title: Neuvoston päätös 2012/633/YUTP, annettu 15 päivänä lokakuuta 2012 , Somaliaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/231/YUTP muuttamisesta

text:
               16.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 282/47

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/633/YUTP,
   annettu 15 päivänä lokakuuta 2012,
   Somaliaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/231/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä huhtikuuta 2010 päätöksen 2010/231/YUTP (1).

               (2)

               Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto, jäljempänä ’YK:n turvallisuusneuvosto’, hyväksyi 25 päivänä heinäkuuta 2012 päätöslauselman 2060 (2012), jolla muutetaan päätöslauselman 733 (1992) 5 kohdassa asetettua ja päätöslauselman 1425 (2002) 1 ja 2 kohdalla edelleen laajennettua aseidenvientikieltoa.

               (3)

               Somaliaa koskevan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 751 (1992) nojalla perustettu pakotekomitea saattoi 11 päivänä heinäkuuta 2012, 25 päivänä heinäkuuta 2012 ja 23 päivänä elokuuta 2012 ajan tasalle luettelon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä.

               (4)

               Päätöstä 2010/231/YUTP olisi näin ollen muutettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2010/231/YUTP seuraavasti:

               1)

               Lisätään 1 artiklan 3 kohtaan seuraava alakohta:

                           ”d)

                           aseiden ja sotilastarvikkeiden toimittamiseen, myyntiin tai siirtoon ja sotilastoimintaan liittyvän suoran tai välillisen teknisen neuvonnan, rahoitus- ja muun tuen ja koulutuksen toimittamiseen yksinomaan Yhdistyneiden kansakuntien Somaliassa olevan poliittisen toimiston tukemiseksi tai sen käyttöön sen mukaan, mitä pakotekomitea on ennalta hyväksynyt.”

               2)

               Korvataan päätöksen 2010/231/YUTP liitteessä oleva I jakson 11 kohta tämän päätöksen liitteessä I olevan tekstin mukaisesti.

               3)

               Lisätään tämän päätöksen liitteessä II luetellut henkilöt päätöksen 2010/231/YUTP liitteessä olevan I jakson luetteloon.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 15 päivänä lokakuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EUVL L 105, 27.4.2010, s. 17.

      LIITE I

         1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu teksti

                     ”11.

                     Jim’ale, Ali Ahmed Nur (myös a) Jim’ale, Ahmed Ali, b) Jim’ale, Ahmad Nur Ali, c) Jim’ale, Sheikh Ahmed, d) Jim’ale, Ahmad Ali, e) Jim’ale, Shaykh Ahmed Nur)
                     Syntymäaika: 1954. Syntymäpaikka: Eilbur, Somalia. Kansalaisuus: Somalia. Vaihtoehtoinen kansalaisuus: Djibouti. Passi: A0181988 (Somalia), voimassaolo päättynyt 23.1.2011. Asuinpaikka: Djibouti, Djiboutin tasavalta. YK:n nimeämispäivä: 17.2.2012.
                     Ali Ahmed Nur Jim’ale (Jim’ale) on ollut johtotehtävissä entisessä Somalian islamilaisten tuomioistuinten neuvostossa, tunnettu myös Somalian islamilaisten tuomioistuinten liittona, joka oli radikaali-islamistinen elin. Somalian islamilaisten tuomioistuinten liiton radikaaleimmat ainekset muodostivat lopulta Al-Shabaabina tunnetun ryhmän. Somaliaa ja Eritreaa koskevien päätöslauselmien 751 (1992) ja 1907 (2009) nojalla perustettu Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston komitea, jäljempänä ’Somaliaa ja Eritreaa koskeva pakotekomitea’, sisällytti huhtikuussa 2010 Al-Shabaabin kohdennettujen pakotteiden luetteloon. Komitea merkitsi Al-Shabaabin luetteloon yhteisönä, joka on osallistunut Somalian rauhaa, turvallisuutta tai vakautta suoraan tai välillisesti uhkaaviin toimiin, esimerkiksi Somalian väliaikaista liittohallitusta uhkaaviin toimiin.
                     Somaliaa ja Eritreaa koskevan pakotekomitean tarkkailuryhmän 18 päivänä heinäkuuta 2011 laatiman raportin mukaan (S/2011/433) Jim’ale on menestyvä liikemies ja merkittävä tekijä Al-Shabaabin puuhiilen ja sokerin kaupassa ja hänellä on etuoikeutetut suhteet Al-Shabaabiin. Jim’alea pidetään yhtenä Al-Shabaabin tärkeimmistä rahoittajista, ja hän kannattaa ideologisesti Al-Shabaabia.
                     Jim’ale on antanut huomattavaa rahoitusta ja poliittista tukea Hassan Dahir Aweysille (”Aweys”), joka on myös sisällytetty Somaliaa ja Eritreaa koskevan pakotekomitean luetteloon. Al-Shabaabin entisen varaemiirin Muktar Robowin kerrotaan jatkaneen poliittisessa asemassa Al-Shabaabin organisaatiossa vuoden 2011 keskivaiheilla. Robow pyrki Aweysin ja Jim’Alen kanssa ajamaan heidän yhteisiä tavoitteitaan ja lujittamaan yleistä asemaansa Al-Shabaabin johtajuudesta syntyneessä kiistassa.
                     Syksyllä 2007 Jim’ale perusti Investors Group -nimisen peiteyhtiön Djiboutiin ääriryhmien toimia varten. Ryhmän lyhyen aikavälin tavoitteena oli ääriryhmien toimia rahoittamalla ja aseita ostamalla saattaa Somalimaa epävakaaseen tilaan. Ryhmä avusti pienaseiden salakuljetuksessa Eritreasta Djiboutin kautta Etiopian viidennelle alueelle, jossa ääriliikkeen edustajat ottivat lähetyksen vastaan. Vuoden 2008 puolivälistä lähtien Jim’ale vastasi edelleen Investors Groupin toiminnasta.
                     Syyskuun lopulla 2010 Jim’ale perusti ZAAD-yhtiön matkapuhelimesta toiseen tapahtuvia rahansiirtoja varten ja teki sopimuksen Al-Shabaabin kanssa tehdäkseen rahansiirroista anonyymimpia poistamalla henkilöllisyyden osoittamista koskevan velvollisuuden.
                     Vuoden 2009 lopussa Jim’alella oli tunnettu hawala-rahasto, johon hän keräsi zakat-maksuja toimitettaviksi Al-Shabaabille.
                     Joulukuussa 2011 Lähi-idästä peräisin olleet tunnistamattomat lahjoittajat siirsivät rahaa Jim’alelle, joka puolestaan käytti rahoituksen välittäjiä rahan lähettämiseksi Al-Shabaabille.
                     Jim’ale työskenteli vuonna 2009 muiden samoin ajattelevien henkilöiden kanssa Somalian väliaikaisen liittohallituksen heikentämiseksi olemalla osallistumatta Somalian sovinnontekopyrkimyksiin. Vuoden 2011 lopussa Jim’ale tuki aktiivisesti Al-Shabaabia tarjoamalla ilmaisia viestiyhteyksiä, vapaata ajoneuvojen käyttöä, ruoka-apua ja poliittisia neuvoja ja järjesti varojenkeruuta Al-Shaababille erilaisten yritysryhmien välityksellä.”

      LIITE II

         1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut henkilöt

                  1.

