteja, joille hakemuksen tekoajankohtana on tehty riskinarviointi ja joihin ei ole liitetty mitään seuraavista lausekkeista (tai niiden yhdistelmää): R60, R61, R62, R50, R51, R52, R53, R50/53, R51/53 ja R52/53 direktiivin 67/548/ETY ja sen muutossäädösten mukaisesti. Tuotteessa ei myöskään saa käyttää di-n-oktyyliftalaattia (DNOP), di-isonyyliftalaattia (DINP) eikä di-isodekyyliftalaattia (DIDP).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            7.   Soveltuvuus käyttöön

                  a)

                     Riittoisuus: Valkoisten ja vaaleiden maalien (mukaan luettuina viimeistelyaineet, pohjamaalit ja/tai välimaalit) riittoisuuden on oltava vähintään 8 m2 tuotelitraa kohden (98 prosentin peittokyvyllä).
                  Sävytysjärjestelmän maaleissa tätä arviointiperustetta sovelletaan ainoastaan valkoiseen perusmaaliin (sisältää eniten titaanidioksidia). Jos valkoisen perusmaalin riittoisuus ei ole vähintään 8 m2 litraa kohden 98 prosentin peittokyvyllä, arviointiperusteen on täytyttävä, kun maali on sävytetty vakiosävyllä RAL 9010. Tätä arviointiperustetta ei sovelleta muihin sävytettyjen tuotteiden valmistamiseen käytettäviin perusmaaleihin, jotka sisältävät yleensä vähemmän titaanidioksidia eivätkä täytä riittoisuusvaatimusta (vähintään 6 m2 tuotelitraa kohden 98 prosentin peittokyvyllä). Jos maali on osa sävytysjärjestelmää, hakijan on annettava loppukäyttäjille tuotteen pakkauksessa ja/tai myyntipisteessä tietoa siitä, mitä (mieluiten yhteisön ympäristömerkillä varustettua) sävyä tai pohjamaalia olisi käytettävä peruspinnoitteena ennen tummemman sävyn levittämistä.
                  Jos pohjamaalilla on erityisiä eristäviä/tiivistäviä tai tunkeutuvia/sitovia ominaisuuksia taikka erityisiä tarttuvuusominaisuuksia alumiini- ja galvanoitujen pintojen suhteen, sen riittoisuuden on oltava vähintään 6 m2 tuotelitraa kohden (98 prosentin peittokyvyllä).
                  Paksujen sisustusmaalien (jotka on erityisesti suunniteltu antamaan kolmiulotteinen koristevaikutelma ja joita tämän vuoksi käytetään erittäin paksuina kerroksina) riittoisuuden on vaihtoehtoisesti oltava 1 m2 tuotekiloa kohti.
                  Tätä vaatimusta ei sovelleta lakkoihin, petseihin, lattiapinnoitteisiin ja -maaleihin, pohjamaaleihin, tartuntapohjamaaleihin eikä muihin läpikuultaviin pinnoitteisiin.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste, joka perustuu ISO 6504/1 -standardin menetelmään (Maalit ja lakat. Peittokyvyn määrittäminen. Osa 1: Kubelka-Munk-menetelmä valkoisia ja vaaleita maaleja varten) tai ISO 6504/3 -standardin menetelmään (Osa 3: Vaaleiden maalien opasiteetin määrittäminen määrätyllä leviämiskyvyllä) taikka niiden maalien osalta, jotka on erityisesti suunniteltu antamaan kolmiulotteinen koristevaikutelma ja joita käytetään erittäin paksuina kerroksina, NF T 30073 -menetelmään (tai vastaavaan). Niistä perusmaaleista, joita käytetään sävytettyjen tuotteiden valmistamiseen mutta joita ei ole arvioitu edellä mainittujen vaatimusten mukaisesti, hakijan on esitettävä todisteet siitä, että loppukäyttäjiä neuvotaan käyttämään harmaansävyistä (tai soveltuvaa muunsävyistä) pohjamaalia ennen tuotteen levittämistä.

                  b)

                     Pesunkestävyys: Jos seinämaalien (standardin EN 13300 mukaisesti) väitetään (joko itse tuotteessa tai sen markkinointiaineistossa) olevan pestävissä, puhdistettavissa tai harjattavissa, seinämaalin pesunkestävyyden on EN 13300- ja EN ISO 11998 -standardin mukaisesti oltava luokkaa 2 tai sitä parempi (enintään 20 mikronia 200 syklin jälkeen).
                  Koska mahdollisia sävyjä voi olla lukuisia, tätä arviointiperustetta sovelletaan ainoastaan sävytyksessä käytettävien perusmaalien testaukseen.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä EN 13300 -standardin mukainen testausseloste, joka perustuu EN ISO 11998 -standardin menetelmään (pestävyyttä ja hankauksenkestävyyttä koskeva testi), ja kattomaalien osalta todisteet (tuotteen pakkauksessa tai tuotteeseen liittyvässä markkinointiaineistossa) siitä, että loppukäyttäjille tiedotetaan siitä, ettei tuotteen pesunkestävyyttä ole testattu.

                  c)

                     Vedenkestävyys: Lakkojen, lattiapinnoitteiden ja -maalien on ISO 2812-3 -standardin mukaisesti kestettävä vettä niin, ettei kiilto tai väri muutu 24 tunnin altistuksen ja 16 tunnin palautumisen jälkeen.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste, joka perustuu ISO 2812-3 -standardin menetelmään (Maalit ja lakat. Nesteenkestävyyden määrittäminen. Osa 3: Menetelmä, jossa käytetään imukykyistä materiaalia).

                  d)

                     Tarttuvuus: Lattiapinnoitteiden, -maalien ja -pohjamaalien sekä metalli- ja puupintojen pohjamaalien on saatava EN 2409 -tarttuvuustestistä tulokseksi vähintään 2. Pigmentoitujen mineraalialustapintojen pohjamaalien on läpäistävä EN 24624 (ISO 4624) -standardin mukainen tarttuvuutta testaava irtivetokoe, jossa alustan koheesiovoima on maalin tarttumisvoimaa pienempi. Muussa tapauksessa maalin tarttuvuuden on oltava suurempi kuin 1,5 MPa.
                  Tämä vaatimus ei koske läpikuultavia pohjamaaleja.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste, joka perustuu EN ISO 2409- tai EN 24624 (ISO 4624) -standardin menetelmään.

                  e)

                     Kulutuksenkestävyys: Lattiapinnoitteiden ja -maalien kulutuksenkestävyys saa olla enintään 70 mg painohäviötä 1 000 testisyklin jälkeen, kun kuormana on 1 000 g ja menetelmänä CS10-kitkapyörä EN ISO 7784-2:2006 -standardin mukaisesti.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste, joka perustuu EN ISO 7784-2:2006 -standardin menetelmään ja osoittaa tämän arviointiperusteen noudattamisen.

            8.   Kuluttajatiedotus

      Pakkaukseen on merkittävä tai sen mukana on oltava seuraavat tiedot:

                  —

                  Tuotteen käyttötarkoitus sekä se, millaiselle alustalle ja millaisissa olosuhteissa tuotetta on tarkoitus käyttää. Tähän sisältyy muun muassa ohjeita esivalmisteluista, kuten alustan asianmukaisesta esikäsittelystä, tuotteen sisäkäytöstä (tarpeen mukaan) tai lämpötilasta.

                  —

                  Suosituksia työvälineiden puhdistamisesta ja jätteistä huolehtimisesta (vesistöjen pilaantumisen vähentämiseksi). Suositukset on laadittava tuotetyypin ja käyttötarkoituksen mukaan. Tarvittaessa voidaan käyttää piktogrammeja.

                  —

                  Suosituksia avatun tuotteen säilytysolosuhteista (kiinteän jätteen vähentämiseksi). Tarvittaessa voidaan antaa turvaohjeita.

                  —

                  Ohjeita siitä, mitä (mieluiten yhteisön ympäristömerkillä varustettua) pohja- tai perusmaalia olisi käytettävä ennen sellaisen tummemman pinnoitteen levittämistä, johon arviointiperustetta 7 a ei sovelleta.

                  —

                  Tietoa siitä, että paksut sisustusmaalit on erityisesti suunniteltu antamaan kolmiulotteinen koristevaikutelma.

                  —

                  Tietoa siitä, että käyttämätön maali on annettava asiantuntijan käsiteltäväksi, jotta se voidaan hävittää ympäristön kannalta turvallisesti, ja ettei käyttämätöntä maalia siksi saa heittää pois kotitalousjätteen mukana. Lisäksi on mainittava että maalin hävittämistä ja keruuta koskevia ohjeita saa paikallisviranomaisilta.

                  —

                  Suosituksia maalaajan suojatoimenpiteistä. Pakkauksessa on oltava tai sen mukana on toimitettava seuraavat tiedot (tai vastaava teksti):
                  Lisätietoja siitä, miksi tälle tuotteelle on myönnetty kukkatunnus, saa internetsivulta http://ec.europa.eu/environment/ecolabel.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava näytekappale tuotteen pakkauksesta ja annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.
      9.   Ympäristömerkissä olevat tiedot

      Ympäristömerkin kentässä 2 on oltava seuraava teksti:

                  —

                  hyvä kestävyys sisäkäytössä,

                  —

                  vaarallisten aineiden käyttöä rajoitettu,

                  —

                  alhainen liuotepitoisuus.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava näytekappale tuotteen pakkauksesta merkintöineen ja annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

         (1)  EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

         (2)  EUVL L 143, 30.4.2004, s. 87.

         (3)  EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1.

         (4)  EYVL 196, 16.8.1967, s. 1.

         (5)  Euroopan komissio hyväksyi 27 päivänä kesäkuuta 2007 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivin 67/548/ETY ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (KOM(2007) 335 lopullinen). Lisätietoja nykyisen järjestelmän ja GHS-järjestelmän yhtymäkohdista saa hyväksytyn ehdotuksen osan III liitteestä VII seuraavalta internetsivulta: http://ec.europa.eu/enterprise/reach/docs/ghs/ghs_prop_vol_iii_en.pdf

         (6)  Vaarallisten aineiden kuljetusta ja kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettua luokitus- ja merkintäjärjestelmää käsittelevä Yhdistyneiden Kansakuntien asiantuntijakomitea: http://www.unece.org/trans/main/dgdb/dgcomm/ac10rep.html

         (7)  Katso alaviite 5.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2017/1693, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017, vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan rautatieviraston (nyt Euroopan unionin rautatievirasto) talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2015

text:
               29.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/272

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2017/1693,
   annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan rautatieviraston (nyt Euroopan unionin rautatievirasto) talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2015
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan rautatieviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2015,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan rautatieviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2015 sekä viraston vastauksen (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2015 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2017 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2015 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä virastolle (05873/2017 – C8-0063/2017),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan rautatieviraston perustamisesta 29. huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2004 (4) ja erityisesti sen 39 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin rautatievirastosta ja asetuksen (EY) N:o 881/2004 (5) kumoamisesta 11. toukokuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/796 ja erityisesti sen 65 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (6) ja erityisesti sen 108 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen IV,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A8-0128/2017),

               1.

               myöntää Euroopan unionin rautatieviraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2015;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan unionin rautatieviraston pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Antonio TAJANI

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 449, 1.12.2016, s. 151.