                  Aboud Rogo Mohammed, (myös a) Aboud Mohammad Rogo, b) Aboud Seif Rogo, c) Aboud Mohammed Rogo, d) Sheikh Aboud Rogo, e) Aboud Rogo Muhammad, f) Aboud Rogo Mohamed)
                  Syntymäaika: 11.11.1960. Vaihtoehtoiset syntymäajat: a) 11.11.1967, b) 11.11.1969, c) 11.1.1969. Syntymäpaikka: Lamu Island, Kenia. YK:n nimeämispäivä: 25.7.2012.
                  Keniassa toimiva ekstremisti Aboud Rogo Mohammed on uhannut Somalian rauhaa, turvallisuutta tai vakautta tarjoamalla rahoitus-, aineellista, logistiikka- tai teknistä tukea Al-Shabaabille, yhteisölle, jonka Somaliaa koskevan päätöslauselman 751 (1992) ja Eritreaa koskevan päätöslauselman 1907 (2009) nojalla perustettu Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston komitea on sisällyttänyt luetteloon osallistumisesta Somalian rauhaa, turvallisuutta tai vakautta suoraan tai välillisesti uhkaaviin toimiin.
                  Aboud Rogo Mohammed on Keniassa toimiva ääri-islamilainen pappi. Hän käyttää edelleen vaikutusvaltaa Itä-Afrikan ääriryhmiin osana kampanjaansa väkivallan lisäämiseksi koko Itä-Afrikassa. Aboud Rogon toimiin sisältyy varainkeruuta Al-Shabaabille.
                  Aiemmin nimellä Muslim Youth Center tunnetun Al Hijran tärkeimpänä ideologisena johtajana Aboud Rogo Mohammed on käyttänyt ääriryhmää väylänä radikalisoitumiseen ja pääasiassa suahilinkielisten afrikkalaisten värväämiseen suorittamaan väkivaltaisia ääriryhmien toimia. Aboud kehotti tammikuun 2009 ja helmikuun 2012 välisenä aikana pidetyissä useissa innostavissa saarnoissa toistuvasti torjumaan väkivaltaisesti Somalian rauhanprosessin. Rogo kehotti näissä saarnoissa toistuvasti käyttämän väkivaltaa Somaliassa sekä Yhdistyneiden kansakuntien että Somaliassa toteutettavan Afrikan unionin operaation (AMISOM) joukkoja vastaan ja yllytti kuulijoitaan matkustamaan Somaliaan ja liittymään Al-Shabaabin taisteluun Kenian hallitusta vastaan.
                  Aboud Rogo Mohammed tarjoaa myös opastusta siihen, miten Al-Shabaabiin liittyvät kenialaiset värvätyt voivat välttää Kenian viranomaiset ja mitä reittejä voi käyttää matkustamiseen Mombasasta ja/tai Lamusta Al-Shabaabin tukikohtiin Somaliassa, erityisesti Kismayossa. Hän on järjestänyt useiden kenialaisten Al-Shabaabiin värvättyjen matkan Somaliaan.
                  Syyskuussa 2011 Rogo värväsi Mombasassa, Keniassa henkilöitä matkustamaan Somaliaan, oletettavasti terroristioperaatioita suorittamaan. Syyskuussa 2008 Rogo piti Mombasassa varainkeruukokouksen auttaakseen rahoittamaan Al-Shabaabin toimia Somaliassa.

                  2.

                  Abubaker Shariff Ahmed (myös a) Makaburi, b) Sheikh Abubakar Ahmed, c) Abubaker Shariff Ahmed, d) Abu Makaburi Shariff, e) Abubaker Shariff, f) Abubakar Ahmed)
                  Syntymäaika: 1962. Vaihtoehtoinen syntymäaika: 1967. Syntymäpaikka: Kenia. Asuinpaikka: Majengon alue, Mombasa, Kenia. YK:n nimeämispäivä: 23.8.2012.
                  Abubaker Shariff Ahmed on johtava tekijä nuorten kenialaisten muslimien järjestämisessä ja värväämisessä väkivaltaisiin ääriryhmän toimiin Somaliassa sekä Aboud Rogon läheinen liittolainen. Hän antaa aineellista tukea ääriryhmille Keniassa (ja muualla Itä-Afrikassa). Matkustaessaan toistuvasti Al-Shabaabin tukikohtiin Somaliassa, Kismayo mukaan lukien, hän on voinut ylläpitää vahvoja siteitä Al-Shabaabin vanhempiin jäseniin.
                  Abubaker Shariff Ahmed on myös mukana järjestämässä ja hoitamassa rahoitusta Al-Shabaabille, yhteisölle, jonka Somaliaa koskevan päätöslauselman 751 (1992) ja Eritreaa koskevan päätöslauselman 1907 (2009) nojalla perustettu Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston komitea on sisällyttänyt luetteloon osallistumisesta Somalian rauhaa, turvallisuutta tai vakautta suoraan tai välillisesti uhkaaviin toimiin.
                  Abubaker Shariff Ahmed on saarnannut Mombasan moskeijoissa, että nuorten miesten pitäisi matkustaa Somaliaan, suorittaa ääriryhmien tekoja, taistella Al-Qaidan puolesta ja tappaa Yhdysvaltojen kansalaisia.
                  Kenian viranomaiset pidättivät Abubaker Shariff Ahmedin joulukuun 2010 lopulla epäiltynä osallistumisesta linja-autoterminaalin pommi-iskuun Nairobissa. Abubaker Shariff Ahmed on myös erään Keniassa toimivan nuorisojärjestön johtaja Mombasassa; järjestöllä on siteitä Al-Shabaabiin.
                  Vuonna 2010 Abubaker Shariff Ahmed toimi Al-Shabaabin värvääjänä ja järjestelijänä Mombasan Majengon alueella Keniassa.


title: Neuvoston päätös (EU) 2015/1848, annettu 5 päivänä lokakuuta 2015, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2015

text:
               15.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 268/28

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/1848,
   annettu 5 päivänä lokakuuta 2015,
   jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2015
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jäsenvaltioiden ja unionin on määrä pyrkiä kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltiot pitävät – työnantajien ja työntekijöiden velvollisuuksiin liittyvät kansalliset käytännöt huomioon ottaen – työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat sitä koskevan toimintansa yhteen neuvostossa.

               (2)

               Unioni torjuu sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää ja edistää sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja suojelua sekä naisten ja miesten tasa-arvoa. Politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa unioni ottaa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen liittyvät vaatimukset.

               (3)

               Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat ovat johdonmukaiset neuvoston suosituksessa (EU) 2015/1184 (4) esitettyjen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa. Ne muodostavat yhdennetyt suuntaviivat Eurooppa 2020 -strategian toteuttamiselle, jäljempänä ’yhdennetyt Eurooppa 2020 -suuntaviivat’, ja neuvosto hyväksyy ne jäsenvaltioiden ja unionin politiikan ohjaamiseksi.

               (4)

               Unioni on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti kehittänyt ja pannut täytäntöön politiikan yhteensovittamisvälineitä finanssi-, makrotalous- ja rakennepolitiikkaa varten. Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso yhdistää nämä eri välineet talouden, julkisen talouden ja työllisyys- ja sosiaalipolitiikan monenvälisen yhdennetyn valvonnan kehykseen, ja sillä pyritään toteuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet, etenkin ne, jotka koskevat työllisyyttä, koulutusta ja köyhyyden vähentämistä, sellaisena kuin ne on esitetty neuvoston päätöksessä 2010/707/EU (5). Eurooppalaisen ohjausjakson järkeistämisen ja tehostamisen, jota esitetään vuotta 2015 koskevassa komission vuotuisessa kasvuselvityksessä, odotetaan parantavan entisestään sen toimivuutta.

               (5)

               Rahoitus- ja talouskriisi on paljastanut ja korostanut merkittäviä heikkouksia unionin ja jäsenvaltioiden talouksissa. Kriisi toi myös esiin jäsenvaltioiden talouksien ja työmarkkinoiden tiiviin keskinäisen riippuvuuden. Keskeisenä haasteena on varmistaa, että unioni siirtyy tilaan, jossa kasvu on älykästä, kestävää ja osallisuutta edistävää ja jossa luodaan työpaikkoja. Tämä edellyttää yhteensovitettuja, kunnianhimoisia ja tehokkaita toimia sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja unionin talouden ohjausjärjestelmän mukaisesti. Tarjonta- ja kysyntäpuolen toimenpiteiden yhdistämisellä näillä politiikan toimilla on määrä edistää investointeja, saada aikaan entistä vahvempi sitoutuminen rakenneuudistuksiin ja vastuullisen finanssipolitiikan harjoittaminen, samalla kun otetaan huomioon niiden työllisyys- ja sosiaalipoliittiset vaikutukset. Neuvoston ja komission vuonna 2015 hyväksymän yhteisen työllisyysraportin keskeisten työllisyys- ja sosiaalisten indikaattorien tulostaulu on tältä osin erityisen hyödyllinen väline, koska sen avulla voidaan havaita ajoissa keskeiset työllisyys- ja sosiaaliset ongelmat ja eroavuudet ja tunnistaa alueet, joilla tarvitaan eniten poliittisia toimia.