      (2)  Ks. alaviite 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 164, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  EUVL L 138, 26.5.2016, s. 1.

      (6)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Neuvoston päätös (EU) 2015/916, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013, puitteiden luomista Australian osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä

text:
               16.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 149/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/916,
   annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013,
   puitteiden luomista Australian osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 5 ja 6 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Edellytykset kolmansien valtioiden osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin olisi vahvistettava sopimuksessa, jolla luodaan puitteet tällaiselle mahdolliselle tulevalle osallistumiselle, sen sijaan että edellytykset määritettäisiin kunkin operaation osalta tapauskohtaisesti.

               (2)

               Neuvoston hyväksyttyä 26 päivänä huhtikuuta 2010 päätöksen neuvottelujen aloittamisesta unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja neuvotteli Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen puitteiden luomisesta Australian osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin, jäljempänä ’sopimus’.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin ja Australian välinen sopimus puitteiden luomisesta Australian osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin unionin puolesta.
   Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionia sitovasti.
   3 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja antaa unionin puolesta sopimuksen 15 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen (1).
   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


Avis juridique important

|

31998D0305(02)

Neuvoston päätös, tehty 12 päivänä helmikuuta 1998, Euroopan sosiaalirahastokomitean jäsenten korvaamisesta

Virallinen lehti nro C 069 , 05/03/1998 s. 0002 - 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 12 päivänä helmikuuta 1998,Euroopan sosiaalirahastokomitean jäsenten korvaamisesta (98/C 69/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (1) ja erityisesti sen 28 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäneuvosto nimesi komission ehdotuksesta 23 päivänä lokakuuta 1995 tehdyllä päätöksellä (2) Euroopan sosiaalirahastokomitean varsinaiset jäsenet ja varajäsenet 22 päivänä lokakuuta 1998 päättyväksi toimikaudeksi,varsinaisen jäsenen paikka on vapautunut hallitusten edustajien ryhmässä, työnantajien edustajien ryhmässä sekä työntekijöiden edustajien ryhmässä, jaon aiheellista nimetä Euroopan sosiaalirahastokomitean jäsenet vapautuneille paikoille,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Euroopan sosiaalirahastokomitean jäseniksi nimetään jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 22 päivään lokakuuta 1998:I. >TAULUKON PAIKKA>II. >TAULUKON PAIKKA>III. >TAULUKON PAIKKA>2 artikla Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 1998.Neuvoston puolestaJ. BATTLEPuheenjohtaja(1) EYVL 374, 31.12.1988, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3193/94 (EYVL L 337, 24.12.1994, s. 11).(2) EYVL C 296, 10.11.1995, s. 7.


Avis juridique important

|

31974D0441

74/441/ETY: Komission päätös, tehty 25 päivänä heinäkuuta 1974, merikalastuksen yhteiskunnallisia ongelmia käsittelevän sekakomitean perustamisesta

Virallinen lehti nro L 243 , 05/09/1974 s. 0019 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 4 Nide 1 s. 0009  Kreikank. erityispainos: Luku 04 Nide 1 s. 0037  Ruotsink. erityispainos Alue 4 Nide 1 s. 0009  Espanjank. erityispainos: Luku 04 Nide 1 s. 0013  Portugalink. erityispainos: Luku 04 Nide 1 s. 0013

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 25 päivänä heinäkuuta 1974,merikalastuksen yhteiskunnallisia ongelmia käsittelevän sekakomitean perustamisesta (74/441/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 118 artiklan,sekä katsoo, ettävaltion- tai hallitusten päämiehet ovat 21 päivänä lokakuuta 1972 antamassaan julkilausumassa todenneet, että taloudellisen kasvun on ensisijaisesti mahdollistettava elinolosuhteissa esiintyvien erojen kaventuminen sekä parannettava elämisen laatua ja elintasoa,samassa yhteydessä he pitivät välttämättömänä sitä, että työmarkkinaosapuolten osallistuminen yhteisön taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen päätöksentekoon lisääntyy,komissio piti yhteisön yhteiskunnallisen toimintaohjelman yhtenä ensisijaisena toimintamuotona työmarkkinaosapuolten välistä yhteisön tasolla tapahtuvaa vuoropuhelua ja sovittelua,Euroopan parlamentti täsmensi 13 päivänä kesäkuuta 1972 antamassaan päätöslauselmassa(), että työmarkkinaosapuolten osallistuminen yhteisön yhteiskuntapolitiikkaan on toteutettava talous- ja valuuttaliiton ensimmäisessä vaiheessa,talous- ja sosiaalikomitea on 24 päivänä marraskuuta 1971 antamassaan lausunnossa ilmaissut yhtyvänsä tähän kantaan, jatilanne eri jäsenvaltioissa edellyttää kalastusteollisuuden työmarkkinaosapuolten aktiivista osallistumista merikalastuksen elin- ja työolosuhteiden parantamiseen ja yhdenmukaistamiseen; komission yhteydessä toimiva sekakomitea, joka muodostaa yhteisön tasolla kyseisiä yhteiskunnallisia ja taloudellisia voimia edustavan elimen, on tarkoituksenmukaisin tapa varmistaa kyseinen osallistuminen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPerustetaan komission yhteyteen merikalastuksen yhteiskunnallisia ongelmia käsittelevä sekakomitea, jäljempänä "komitea".2 artiklaKomitea avustaa komissiota merikalastuksen elin- ja työolosuhteiden parantamiseen tähtäävän yhteisön yhteiskuntapolitiikan muotoilussa ja toteuttamisessa.3 artikla1. Edellä 2 artiklassa määrätyn tavoitteen toteuttamiseksi komitea:a) antaa lausuntoja tai mietintöjä komissiolle tämän pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, sekäb) jäljempänä 4 artiklassa tarkoitettujen työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen toimivaltaan kuuluvissa asioissa:- edistää vuoropuhelua ja sovittelua sekä helpottaa neuvotteluja järjestöjen välillä,- valmistelee tutkimuksia,- osallistuu keskusteluihin ja seminaareihin.2. Komitea tiedottaa toiminnastaan kaikille asianosaisille.3. Pyytäessään komitealta lausuntoa tai mietintöjä komissio voi asettaa määräajan, jonka kuluessa kyseinen lausunto tai mietintö on annettava.4 artikla1. Komiteassa on 42 jäsentä.2. Komissio nimittää komitean jäsenet seuraavien kalatalouden työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen ehdotuksesta:työnantajajärjestöt- ETY:n kansallisten kalatalousyritysten liitto (EUROPÊCHE),- ETY valtioiden kalastusosuuskuntien erityiskomitea (COGECA);työntekijäjärjestöt- yhteisön kuljetusammattijärjestöjen komitea (ITF-CISL),- Euroopan liikennekomitea (CET-CMT),- Euroopan kalastajajärjestöjen yhteensovittamiskomitea (CGT/CGIL);3. Paikat jaetaan seuraavasti:a) työnantajajärjestöjen edustajat saavat 21 paikkaa,b) työntekijäjärjestöjen edustajat saavat 21 paikkaa.5 artikla1. Kullekin komitean jäsenelle nimitetään varajäsen 4 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.2. Varajäsen ei osallistu komitean tai työryhmän kokouksiin 10 artiklassa tarkoitetulla tavalla eikä osallistu niiden työskentelyyn, ellei se jäsen, jonka varajäsen hän on, ole estynyt osallistumasta kokoukseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan määräysten soveltamista.6 artiklaKomissio julkaisee luettelon jäsenistä ja varajäsenistä tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.7 artikla1. Komitean jäsenten ja varajäsenten toimikausi on neljä vuotta. Samat jäsenet voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi.2. Jäsenet ja varajäsenet jatkavat tehtävissään toimikautensa päätyttyä, kunnes heidän seuraajansa nimetään tai heidän toimikautensa uusitaan.3. Jäsenen tai varajäsenen toimikausi päättyy ennen neljän vuoden määräaikaa, jos jäsen eroaa tai kuolee tai jos hänen nimeämistään ehdottanut järjestö pyytää, että toinen henkilö nimetään hänen tilalleen. Hänen tilalleen nimetään uusi jäsen jäljellä olevaksi toimikaudeksi noudattaen, mitä 4 artiklassa määrätään.4. Tehtävistä ei makseta korvausta.8 artikla1. Komitea valitsee joka toinen vuosi kahden kolmasosan enemmistöllä läsnä olevien jäsenten äänistä keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja valitaan vuorotellen ja käänteisessä järjestyksessä 4 artiklassa mainitun kahden järjestöryhmän edustajien keskuudesta. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja jatkavat tehtävissään toimikautensa päätyttyä, kunnes heidän seuraajansa nimetään.2. Jos puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan toimikausi päättyy ennen toimikauden loppua, toinen henkilö nimitetään hänen ryhmänsä ehdotuksesta hänen tilalleen jäljellä olevaksi toimikaudeksi noudattaen tämän artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä.9 artiklaKomitea voi asettaa työvaliokunnan, joka vastaa komitean tehtävien suunnittelusta ja yhteensovittamisesta. Työvaliokuntaan kuuluvat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja 10 artiklassa tarkoitettujen työryhmien esittelijät.10 artiklaKomitea voi:a) asettaa avukseen joko tilapäisiä tai pysyviä työryhmiä. Se voi myöntää jäsenelle oikeuden luovuttaa tehtävänsä työryhmässä toiselle jäsenen edustaman järjestön nimeltä mainitulle edustajalle; edustajalla on työryhmän kokouksissa samat oikeudet kuin jäsenellä, jonka hän korvaa;b) ehdottaa komissiolle, että tämä kutsuisi asiantuntijoita avukseen erikseen määritetyissä tehtävissä. Se on velvollinen tekemään niin jonkin 4 artiklassa mainitun järjestön kehotuksesta;c) kutsua kokouksiin asiantuntijoiksi henkilöitä, joilla on jotakin esityslistalla olevaa asiaa koskeva erityinen pätevyys. Kyseinen asiantuntija saa osallistua kokouksessa ainoastaan sen asian käsittelyyn, jossa tarvitaan hänen läsnäoloansa.11 artiklaKomitea kokoontuu sihteeristönsä kutsusta tai komission, työvaliokunnan pyynnöstä taikka kun kolmasosa jäsenistä sitä pyytää. Viimeksi mainitussa tapauksessa se kokoontuu 30 päivän määräajassa.12 artikla1. Komitea on päätösvaltainen vain, kun kaksi kolmasosaa sen jäsenistä tai heidän varajäsenistään on läsnä.2. Komitea toimittaa lausuntonsa tai mietintönsä komissiolle. Jos lausunto tai mietintö ei ole yksimielinen, komitea toimittaa eriävät mielipiteet komissiolle.13 artikla1. Komission yksiköt huolehtivat komitean, työvaliokunnan ja työryhmien sihteeristötehtävistä.2. Komission asianomaisten osastojen edustajat osallistuvat komitean, työvaliokunnan ja työryhmien kokouksiin.3. Yksi edustaja kunkin 4 artiklassa mainitun järjestön sihteeristöstä osallistuu tarkkailijana komitean kokouksiin.14 artiklaKomitean jäsenet eivät saa ilmaista tietoja, jotka he ovat saaneet komitean tai työryhmien työskentelyn yhteydessä, kun komissio ilmoittaa, että pyydetty lausunto on luonteeltaan luottamuksellinen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 214 artiklan soveltamista. Tällaisissa tapauksissa vain komitean jäsenet ja komission yksiköiden edustajat osallistuvat kokouksiin.15 artiklaTämä päätös tulee voimaan 25 päivänä heinäkuuta 1974.Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 1974.Komission puolestaPuheenjohtajaFrancois-Xavier ORTOLI() EYVL N:o C 70, 1.7.1972, s. 11