               (6)

               Työmarkkinoiden uudistuksissa, kansalliset palkanmuodostusmekanismit mukaan lukien, olisi noudatettava sosiaalisen vuoropuhelun kansallisia käytäntöjä sekä annettava tarvittava määrä poliittista liikkumavaraa sosioekonomisten kysymysten laajaa pohdintaa varten.

               (7)

               Jäsenvaltioiden ja unionin olisi puututtava myös kriisin sosiaalisiin vaikutuksiin ja pyrittävä rakentamaan yhteenkuuluvuutta lisäävä yhteiskunta, jossa ihmiset pystyvät ennakoimaan ja hallitsemaan muutoksia ja osallistumaan aktiivisesti yhteiskuntaan ja talouteen. Olisi taattava, että kaikille on tarjolla mahdollisuuksia ja että köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen vähenevät, etenkin varmistamalla työmarkkinoiden ja sosiaalisen suojelun järjestelmien tehokas toiminta ja poistamalla tekijöitä, jotka estävät työmarkkinoille osallistumista. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava, että talouskasvun hyödyt saavuttavat kaikki kansalaiset ja kaikki alueet.

               (8)

               Yhdennettyjen Eurooppa 2020 -suuntaviivojen mukaiset toimet ovat merkittävässä asemassa pyrittäessä saavuttamaan työllisyyttä ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’, tavoitteet. Eurooppa 2020 -strategian tukena olisi oltava yhdennetyt eurooppalaiset ja kansalliset toimintalinjat, jotka jäsenvaltioiden ja unionin olisi pantava täytäntöön, jotta saadaan aikaan myönteisiä heijastusvaikutuksia yhteensovitetuista rakenneuudistuksista sekä asianmukainen talouspolitiikan yhdistelmä ja jotta eurooppalaisella politiikalla voidaan vaikuttaa johdonmukaisemmin Eurooppa 2020 -strategian tavoitteisiin.

               (9)

               Vaikka yhdennetyt Eurooppa 2020 -suuntaviivat on osoitettu jäsenvaltioille ja unionille, ne olisi pantava täytäntöön yhdessä kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa kumppanuudessa, jossa parlamentit, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat tiiviisti mukana.

               (10)

               Yhdennetyissä Eurooppa 2020 -suuntaviivoissa jäsenvaltioille annetaan uudistusten täytäntöönpanoon liittyviä ohjausta, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden välinen keskinäinen riippuvuus. Nämä yhdennetyt suuntaviivat ovat vakaus- ja kasvusopimuksen ja voimassa olevan EU:n lainsäädännön mukaiset. Näiden yhdennettyjen suuntaviivojen olisi muodostettava perusta maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille.

               (11)

               Työllisyyskomitean ja sosiaalisen suojelun komitean olisi perussopimuksessa määritettyjen toimeksiantojensa mukaisesti seurattava, miten työllisyyspolitiikan suuntaviivat toteutuvat asianomaisten politiikkojen täytäntöönpanossa. Näiden komiteoiden ja muiden talous- ja sosiaalipolitiikkojen yhteensovittamiseen osallistuvien neuvoston valmisteluelinten olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään liitteessä olevat jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat. Nämä suuntaviivat ovat osa yhdennettyjä Eurooppa 2020 -suuntaviivoja.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on otettava huomioon liitteessä esitetyt suuntaviivat työllisyyspolitiikassaan ja uudistusohjelmissaan, joista annetaan selvitys Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
   3 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 5 päivänä lokakuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         N. SCHMIT

      (1)  Lausunto annettu 8. heinäkuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Lausunto annettu 27. toukokuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (3)  Lausunto annettu 4. kesäkuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (4)  Neuvoston suositus (EU) 2015/1184, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (EUVL L 192, 18.7.2015, s. 27).

      (5)  Neuvoston päätös 2010/707/EU, annettu 21 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46).