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/1146, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2016, linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyllä sopimuksella (Interbus-sopimus) perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee kyseisen sekakomitean päätösluonnosta N:o 1/2016 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               14.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 189/48

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/1146,
   annettu 27 päivänä kesäkuuta 2016,
   linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyllä sopimuksella (Interbus-sopimus) perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee kyseisen sekakomitean päätösluonnosta N:o 1/2016
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Linja-autoilla harjoitettavaa satunnaista kansainvälistä matkustajaliikennettä koskeva Interbus-sopimus (1), jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003.

               (2)

               Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti sekakomitea muuttaa tai mukauttaa valvonta-asiakirjat ja muut sopimuksen liitteissä esitetyt asiakirjamallit. Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti sekakomitea muuttaa tai mukauttaa linja-autojen teknisiä standardeja koskevat liitteet sekä maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavia ehtoja koskevan liitteen 1 unionissa tulevaisuudessa toteutettavien toimenpiteiden huomioon ottamiseksi. Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti sekakomitea myös muuttaa tai mukauttaa sosiaalisia määräyksiä koskevia vaatimuksia. Tätä varten sekakomitean olisi toteutettava toimia, kun sopimusta on tarpeen päivittää teknisen ja oikeudellisen kehityksen huomion ottamiseksi.

               (3)

               Sopimuksessa oleva unionin lainsäädäntöä koskeva luettelo päivitettiin viimeksi sekakomitean päätöksellä N:o 1/2011 (2), jossa otettiin huomioon vuoden 2009 loppuun mennessä annetut unionin säädökset. Siihen on nyt aiheellista lisätä unionin tämän jälkeen toteuttamat uudet toimenpiteet.

               (4)

               Sekakomitean suosituksessa N:o 1/2011 (3) vahvistetaan linja-autojen tienvarsitarkastuksissa käytettävä tekninen raportti. Se on vanhentunut, minkä vuoksi se olisi kumottava.

               (5)

               On aiheellista määrittää kanta, joka esitetään unionin puolesta sekakomiteassa kyseisen komitean päätösluonnokseen N:o 1/2016.

               (6)

               Sekakomiteassa esitettävän unionin kannan olisi sen vuoksi perustuttava tähän liitettyyn päätösluonnokseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) 23 artiklalla perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean päätösluonnokseen.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 27 päivänä kesäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. VAN DAM

      (1)  EYVL L 321, 26.11.2002, s. 13.

      (2)  Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) nojalla perustetun sekakomitean päätös N:o 1/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, sekakomitean työjärjestyksen hyväksymisestä sekä maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavia ehtoja koskevan sopimuksen liitteen 1, linja-autoihin sovellettavia teknisiä standardeja koskevan sopimuksen liitteen 2 ja sopimuksen 8 artiklassa tarkoitettujen sosiaalisten määräysten mukauttamisesta (2012/25/EU) (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 38).

      (3)  Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) nojalla perustetun sekakomitean suositus N:o 1/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, linja-autoja koskevan teknisen raportin käyttämisestä sopimuksen liitteessä 2 olevan 1 ja 2 artiklan määräysten valvonnan helpottamiseksi (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 46).

      LIITE

         LUONNOS
         LINJA-AUTOILLA HARJOITETTAVASTA SATUNNAISESTA KANSAINVÄLISESTÄ MATKUSTAJALIIKENTEESTÄ TEHDYN SOPIMUKSEN (INTERBUS-SOPIMUS) NOJALLA PERUSTETUN SEKAKOMITEAN PÄÄTÖKSEKSI N:o 1/2016
         annettu … päivänä … kuuta …,
         sopimuksen 8 artiklan ja liitteiden 1, 2, 3, ja 5 mukauttamisesta sekä suosituksen N:o 1/2011 kumoamisesta
         SEKAKOMITEA, joka
         ottaa huomioon linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) (1) ja erityisesti sen 24 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus), jäljempänä ’sopimus’, 23 artiklalla perustetaan sekakomitea sopimuksen hallinnoinnin helpottamiseksi.

                     (2)

                     Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti sekakomitea muuttaa tai mukauttaa valvonta-asiakirjat ja muut sopimuksen liitteissä esitetyt asiakirjamallit. Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti sekakomitea muuttaa tai mukauttaa linja-autojen teknisiä standardeja koskevat liitteet sekä maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavia ehtoja koskevan liitteen 1 unionissa tulevaisuudessa toteutettavien toimenpiteiden huomioon ottamiseksi. Sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti sekakomitea myös muuttaa tai mukauttaa sosiaalisia määräyksiä koskevia vaatimuksia. Tätä varten sekakomitean olisi toteutettava toimia, kun sopimusta on tarpeen päivittää teknisen ja oikeudellisen kehityksen huomion ottamiseksi.

                     (3)

                     Sopimuksessa oleva unionin lainsäädäntöä koskeva luettelo päivitettiin viimeksi sekakomitean päätöksellä N:o 1/2011 (2), jossa otettiin huomioon vuoden 2009 loppuun mennessä annetut unionin säädökset. Siihen on nyt aiheellista lisätä unionin tämän jälkeen toteuttamat uudet toimenpiteet.

                     (4)

                     Sekakomitean suosituksessa N:o 1/2011 (3) vahvistetaan linja-autojen tienvarsitarkastuksissa käytettävä tekninen raportti. Se on vanhentunut, minkä vuoksi se olisi kumottava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
         1 artikla
         Mukautetaan tämän päätöksen liitteen mukaisesti sopimuksen 8 artiklassa tarkoitetut sosiaaliset määräykset, sopimuksen liitteessä 1 määrätyt maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavat ehdot, sopimuksen liitteessä 2 määrätyt linja-autojen tekniset standardit, sopimuksen liitteessä 3 määrätty kuljetuslupavelvollisuudesta vapautettua satunnaista liikennettä koskevan valvonta-asiakirjan malli, sopimuksen liitteessä 5 määrätty luvanvaraista satunnaista liikennettä koskevan kuljetusluvan malli ja malli-ilmoitus, joka Interbus-osapuolten on tehtävä 4 artiklan ja liitteen 1 osalta.
         2 artikla
         Kumotaan sekakomitean suositus N:o 1/2011.
         3 artikla
         Tämä päätös tulee voimaan … päivänä … kuuta ….

            Tehty Brysselissä ….

                  Sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  Sihteeri

         (1)  EYVL L 321, 26.11.2002, s. 13.

         (2)  Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) nojalla perustetun sekakomitean päätös N:o 1/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, sekakomitean työjärjestyksen hyväksymisestä sekä maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavia ehtoja koskevan sopimuksen liitteen 1, linja-autoihin sovellettavia teknisiä standardeja koskevan sopimuksen liitteen 2 ja sopimuksen 8 artiklassa tarkoitettujen sosiaalisten määräysten mukauttamisesta (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 38).

         (3)  Linja-autoilla harjoitettavasta satunnaisesta kansainvälisestä matkustajaliikenteestä tehdyn sopimuksen (Interbus-sopimus) nojalla perustetun sekakomitean suositus N:o 1/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, linja-autoja koskevan teknisen raportin käyttämisestä sopimuksen liitteessä 2 olevan 1 ja 2 artiklan määräysten valvonnan helpottamiseksi (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 46).

         Liitteen liite
         8 artiklassa määrättyjen sosiaalisten määräysten, liitteessä 1 määrättyjen maanteiden matkustajaliikenteen harjoittajiin sovellettavien ehtojen, liitteessä 2 määrättyjen linja-autojen teknisten standardien, liitteessä 3 määrätyn kuljetuslupavelvollisuudesta vapautettua satunnaista liikennettä koskevan valvonta-asiakirjan mallin sekä liitteessä 5 määrätyn luvanvaraista satunnaista liikennettä koskevan kuljetusluvan mallin ja malli-ilmoituksen, joka Interbus-osapuolten on tehtävä 4 artiklan ja liitteen 1 osalta, mukauttaminen (1)

                     1)

                     Muutetaan sopimuksen 8 artiklassa luetellut unionin säädökset seuraavasti:

                                 a)

                                 korvataan viittaus neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3821/85 seuraavasti:

                                             ”—

                                             Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen valvontalaitteista (EUVL L 370, 31.12.1985, s. 8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30 päivänä lokakuuta 2014 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1161/2014 (EUVL L 311, 31.10.2014, s. 19), jota sovelletaan siihen asti, kun 4 päivänä helmikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1) soveltaminen alkaa.
                                             Asetuksen (ETY) N:o 3821/85 sijaan voidaan soveltaa vastaavia AETR-sopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa vahvistettavia sääntöjä.”

                                 b)

                                 Lisätään unionin säädös seuraavasti:

                                             ”—

                                             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1), jota sovelletaan päivästä, jona sen 46 artiklassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltaminen alkaa.
                                             Asetuksen (EU) N:o 165/2014 sijaan voidaan soveltaa vastaavia AETR-sopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa vahvistettavia sääntöjä.”

                     2)

                     Muutetaan sopimuksen liitteessä 1 luetellut unionin säädökset seuraavasti:

                                 ”Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 4 päivänä helmikuuta 2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 165/2014 (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1);

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1071/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 51), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 13 päivänä toukokuuta 2013 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 517/2013 (EUVL L 158, 10.6.2013, s. 1);

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 88), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 13 päivänä toukokuuta 2013 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 517/2013 (EUVL L 158, 10.6.2013, s. 1);

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 181/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, matkustajien oikeuksista linja-autoliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 1), siltä osin kuin se koskee linja-autoilla harjoitettavaa satunnaista liikennettä.”