      LIITE

         JÄSENVALTIOIDEN TYÖLLISYYSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT

         YHDENNETTYJEN EUROOPPA 2020 -SUUNTAVIIVOJEN II OSA

      Suuntaviiva 5: Työvoiman kysynnän lisääminen
      Jäsenvaltioiden olisi helpotettava laadukkaiden työpaikkojen luomista, poistettava esteitä, joita yritykset kohtaavat ihmisten palkkaamisessa, edistettävä yrittäjyyttä ja tuettava erityisesti pienten yritysten luomista ja kasvua. Jäsenvaltioiden olisi edistettävä aktiivisesti yhteisötaloutta ja kannustettava sosiaalisiin innovaatioihin.
      Verorasitus olisi siirrettävä työstä muihin verotuslähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia työllisyyden ja kasvun kannalta, samalla kun suojataan verotulot riittävää sosiaalista suojelua ja kasvua vahvistavia menoja varten. Työn verotuksen alentaminen olisi kohdistettava sellaisten tekijöiden poistamiseen, jotka estävät eivätkä kannusta osallistumista työmarkkinoille, etenkin niiden henkilöiden osalta, jotka ovat kauimpana työmarkkinoista.
      Jäsenvaltioiden olisi yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti rohkaistava sellaisia palkanmuodostusmekanismeja, joilla mahdollistetaan palkkojen reagointi tuottavuuden kehitykseen. Osaamiserot ja eri alueiden, sektoreiden ja yritysten väliset eroavuudet talouden suorituskyvyssä olisi otettava huomioon. Vähimmäispalkkoja asettaessaan jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten olisi otettava huomioon niiden vaikutus työssäkäyvien köyhyyteen, työpaikkojen luomiseen ja kilpailukykyyn.
      Suuntaviiva 6: Työvoiman tarjonnan, taitojen ja osaamisen parantaminen
      Jäsenvaltioiden olisi yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa edistettävä tuottavuutta ja työllistyvyyttä tarjoamalla asianmukaisia tietoja, taitoja ja osaamista. Jäsenvaltioiden olisi tehtävä tarvittavat investoinnit kaikkiin yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin parantaakseen niiden tehokkuutta ja toimivuutta työvoiman taitojen ja osaamisen lisäämisessä, jotta työntekijät pystyisivät siten paremmin ennakoimaan dynaamisten työmarkkinoiden nopeasti muuttuvia tarpeita ja vastaamaan niihin yhä digitaalisemmaksi muuttuvassa taloudessa sekä teknologian, ympäristön ja väestörakenteen muuttuessa. Jäsenvaltioiden olisi tehostettava pyrkimyksiä, joilla parannetaan kaikkien mahdollisuuksia laadukkaaseen elinikäiseen oppimiseen, ja pantava täytäntöön aktiivisena ikääntymistä koskevia strategioita, jotka mahdollistavat pidemmän työelämässä pysymisen.
      Koulutusjärjestelmien rakenteellisiin heikkouksiin olisi puututtava, jotta voitaisiin varmistaa hyvät oppimistulokset ja vähentää koulunkäynnin keskeyttävien nuorten määrää. Jäsenvaltioiden olisi kohotettava koulutustasoa ja edistettävä työlähtöisiä oppimisjärjestelmiä, kuten teorian ja käytännön yhdistäviä oppimisjärjestelmiä, kehitettävä ammatillista koulutusta ja parannettava mahdollisuuksia saada tunnustus ja validointi virallisen koulutusjärjestelmän ulkopuolella hankituille taidoille ja osaamiselle.
      Korkeaan työttömyyteen ja työvoiman ulkopuolelle jäämiseen olisi puututtava. Pitkäaikais- ja rakennetyöttömyyttä olisi merkittävästi vähennettävä ja ehkäistävä kattavilla ja toisiaan vahvistavilla strategioilla, joihin sisältyy yksilöllinen aktiivinen tuki työmarkkinoille palaamista varten. Nuorisotyöttömyyteen sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten (not in education, employment or training, NEET) korkeaan määrään olisi puututtava kattavasti parantamalla koulusta työelämään siirtymistä rakenteellisesti sekä panemalla nuorisotakuu kokonaisuudessaan täytäntöön.
      Työllistymisen esteitä olisi vähennettävä erityisesti muita heikommassa asemassa olevien ryhmien osalta.
      Naisten osallistumista työmarkkinoille olisi lisättävä, ja sukupuolten tasa-arvo on varmistettava muun muassa samapalkkaisuudella. Työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista ja erityisesti kohtuuhintaisen ja laadukkaan varhaiskasvatuksen, hoivapalvelujen ja pitkäaikaishoidon saatavuutta olisi edistettävä.
      Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä täysimääräisesti Euroopan sosiaalirahastoa ja unionin muita rahastoja työllisyyden, sosiaalisen osallisuuden, elinikäisen oppimisen ja koulutuksen edistämiseksi sekä julkishallinnon parantamiseksi.
      Suuntaviiva 7: Työmarkkinoiden toiminnan parantaminen
      Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon joustoa ja turvaa koskevat periaatteet. Niiden olisi vähennettävä ja ehkäistävä työmarkkinoiden segmentoitumista ja torjuttava pimeää työtä. Työsuhdeturvasääntöjen, työlainsäädännön ja laitosten olisi kaikkien taattava asianmukainen rekrytointiympäristö ja tarjottava samalla riittävä turva kaikille työssä oleville ja työtä etsiville. Olisi varmistettava laadukkaat työpaikat siltä osin kuin on kyse sosioekonomisesta turvallisuudesta, työjärjestelyistä, koulutusmahdollisuuksista, työoloista (työterveys ja -turvallisuus mukaan luettuna) ja työn ja perhe-elämän yhdistämisestä.
      Jäsenvaltioiden olisi otettava kansalliset parlamentit ja työmarkkinaosapuolet tiiviisti mukaan uudistusten ja politiikan suunnitteluun ja täytäntöönpanoon kansallisten käytäntöjen mukaisesti ja tukeakseen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun toimivuuden ja tehokkuuden parantamista kansallisella tasolla.
      Jäsenvaltioiden olisi edistettävä aktiivista työmarkkinapolitiikkaa parantamalla sen tehokkuutta, kohdentamista, saavutettavuutta, kattavuutta ja vuorovaikutusta passiivisten toimenpiteiden kanssa ja varmistettava samalla työttömien oikeus ja velvollisuus hakea aktiivisesti työtä. Tällä politiikalla olisi pyrittävä parantamaan kysynnän ja tarjonnan kohtaamista työmarkkinoilla ja tukemaan kestäviä siirtymiä.
      Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä parantamaan ja tehostamaan julkisia työvoimapalveluja työttömyyden vähentämiseksi ja lyhentämiseksi tukemalla työnhakijoita yksilöidyillä palveluilla, tukemalla työmarkkinoiden kysyntää ja toteuttamalla tulosten mittausjärjestelmiä. Jäsenvaltioiden olisi tehokkaasti aktivoitava henkilöitä, jotka voivat osallistua työmarkkinoille, ja annettava heille mahdollisuuksia, sekä tarjottava turvaa niille, jotka eivät kykene osallistumaan työmarkkinoille. Jäsenvaltioiden olisi edistettävä kaikille naisille ja miehille avoimia, osallisuutta edistäviä työmarkkinoita toteuttamalla tehokkaita syrjinnän vastaisia toimenpiteitä sekä edistettävä työllistyvyyttä investoimalla inhimilliseen pääomaan.
      Työntekijöiden liikkuvuutta olisi tuettava, jotta eurooppalaisten työmarkkinoiden mahdollisuudet voitaisiin hyödyntää täysimittaisesti. Ammatillisten lisäeläkkeiden siirrettävyyttä ja tutkintojen tunnustamista rajoittavat liikkuvuuden esteet olisi poistettava. Jäsenvaltioiden olisi samalla estettävä voimassa olevien sääntöjen väärinkäytökset sekä tunnistettava mahdollinen ”aivovuoto” tietyiltä alueilta.
      Suuntaviiva 8: Sosiaalisen osallisuuden edistäminen, köyhyyden torjuminen ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen
      Jäsenvaltioiden olisi nykyaikaistettava sosiaalisen suojelun järjestelmiä, jotta ne tarjoaisivat tehokkaan, toimivan ja riittävän turvan kaikissa elämänvaiheissa, edistettävä näin sosiaalista osallisuutta sekä yhtäläisiä mahdollisuuksia, myös sekä naisille että miehille, ja puututtava eriarvoisuuteen. Yleiskattavien lähestymistapojen täydentäminen valikoivilla lähestymistavoilla parantaa järjestelmien vaikuttavuutta, ja yksinkertaistamisen pitäisi johtaa saatavuuden ja laadun paranemiseen. Ennaltaehkäiseviin ja integroituihin strategioihin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Sosiaalisen suojelun järjestelmien olisi edistettävä sosiaalista osallisuutta kannustamalla ihmisiä osallistumaan aktiivisesti työmarkkinoille ja yhteiskuntaan. Olennaisia ovat kohtuuhintaiset, saatavilla olevat ja laadukkaat palvelut, muun muassa lastenhoito, koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminta, koulutus, asuminen, terveyspalvelut ja pitkäaikaishoito. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös peruspalveluihin ja toimiin, joilla estetään koulunkäynnin keskeyttäminen, vähennetään työssäkäyvien köyhyyttä sekä torjutaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
      Tätä varten olisi hyödynnettävä eri välineitä toisiaan täydentävästi, aktiivisen osallisuuden periaatteiden mukaisesti, mukaan luettuna työvoiman aktivoinnin mahdollistavat palvelut, saatavilla olevat laadukkaat palvelut ja riittävä toimeentulotuki, jotka on kohdennettu yksilöllisiin tarpeisiin. Sosiaalisen suojelun järjestelmät olisi suunniteltava niin, että etuuksien käyttöä helpotetaan kaikkien niihin oikeutettujen parissa, tuetaan suojelua ja investointeja inhimilliseen pääomaan ja edistetään köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisyä ja vähentämistä ja turvaa niiden varalta koko elämän ajan.
      Eliniän pidentyessä ja väestörakenteen muuttuessa jäsenvaltioiden olisi varmistettava eläkejärjestelmien kestävyys ja riittävyys sekä naisten että miesten osalta. Jäsenvaltioiden olisi parannettava terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmiensä laatua, saatavuutta, tehokkuutta ja toimivuutta, ja samalla olisi turvattava niiden kestävyys.


Avis juridique important

|

32001D0230

2001/230/EY: Komission päätös, tehty 21 päivänä helmikuuta 2001, Brasiliasta, Kazakstanista, Kiinan kansantasavallasta, Ukrainasta, Venezuelasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 414)