                     3)

                     Muutetaan sopimuksen liite 2 seuraavasti:

                                 a)

                                 muutetaan 1 artikla seuraavasti:

                                             i)

                                             korvataan a alakohta seuraavasti:

                                                         ”a)

                                                         Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastukset

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/40/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista (EUVL L 141, 6.6.2009, s. 12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 5 päivänä heinäkuuta 2010 annetulla komission direktiivillä 2010/48/EU (EUVL L 173, 8.7.2010, s. 47), jota sovelletaan 19 päivään toukokuuta 2018;

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/45/EU, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen määräaikaiskatsastuksista sekä direktiivin 2009/40/EY kumoamisesta (EUVL L 127, 29.4.2014, s. 51), jota sovelletaan 20 päivästä toukokuuta 2018;

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista (EYVL L 203, 10.8.2000, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 5 päivänä heinäkuuta 2010 annetulla komission direktiivillä 2010/47/EU (EUVL L 173, 8.7.2010, s. 33), jota sovelletaan 19 päivään toukokuuta 2018;

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/47/EU, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen määräaikaiskatsastuksista sekä direktiivin 2000/30/EY kumoamisesta (EUVL L 127, 29.4.2014, s. 134), jota sovelletaan 20 päivästä toukokuuta 2018;”

                                             ii)

                                             korvataan c alakohta seuraavasti:

                                                         ”c)

                                                         suurimmat sallitut mitat ja suurimmat sallitut painot

                                                                     —

                                                                     Neuvoston direktiivi 96/53/EY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1996, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä huhtikuuta 2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2015/719 (EUVL L 115, 6.5.2015, s. 1).
                                                                     Direktiivillä (EU) 2015/719 käyttöön otettuja muutoksia sovelletaan 7 päivästä toukokuuta 2017;

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                                     —

                                                                     Komission asetus (EU) N:o 1230/2012, annettu 12 päivänä joulukuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2009 täytäntöönpanosta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen massojen ja mittojen tyyppihyväksyntävaatimusten osalta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta (EUVL L 353, 21.12.2012, s. 31);”

                                             iii)

                                             korvataan d alakohta seuraavasti:

                                                         ”d)

                                                         tieliikenteen valvontalaitteet

                                                                     —

                                                                     Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen valvontalaitteista (EUVL L 370, 31.12.1985, s. 8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30 päivänä lokakuuta 2014 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1161/2014 (EUVL L 311, 31.10.2014, s. 19), jota sovelletaan siihen asti, kun 4 päivänä helmikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 soveltaminen alkaa.
                                                                     Asetuksen (ETY) N:o 3821/85 sijaan voidaan soveltaa vastaavia AETR-sopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa vahvistettavia sääntöjä;

                                                                     —

                                                                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1), jota sovelletaan päivästä, jona sen 46 artiklassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltaminen alkaa.
                                                                     Asetuksen (EU) N:o 165/2014 sijaan voidaan soveltaa vastaavia AETR-sopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa vahvistettavia sääntöjä;”

                                 b)

                                 muutetaan 2 artikla seuraavasti:

                                             i)

                                             korvataan otsikot ja viittaukset ensimmäisen kohdan ja taulukon välillä seuraavasti:
                                             ”Pakokaasupäästöt

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä toukokuuta 2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 459/2012 (EUVL L 142, 1.6.2012, s. 16);

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 595/2009, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen ja moottorien tyyppihyväksynnästä raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro VI) ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta sekä direktiivien 80/1269/ETY, 2005/55/EY ja 2005/78/EY kumoamisesta (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 31 päivänä tammikuuta 2014 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 133/2014 (EUVL L 47, 18.2.2014, s. 1);

                                                   Melupäästöt

                                                         —

                                                         Neuvoston direktiivi 70/157/ETY, annettu 6 päivänä helmikuuta 1970, moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 42, 23.2.1970, s. 16), sellaisena kuin se viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2013/15/EU (EUVL L 158, 10.6.2013, s. 172), jota sovelletaan 30 päivään kesäkuuta 2027, jollei Euroopan parlamentin ja neuvoston 16 päivänä huhtikuuta 2014 annetun asetuksen (EU) N:o 540/2014 14 artiklasta muuta johdu;

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 540/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, moottoriajoneuvojen ja varaosaäänenvaimennusjärjestelmien melutasosta, direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta ja direktiivin 70/157/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 27.5.2014, s. 131), jota sovelletaan sen 15 artiklan mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2016, 1 päivästä heinäkuuta 2019 ja 1 päivästä heinäkuuta 2027;

                                                   Jarrulaitteet

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Renkaat

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Valaisimet ja merkkivalolaitteet

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Polttoainesäiliö

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Taustapeilit

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Turvavyöt (asennus)

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Turvavyöt (kiinnityspisteet)

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Istuimet

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Sisäpuoliset rakenteet (tulipalon leviämisriskin ehkäiseminen)

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Sisustus (varauloskäynnit, sisään- ja uloskäynnit, matkustajapaikkojen mitat, korirakenteen lujuus jne.)

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                   Kehittyneet hätäjarrutusjärjestelmät

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                         —

                                                         Komission asetus (EU) N:o 347/2012, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2009 täytäntöönpanosta siltä osin kuin kyse on tiettyjä moottoriajoneuvoluokkia koskevista kehittyneisiin hätäjarrutusjärjestelmiin liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 109, 21.4.2012, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 8 päivänä huhtikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/562 (EUVL L 93, 9.4.2015, s. 35);

                                                   Kaistavahtijärjestelmä

                                                         —

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 661/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 200, 31.7.2009, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/166 (EUVL L 28, 4.2.2015, s. 3);

                                                         —

                                                         Komission asetus (EU) N:o 351/2012, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2009 täytäntöönpanosta siltä osin kuin kyse on kaistavahtijärjestelmien asentamista moottoriajoneuvoihin koskevista tyyppihyväksyntävaatimuksista (EUVL L 110, 24.4.2012, s. 18)”.

                                             ii)

                                             korvataan taulukko seuraavasti:

                                                         ”Kohde

                                                         UN/ECE:n sääntö
                                                         (viimeisin muutossarja)

                                                         Unionin säädös

                                                         Pakokaasupäästöt

                                                         49

                                                         Asetus (EY) N:o 715/2007, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) N:o 459/2012
                                                         Asetus (EY) N:o 595/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) N:o 133/2014

                                                         Melupäästöt

                                                         51

                                                         Direktiivi 70/157/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2013/15/EU, jota sovelletaan 30 päivään 2027, jollei asetuksen (EU) N:o 540/2014 14 artiklasta muuta johdu
                                                         Asetus (EU) N:o 540/2014, jota sovelletaan sen 15 artiklan mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2016, 1 päivästä heinäkuuta 2019 ja 1 päivästä heinäkuuta 2027

                                                         Jarrulaitteet

                                                         13

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Renkaat

                                                         54
                                                         117

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Valaisimet ja merkkivalolaitteet

                                                         48

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Polttoainesäiliö

                                                         34
                                                         58

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Taustapeilit

                                                         46

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Turvavyöt (asennus)

                                                         16

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Turvavyöt (kiinnityspisteet)

                                                         14

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Istuimet

                                                         17

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Sisäpuoliset rakenteet (tulipalon leviämisriskin ehkäiseminen)

                                                         118

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Sisustus (varauloskäynnit, sisään- ja uloskäynnit, matkustajapaikkojen mitat, korirakenteen lujuus jne.)

                                                         66
                                                         107

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166

                                                         Kehittyneet hätäjarrutusjärjestelmät

                                                         131

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166
                                                         Komission asetus (EU) N:o 347/2012, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EU) 2015/562

                                                         Kaistavahtijärjestelmä

                                                         130

                                                         Asetus (EY) N:o 661/2009, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EU) 2015/166
                                                         Komission asetus (EU) N:o 351/2012”

                     4)

                     Korvataan sopimuksen liitteessä 3 alaviite seuraavasti:
                     ”Merkitään maatunnus: Alankomaat (NL), Albania (AL), Belgia (B), Bosnia-Hertsegovina (BA), Bulgaria (BG), entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (MK), Espanja (E), Irlanti (IRL), Italia (I), Itävalta (A), Kreikka (GR), Kroatia (HR), Kypros (CY), Latvia (LV), Liettua (LT), Luxemburg (L), Malta (MT), Moldovan tasavalta (MD), Montenegro (ME), Portugali (P), Ranska (F), Romania (RO), Ruotsi (S), Saksa (D), Slovakia (SK), Slovenia (SLO), Suomi (FIN), Tanska (DK), Tšekki (CZ), Turkki (TR), Ukraina (UA), Unkari (H), Viro (EST), Yhdistynyt kuningaskunta (UK).”.

                     5)

                     Korvataan sopimuksen liitteen 5 alaviitteessä oleva teksti seuraavasti:
                     ”Merkitään maatunnus: Albania (AL), Itävalta (A), Belgia (B), Bosnia-Hertsegovina (BA), Bulgaria (BG), Kypros (CY), Kroatia (HR), Tšekki (CZ), Tanska (DK), Viro (EST), Suomi (FIN), Ranska (F), Saksa (D), Kreikka (GR), Unkari (H), Irlanti (IRL), Italia (I), Latvia (LV), Liettua (LT), Luxemburg (L), entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (MK), Malta (MT), Moldovan tasavalta (MD), Montenegro (ME), Alankomaat (NL), Puola (PL), Portugali (P), Romania (RO), Slovakia (SK), Slovenia (SLO), Espanja (E), Ruotsi (S), Turkki (TR), Ukraina (UA), Yhdistynyt kuningaskunta (UK).”.

                     6)

                     Muutetaan malli- ilmoitus, joka Interbus-osapuolten on tehtävä 4 artiklan ja liitteen 1 osalta, seuraavasti:

                                 a)

                                 korvataan 1 kohdan johdantokappale seuraavasti:
                                 ”1.   Maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 51) luvussa I säädetyt kolme ehtoa;”

                                 b)

                                 poistetaan 2 kohdan toinen alakohta.

            (1)  Säädösten mukauttamisessa otetaan huomioon Euroopan unionin 31. joulukuuta 2015 mennessä hyväksymät uudet toimenpiteet.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2015/1642, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, Euroopan poliisiakatemian varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä

text:
               30.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 255/188

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2015/1642,
      annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015,
      Euroopan poliisiakatemian varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan poliisiakatemian lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2013,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan poliisiakatemian tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2013 sekä poliisiakatemian vastaukset (1),

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2013 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 17. helmikuuta 2015 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2013 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä poliisiakatemialle (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3),

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) perustamisesta ja päätöksen 2000/820/YOS kumoamisesta 20. syyskuuta 2005 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/681/YOS (5) ja erityisesti sen 16 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (6),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (7) ja erityisesti sen 108 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A8-0086/2015),

         1.

            toteaa, että Euroopan poliisiakatemian tilinpäätöstiedot käyvät ilmi tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen liitteestä;

         2.

            hyväksyy Euroopan poliisiakatemian varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisen;

         3.

            kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan poliisiakatemian johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

               Puhemies

            Martin SCHULZ

               Pääsihteeri

            Klaus WELLE

         (1)  EUVL C 442, 10.12.2014, s. 51.

         (2)  Ks. alaviite 1.

         (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  EUVL L 256, 1.10.2005, s. 63.

         (6)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.