Virallinen lehti nro L 084 , 23/03/2001 s. 0036 - 0054

Komission päätös,tehty 21 päivänä helmikuuta 2001,Brasiliasta, Kazakstanista, Kiinan kansantasavallasta, Ukrainasta, Venezuelasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 414)(2001/230/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(2), ja erityisesti sen 9 artiklan ja 11 artiklan 2 kohdan,on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,sekä katsoo seuraavaa:A MENETTELY1 Aiemmat tutkimukset(1) Venezuelasta peräisin olevan ferropiin (FeSi) tuontiin on sovellettu polkumyyntitoimenpiteitä vuodesta 1983 ja Brasiliasta, Kazakstanista, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuontiin vuodesta 1987. Polkumyyntitoimenpiteitä lisättiin ja laajennettiin Venäjältä, Kazakstanista, Ukrainasta, Islannista, Norjasta, Ruotsista, Venezuelasta ja Brasiliasta peräisin olevan ferropiin tuonnissa käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden muuttamisesta 2 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston asetuksella (EY) N:o 3359/93(3). Islannista, Norjasta ja Ruotsista tulevaa tuontia koskevat toimenpiteet lakkautettiin 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen EFTA-maihin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden suspendoimisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 5/94(4). Brasiliasta tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden osittaisen tarkastelun seurauksena kahta vientiä harjoittavaa tuottajaa koskenut tulli poistettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 351/98(5), koska päätelmissä ei havaittu merkkejä polkumyynnistä.(2) Lopulliset polkumyyntitullit otettiin käyttöön maaliskuussa 1994 neuvoston asetuksella (EY) N:o 621/94(6) myös Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä "Kiina", ja Etelä-Afrikasta tulevassa tuonnissa.(3) Lopulliset polkumyyntitullit Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan ferropiin tuonnissa otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3642/92(7). Näiden tullien soveltaminen lopetettiin komission päätöksellä 1999/426/EY(8), jossa todettiin, että näiden toimenpiteiden voimassaolon päättyminen ei todennäköisesti johtaisi vahingon toistumiseen.2 Tarkastelua koskeva pyyntö(4) Polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä julkaistun ilmoituksen(9) johdosta valituksen tekijänä alkuperäisessä tutkimuksessa ollut Euroopan rautayhdisteteollisuuden yhdyskomitea (Euroalliages), jäljempänä "pyynnön esittäjä", esitti asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden tarkastelua koskevan pyynnön.(5) Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättämistä koskevan tarkastelun vireille panemiseksi, minkä johdosta komissio julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tarkastelun vireillepanoa koskevan ilmoituksen(10) ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen. Tutkimus kesti yli kaksi vuotta tiettyjen tietojen keräämisessä ilmenneiden vaikeuksien (nämä liittyivät asianomaisten maiden suureen määrään ja muutoksiin yhteisön jäsenistössä vuonna 1995) ja osapuolille yhteisön etua koskevaan analyysiin liittyvien näkemysten esittämistä varten annetun ajan vuoksi.(6) Etelä-Afrikkaan sovellettujen toimenpiteiden tarkastelua koskevia pyyntöjä ei esitetty, joten näiden toimenpiteiden voimassaolo päättyi 20 päivänä maaliskuuta 1999.3 Tutkimus(7) Polkumyyntitutkimuksen ajanjakso, jäljempänä "tutkimusajanjakso", kattoi 1 päivän lokakuuta 1997 ja 30 päivän syyskuuta 1998 välisen ajan. Vahinkoa koskevan tarkastelun ajanjakso ulottui vuodesta 1994 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkastelujakso".(8) Komissio ilmoitti virallisesti tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta niille pyynnön tehneille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä pyynnön tekijälle ja antoi asianomaisille osapuolille tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tutkimuksen vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille asianomaisille osapuolille ja sai vastauksen yhteisön tuottajilta ja tuojilta sekä asianomaisten maiden vientiä harjoittavilta tuottajilta.Useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja yksi tuoja esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.(9) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa:a) Yhteisön tuottajat:Ferroatlántica SL, EspanjaPechiney Electrometallurgie, RanskaVargön Alloys AB, Ruotsi;b) Tuojat:Considar Europe SA, Belgia;c) Vientiä harjoittavat tuottajat:BrasiliaCia. Ferroligas Minas Gerais (Minasligas)Cia. de Ferro Ligas da Bahia (Ferbasa) SAItalmagnesio Nordeste SANova Era Silicon SARima Industrial SAVenezuelaFerroatlántica de Venezuela SA (Ferroven).(10) Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella tämän tarkastelun päätelmät on tehty. Niille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa oli mahdollista tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Määräajan kuluessa saatuja huomautuksia tarkasteltiin huolellisesti, ja ne otettiin huomioon päätelmiä laadittaessa, mikäli ne katsottiin aiheellisiksi.B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE1 Tarkasteltavana oleva tuote(11) Tässä tutkimuksessa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli ferropii (FeSi), lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät yli 4 prosenttia magnesiumia. Ferropiitä valmistetaan valokaariuunissa pelkistämällä kvartsia hiiltä sisältävien tuotteiden avulla. Tuotetta käytetään hapen poistoon sekä seosaineena rauta- ja terästeollisuudessa. Ferropiitä myydään säännöttöminä kappaleina, rakeina tai jauheena ja sitä on useita eri laatuja piin ja epäpuhtauksien (esimerkiksi alumiini ja hiili) määrästä riippuen. Ferropiitä, jonka piipitoisuus on 70 prosenttia tai korkeampi, pidetään erittäin puhtaana; ferropiitä, jonka piipitoisuus on yli 55 prosenttia mutta alle 70 prosenttia, pidetään puhtaana, ja ferropiitä, jonka piipitoisuus on alle 55 prosenttia, pidetään epäpuhtaana.(12) Asianomaisista maista yhteisöön viedyillä kaikilla ferropiimuodoilla ja -laaduilla todettiin olevan olennaisesti samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja pääasiassa samat lopulliset käyttötarkoitukset, minkä vuoksi nämä tuotteet muodostavat yhtenäisen tuotteen. Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä kuuluvaksi CN-koodeihin 72022110, 7202 21 90 ja 7202 29 90.2 Samankaltainen tuote(13) Suurin osa yhteisössä tuotetusta ferropiistä on erittäin puhdasta eli sen piipitoisuus on vähintään 75 prosenttia (FeSi 75). Brasiliassa ja Venezuelassa tuotetun ja kyseisillä markkinoilla myydyn ferropiin ja toisaalta Brasiliasta ja Venezuelasta yhteisöön vietävän ferropiin todettiin olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita, koska mainitut tuotteet ovat fyysisiltä ja kemiallisilta ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samanlaiset tai muistuttavat toisiaan suuresti. Lisäksi todettiin, ettei Kazakstanista, Kiinasta, Ukrainasta ja Venäjältä yhteisöön vietävän ferropiin ja jäljempänä johdanto-osan 24 kappaleessa mainitussa vertailumaassa tuotetun ja sen kotimarkkinoilla myydyn tuotteen fyysisissä ja kemiallisissa ominaisuuksissa ja lopullisissa käyttötarkoituksissa ollut merkittäviä eroja. Eroja ei ollut myöskään asianomaisista maista viedyn ferropiin ja pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien tuottaman ja yhteisön markkinoilla myymän tuotteen välillä.C POLKUMYYNNIN JATKUMINEN TAI TOISTUMINEN1 Menefelmät(14) Tässä jaksossa selostetaan yleisiä menetelmiä sen määrittämiseksi, johtaisiko nykyisin voimassa olevien toimenpiteiden voimassaolon päättäminen polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.Yleistä(15) Siltä osin kuin oli kyse polkumyynnin jatkumisesta, komissio tutki polkumyynnin esiintymistä asianomaisista maista yhteisöön suuntautuneessa viennissä tutkimusajanjaksona sillä periaatteella, että jos polkumyyntiä esiintyi, voidaan päinvastaisen näytön puuttuessa kohtuudella olettaa sen jatkuvan tulevaisuudessa, jos toimenpiteet kumotaan. Nämä polkumyyntiä koskevat laskelmat tehtiin riippumatta siitä, että useimpien tutkimuksen kohteena olevien maiden yhteisöön suuntautuvan viennin määrä oli pieni. Pidettiin kuitenkin tarkoituksenmukaisena tarkastella polkumyynnin yleistä tasoa tällaisilla määrillä, sillä tätä voitaisiin käyttää yhtenä tekijänä sen määrittämisessä, miten todennäköisesti polkumyyntiä esiintyisi suuremmilla myyntimäärillä, jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin (ks. johdanto-osan 16 kappale).(16) Polkumyynnin toistumisen eli sen tarkastelu, miten todennäköisesti polkumyynnillä tapahtuva vienti lisääntyisi, jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin, oli tarpeen niissä tapauksissa, joissa asianomaisista maista viedyt määrät olivat suhteellisen pieniä. Komissio tutki a) oliko polkumyynti tulevaisuudessa todennäköistä ja b) esiintyisikö mahdollista polkumyyntiä merkittävässä määrin. Polkumyynnin todennäköisyyttä tulevaisuudessa arvioitiin suhteessa asianomaisista maista kolmansiin maihin tapahtuvaan vientiin, ja myyntimäärän mahdollista kasvua arvioitiin tarkastelemalla kaikkia olennaisia muutoksia sekä koti- että vientimarkkinoilla, esimerkiksi kapasiteetin, tuotannon, varastojen ja eri markkinoilla veloitettujen hintojen kehitystä.(17) Koska tämänkaltaisen tarkastelun tarkoituksena on arvioida polkumyynnin todennäköisyyttä tulevaisuudessa siinä tapauksessa, että toimenpiteistä luovutaan, polkumyyntimarginaalien tai oikaisujen laskemista yhtä tarkkaan kuin perusasetuksen 5 artiklan mukaisen polkumyyntitutkimuksen yhteydessä ei pidetty tarpeellisena eikä tarkoituksenmukaisena. Lisäksi yksityiskohtainen tutkimus rajoitettiin kolmen kuukauden jaksoon tutkimusajanjakson sisällä. Tämä jakso oli yleensä viimeisin vuosineljännes, jollei toisin mainita.(18) Venezuelan osalta polkumyyntiä koskeviin laskelmiin perustuvia päätelmiä ei pidetty ratkaisevina, koska ainoa tiedossa oleva venezuelalainen vientiä harjoittava tuottaja oli yksityistetty, ja eräs yhteistyössä toiminut yhteisön tuottaja oli ostanut sen pian tutkimusajanjakson jälkeen, kuten johdanto-osan 80-84 kappaleessa selostetaan.(19) Komissio on pannut merkille, että Yhdysvaltain hallinto kumosi elokuussa 1999 omat polkumyyntitoimenpiteensä, joita se sovelsi ferropiin tuontiin niistä samoista maista, joita tämä menettely koskee. Tämän johdosta näille maille avautui uusi markkina-alue, johon ne saattoivat suunnata osan viennistään.Normaaliarvo(20) Brasilian osalta komissio katsoi, että maan kotimarkkinamyynti oli riittävän edustavaa sen käyttämiseksi normaaliarvon laskemisessa.(21) Komissio tutki tämän jälkeen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, voidaanko kunkin yrityksen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin, kuinka suuri osuus kunkin vietyjä tuotetyyppejä vastaavan tyypin myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille oli kannattavaa tutkimusajanjaksona.a) Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla ja jos sen myyntihintojen painotettu keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannusten painotettu keskiarvo, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin sen kaikessa kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.b) Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sen normaaliarvo määritettiin vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.c) Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotetyypin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo määritettiin laskennallisesti.(22) Normaaliarvot määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti asianomaisen tuotelajin valmistuskustannusten perusteella, ja tähän lisättiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto. Myynti- hallinto- ja yleiskustannusten määräksi määritettiin samankaltaisen tuotteen tuottajalle aiheutuneet kustannukset, ja voiton määräksi asianomaisten tuottajien painotettu keskimääräinen voitto samankaltaisen tuotteen myynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä.(23) Koska Kazakstania, Kiinaa, Ukrainaa ja Venäjää ei pidetä markkinatalousmaina, normaaliarvo oli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti määritettävä käyttämällä vertailumaata, joka on markkinatalousmaa. Pyynnön esittäjä ehdotti Brasiliaa, joka mainittiin myös menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa. Kyseisessä ilmoituksessa mainitun määräajan kuluessa yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei ilmaissut vastustavansa tätä ehdotusta, mutta yksi vientiä harjoittava tuottaja Ukrainasta ilmaisi tukevansa sitä.(24) Brasiliaa pidettiin sopivana valintana vertailumaaksi, koska sillä on merkittävää tuotantoa, kapasiteettia ja kulutusta kotimarkkinoilla. Maassa on useita tuottajia, mikä johtaa kovaan sisäiseen kilpailuun, ja tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti on huomattavaa. Lisäksi Brasilia oli osapuolena tässä tutkimuksessa, joten oli todennäköistä, että brasilialaiset tuottajat toimisivat yhteistyössä. Vaihtoehtoista vertailumaata ei ehdotettu eikä löydetty. Tässä tilanteessa Brasilia valittiin vertailumaaksi, ja normaaliarvot määritettiin yksittäisten brasilialaisten yritysten osalta määritettyjen painotettujen keskimääräisten normaaliarvojen perusteella piipitoisuusluokittain.Vientihinta(25) Vientihinta laskettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisön riippumattomien asiakkaiden tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.(26) Jos tietyn maan vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja tai jos näitä tietoja pidettiin puutteellisina, komissio määritti perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti maakohtaisen keskimääräisen vientihinnan Eurostatin tilastojen tai muiden käytettävissä olevien tietojen perusteella.(27) Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyden arvioimiseksi komissio määritti myös vientihinnat asiakkaille kolmansissa maissa.Tasapuolinen vertailu(28) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti komissio otti huomioon hintojen vertailtavuuteen vaikuttaneet erot.(29) Oikaisuja tehtiin kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- j a liitännäiskustannusten, tuontimaksujen ja välillisten verojen, pakkauskustannusten, luottokustannusten, myynnin jälkeisten kustannusten, palkkioiden sekä alennusten ja hyvitysten erojen huomioon ottamiseksi aina, kun se katsottiin perustelluksi. Vertailu tehtiin yleensä vapaasti tehtaalla -tasolla. Tutkimuksen lopputulos ei olisi muuttunut niiden maiden osalta, joihin sovellettiin vapaasti laivassa -tasoa, vaikka vertailu olisi tehty vapaasti tehtaalla -tasolla.Polkumyyntimarginaalit(30) Polkumyyntimarginaalien arvioimiseksi vertailtiin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa tuotelajeittain vapaasti tehtaalla -tasolla markkinatalousmaiden osalta ja tavanomaisesti vapaasti laivassa -tasolla vientimaan rajalla niiden maiden osalta, jotka eivät ole markkinatalousmaita.2 BrasiliaPolkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(31) Normaaliarvo määritettiin sekä kotimarkkinahintojen että laskennallisten arvojen perusteella.(32) Yhden sellaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jolla ei ollut vientiä tutkimusajanjakson kolmen viimeisen kuukauden aikana, normaaliarvo määritettiin edeltävien kolmen kuukauden ajalta, jolloin vientiä oli esiintynyt, jotta hintoja voitiin verrata kyseisenä ajanjaksona veloitettuihin vientihintoihin.(33) Vientihinta laskettiin yhteisön riippumattomien asiakkaiden tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.(34) Kuudesta yhteistyössä toimineesta vientiä harjoittavasta tuottajasta vain kahdella oli vientiä yhteisöön tutkimusajanjaksolla, ja näihin molempiin sovellettiin nollatullia.(35) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi sekä normaaliarvot että vientihinnat oikaistiin vapaasti tehtaalla -tasolle.(36) Brasilian normaaliarvojen vertaaminen Brasiliasta yhteisöön suuntautuvan viennin hintoihin osoitti polkumyyntiä esiintyvän vain hyvin vähän tai ei ollenkaan. Joka tapauksessa polkumyynti koski hyvin pientä vientimäärää, ja vaikuttaa siltä, että tämä alhainen polkumyyntimarginaali oli väliaikaista eikä jatkunut tutkimusajanjakson jälkeen.Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys(37) Tähän polkumyyntiä koskevaan laskelmaan sisältyi Brasilian normaaliarvojen vertaaminen yhteisön ulkopuolisiin kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hintoihin. Normaaliarvot määritettiin Brasiliassa maksettujen tosiasiallisten hintojen perusteella ja vientihinnat riippumattomien asiakkaiden näissä kolmansissa maissa tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi nämä hinnat oikaistiin vapaasti tehtaalla -tasolle. Normaaliarvojen vertaaminen kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hintoihin osoitti polkumyyntiä esiintyneen jonkin verran, joskin tarkastuskäynneillä kerättyjen, erityisesti Brasilian valuutan devalvaatiota koskevien tietojen mukaan polkumyynti ei ole välttämättä jatkunut.(38) Huomioon otettiin myös se, että eräisiin brasilialaisiin viejiin sovellettava polkumyyntimarginaali oli ollut jonkin aikaa nolla, yhdellä vuodesta 1994 ja kahdella muulla vuoden 1998 alusta, eikä tämä ollut johtanut yhteisöön suuntautuvan viennin merkittävään kasvuun.(39) Brasilialaisten vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteetin käyttöaste oli korkea tutkimusajanjakson aikana, eikä yhteistyössä toimineiden brasilialaisten vientiä harjoittavien tuottajien toimintaa koskeva tarkastus osoittanut merkkejä aikomuksesta muuttaa huomattavalla tavalla kotimarkkinamyynnin nykytasoa ja rakennetta lähitulevaisuudessa.(40) Yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvan viennin osalta useimmat yhteistyössä toimineet brasilialaiset vientiä harjoittavat tuottajat ilmaisivat haluavansa lisätä myyntiään Kaukoitään. Vaikka tutkimus osoitti, että brasilialaisten tuottajien olisi vaikeaa lisätä osuuttaan näillä markkinoilla kiinalaisten toimittajien kovan kilpailun ja Japanin heikon kysynnän vuoksi, ei havaittu myöskään merkkejä siitä, etteivätkö brasilialaiset tuottajat kykenisi säilyttämään markkinaosuuttaan.Päätelmät(41) Polkumyynnin jatkumista koskeva tarkastelu osoitti kokonaisuudessaan hyvin vähäistä polkumyyntiä yhteisöön suuntautuvassa viennissä. Myös viennin määrä oli hyvin pieni. Muutkin tekijät, kuten Brasilian valuutan devalvoituminen, tekevät huomattavan polkumyynnin jatkumisen lähitulevaisuudessa epätodennäköiseksi.(42) Ei ollut myöskään viitteitä siitä, että brasilialaisten viejien vientimäärä yhteisöön palaisi aiemmalle tasolleen. Kotimarkkinamyynnin ja vientimyynnin rakenne vaikutti vakiintuneelta eikä sen huomattavaa muutosta lähitulevaisuudessa pidetty todennäköisenä.(43) Huomioon otettiin myös se, että eräisiin brasilialaisiin viejiin sovellettava polkumyyntimarginaali oli ollut nolla useiden vuosien ajan, eikä tämä ollut johtanut yhteisöön suuntautuvan viennin merkittävään kasvuun.(44) Kaiken kaikkiaan voidaan pitää hyvin epätodennäköisenä, että toimenpiteiden kumoaminen johtaisi Brasiliasta peräisin olevan polkumyynnin toistumiseen merkittävässä määrin.3 Kiinan kansantasavalta(45) Kyselylomakkeet lähetettiin 37 kiinalaiselle viejälle, mutta yhtään vastausta ei saatu. Päätelmät on näin ollen tehty käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(46) Kiinaa koskeva normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella.(47) Vientihinta määritettiin Eurostatilta saatujen käytettävissä olevien tietojen perusteella eli Kiinasta peräisin olevan alhaisen tuontimäärän painotettu keskimääräinen arvo cif-hinta yhteisön rajalla -perusteella kaikkien ferropiiluokkien osalta tutkimusajanjakson aikana.(48) Normaaliarvot ja vientihinnat saatettiin vertailukelpoisiksi oikaisemalla ne vapaasti laivassa vientimaan rajalla -tasolle.(49) Normaaliarvojen ja vientihintojen tarkastelu osoitti, että vienti Kiinasta yhteisöön tapahtui merkittävällä polkumyynnillä tutkimusajanjakson aikana.Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys(50) Koska yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa, polkumyynnin toistumisen todennäköisyys määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tässä tapauksessa parhaina tietoina pidettiin polkumyynnin jatkumisen todennäköisyydestä tehtyjä päätelmiä. Tällä perusteella katsottiin, että Kiinasta tulevan polkumyynnin huomattava toistuminen on todennäköistä, jos toimenpiteet kumotaan.(51) Koska kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, päätelmät polkumyynnin esiintymisestä merkittävässä määrin tehtiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissio keräsi tietoja tuotannonalan julkaisuista ja lehtiartikkeleista, ja näiden tietojen mukaan Kiinan tuotanto ylitti koti- ja vientimarkkinoiden kysynnän noin 250000 tonnilta vuosittain, mikä merkitsee sitä, että maalla olisi merkittävästi kapasiteettia ja varastoja yhteisöön suuntautuvan viennin lisäämiseksi uudelleen merkittävästi, jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin.Päätelmät(52) Käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa selvästi siltä, että on olemassa merkittävää kapasiteettia, joka voitaisiin suunnata yhteisöön, jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin. Lisäksi nykyinen näyttö polkumyynnistä osoittaa selvästi, että Kiinasta peräisin olevan tuonnin merkittävä kasvu tapahtuisi polkumyyntihinnoin.4 KazakstanPolkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(53) Kazakstanin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella.(54) Yhteistyössä toimineet brasilialaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät tuottaneet piipitoisuudeltaan keskiluokkaa olevaa ferropiitä, jollaista Kazakstanista vietiin. Tälle tuotelajille laskettiin normaaliarvo Brasilian osalta määritettyjen piipitoisuudeltaan korkean ja piipitoisuudeltaan alhaisen ferropiin normaaliarvojen yksinkertaisen keskiarvon perusteella.(55) Ainoan Kazakstanissa tiedossa olevan vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynti suuntautui riippumattomille kauppiaille Kazakstanissa, joten kyseinen tuottaja ei ollut varma vietäväksi myydyn ferropiin lopullisesta määräpaikasta. Näin ollen vientihinnat määritettiin sekä Kazakstanin tulliviranomaisten yhteisöön suuntautuvaksi ilmoittaman viennin että Eurostatin kirjaaman tuonnin perusteella. Molemmat tietolähteet osoittivat kaupan määrien olleen vähäisiä.(56) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin vapaasti tehtaalla -tasolla tai sitä vastaavasti.(57) Normaaliarvojen ja vientihintojen tarkastelu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää tutkimusajanjaksona.Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys(58) Kazakstaniin sovellettava normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella ja vientihinta kolmansiin maihin suuntautuvan viennin perusteella. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin vapaasti tehtaalla -tasolla tai sitä vastaavasti. Tarkastelu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää.(59) Ainoa komission tiedossa oleva yhteistyössä toiminut kazakstanilainen vientiä harjoittava tuottaja ei ilmoittanut mitään muutosta kaupankäyntinsä rakenteessa lähitulevaisuudessa.(60) Tämän kazakstanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan ferropiin kokonaistuotanto vähentyi noin 75 prosenttia vuodesta 1995 tutkimusajanjaksoon. Samaan aikaan sen ilmoittama ferropiin tuotantokapasiteetti vähentyi 86 prosenttia. Oli viitteitä siitä, että ilmoitetun kapasiteetin vähentyminen johtui ainakin osittain aiemman kapasiteetin suuntaamisesta muiden tuotteiden tuotantoon, mutta nämä muutokset eivät välttämättä olleet peruuttamattomia. Lisäksi maassa oli huomattavasti muuta käyttämätöntä tuotantokapasiteettia, joka voitaisiin suunnata tulevaisuudessa ferropiin tuotantoon.(61) Kyseinen tuottaja ilmoitti vastauksessaan kyselylomakkeeseen myös, että nykyisin ferropiin tuotantoon tarkoitettujen uunien käyttöaste olisi merkittävästi korkeampi vuosina 1999 ja 2000 kuin tutkimusajanjaksona, mutta tämän väitteen tueksi ei ollut selvää näyttöä.Päätelmät(62) Käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että on olemassa merkittävää kapasiteettia, joka voitaisiin suunnata yhteisöön, jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin. Lisäksi nykyinen näyttö polkumyynnistä osoittaa selvästi, että Kazakstanista yhteisöön suuntautuvan viennin merkittävä kasvu tapahtuisi polkumyyntihinnoin.5 VenäjäPolkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(63) Vaikka yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti alunperin, ettei se ollut vienyt yhteisöön tutkimusajanjakson aikana, havaittiin joitakin riippumattomille ostajille suuntautuneita liiketoimia, joissa rahdin määräpaikkana oli yhteisö. Yritys ei ollut varma eikä toimitettujen asiakirjojen perusteella voitu määrittää, oliko näiden tavaroiden lopullinen määräpaikka yhteisössä vai sen ulkopuolella. Näin ollen oletettiin, että nämä yksittäiset liiketoimet olivat myyntiä riippumattomille asiakkaille yhteisössä. Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä tarkasteltiin tämän perusteella. Koska kaikki ferropiin vientiä yhteisöön harjoittavat venäläiset tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä tarkasteltiin lisäksi Eurostatin tuontitilastojen perusteella.(64) Venäjään sovellettava normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella. Koska yhteistyössä toimineet brasilialaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät tuottaneet piipitoisuudeltaan keskiluokkaa olevaa ferropiitä, jollaista Venäjä vie, tälle tuotelajille laskettiin normaaliarvo Brasilian osalta määritettyjen piipitoisuudeltaan korkean ja piipitoisuudeltaan alhaisen ferropiin normaaliarvojen yksinkertaisen keskiarvon perusteella.(65) Ainoa yhteistyössä toiminut venäläinen vientiä harjoittava tuottaja myi tuotteensa joko suoraan etuyhteydettömille ostajille tai kolmannessa maassa toimivan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta. Etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta tapahtunutta myyntiä ei otettu huomioon tarkastelussa, koska suhde on voinut vaikuttaa veloitettuihin hintoihin. Näin ollen vientihinta määritettiin yhteisön riippumattomien ostajien tuotteesta tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.(66) Koska nämä liiketoimet muodostivat Eurostatin tilastojen mukaan alle puolet Venäjältä peräisin olevan ferropiin kokonaistuonnista, keskimääräiset vientihinnat määritettiin myös Eurostatin tilastojen perusteella tutkimusajanjakson kolmen viimeisen kuukauden ajalta.(67) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvo ja vientihinnat oikaistiin joissakin tapauksissa vapaasti laivassa vientimaan rajalla -tasolle ja joissakin tapauksissa vapaasti tehtaalla -tasolle.(68) Normaaliarvojen ja vientihintojen vertailu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää tutkimusajanjaksona.Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys(69) Venäjään sovellettava normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella ja vientihinta kaiken kolmansiin maihin suuntautuvan viennin perusteella, koska venäläinen vientiä harjoittava tuottaja ei pystynyt nimeämään vientiä varten myymänsä ferropiin määräpaikkoja. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi sekä normaaliarvo että vientihinta oikaistiin vapaasti tehtaalla -tasolle. Tarkastelu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää.(70) Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että mahdollinen lisäys sen myynnissä olisi tarkoitettu ainoastaan kotimarkkinoille ja Aasian tai Lähi-idän markkinoille eikä yhteisöön. Tämän väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään todisteita. Joka tapauksessa vaikka myynti joillekin näistä markkinoista kasvaisi, käyttämätön kapasiteetti pysyisi edelleen hyvin merkittävällä tasolla eli määrältään suurempana kuin vienti Venäjältä yhteisöön ennen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa. Tässä tilanteessa voidaan kohtuudella olettaa, että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat lisäisivät todennäköisesti vientiään yhteisöön merkittävästi, jos toimenpiteet kumottaisiin.Päätelmät(71) Koska vain yksi venäläinen vientiä harjoittava tuottaja palautti kyselylomakkeen ja koska Eurostatin mukaan tämä vientiä harjoittava tuottaja edusti alle puolta Venäjältä yhteisöön suuntautuneesta viennistä, komission käytettävissä olleet tiedot olivat rajalliset. Tarkastelu osoitti, että vienti Venäjältä sekä yhteisöön että kolmansiin maihin tapahtui merkittävällä polkumyynnillä. Polkumyynti yhdessä huomattavan käyttämättömän kapasiteetin kanssa viittaa siihen, että Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin nykyisin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden kumoaminen johtaisi merkittävään polkumyyntiin lähitulevaisuudessa.6 UkrainaPolkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(72) Yhteistyössä toimineet brasilialaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät tuottaneet piipitoisuudeltaan keskiluokkaa olevaa ferropiitä, jollaista Ukrainasta vietiin. Tälle tuotelajille piti laskea normaaliarvo Brasilian osalta määritettyjen piipitoisuudeltaan korkean ja piipitoisuudeltaan alhaisen ferropiin normaaliarvojen yksinkertaisen keskiarvon perusteella.(73) Koska ukrainalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät ilmoittaneet yhtään vientitapahtumaa tutkimusajanjakson ajalta, vientihintaa yhteisöön ei voitu määrittää näiden yritysten toimittamien tietojen perusteella.(74) Eurostat kirjasi kuitenkin vähäisen määrän tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Ukrainasta. Näin ollen vientihinnat määritettiin Eurostatilta saatujen hintojen perusteella tutkimusajanjakson kolmen viimeisen kuukauden ajalta.(75) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi sekä normaaliarvo että vientihinta oikaistiin vapaasti laivassa vientimaan rajalla -tasolle tai vastaavasti.(76) Normaaliarvojen ja vientihintojen vertailu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää.Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys(77) Ukrainaan sovellettava normaaliarvo määritettiin vertailumaa Brasilian normaaliarvon perusteella. Vientihinta määritettiin yhteisön ulkopuolisten kolmansien maiden riippumattomien asiakkaiden tuotteesta tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella. Yhden vientiä harjoittavan tuottajan vientihinnat laskettiin maaliskuusta toukokuuhun 1998 tapahtuneen viennin perusteella, koska myöhemmältä ajalta vientiä ei ilmoitettu tapahtuneen. Alihankintana tapahtuneita liiketoimia ei otettu huomioon. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi sekä normaaliarvot että vientihinnat oikaistiin vapaasti laivassa vientimaan rajalla -tasolle. Tämän perusteella myynti näille kolmansien maiden markkinoille oli tapahtunut tutkimusajanjaksona huomattavalla polkumyynnillä.(78) Vaikka vientiä harjoittavat tuottajat esittivät jonkin verran näyttöä, jonka mukaan sekä kotimarkkinamyynti että vientimyynti lisääntyisivät jonkin verran ja niiden kapasiteetti putoaisi, käytettäväksi jäisi edelleen merkittävä osa jäljellä olevasta teknisestä nimelliskapasiteetista. Se hyväksyttiin, että energia- ja raaka-ainepula voivat vähentää käytettävissä olevaa kapasiteettia, mutta päätelmänä todettiin kuitenkin, että kapasiteetti pysyisi huomattavana ja suurempana kuin Ukrainan vienti yhteisöön ennen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa.Päätelmät(79) Yhteisöön sekä yhteisön ulkopuolisille markkinoille suuntautuneeseen myyntiin tutkimusajanjaksona liittyneen polkumyynnin tarkastelu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää. Tämä seikka samoin kuin käyttämättömän kapasiteetin taso viittaa siihen, että Ukrainasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin nykyisin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden kumoaminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja toistumiseen merkittävässä määrin.7 VenezuelaPolkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyys(80) Ainoa tiedossa oleva venezuelalainen tutkimusajanjakson aikana vientiä harjoittanut tuottaja (Fesilven) toimi yhteistyössä. Tutkimusajanjakson aikana todettiin esiintyneen jonkin verran polkumyyntiä.(81) Venezuelan hallitus kuitenkin yksityisti Fesilven-yrityksen 4 päivänä joulukuuta 1998 eli tutkimusajanjakson jälkeen. Tämän jälkeen yritys päätyi yhteistyössä toimivan- yhteisön tuottajan, Ferroatlántica SL:n, suoraan hallintaan, ja sen uudeksi nimeksi tuli Ferroven.(82) Ferrovenin uusi johto väitti, ettei yrityksen harjoittaman vahingollisen polkumyynnin toistaminen ole todennäköistä niiden perustavaa laatua olevien muutosten vuoksi, joita aiemman yrityksen ostamisen jälkeen oli toteutettu:- yritys oli muuttunut valtion omistamasta ja tukemasta yrityksestä markkinatalouden periaatteiden mukaan toimivaksi yritykseksi, jonka ensisijaisena päämääränä on tuottaa voittoa,- yrityksen myyntiä johtaa Ferroatlántica SL Espanjasta, jolloin voidaan hyödyntää logistisia etuja Etelä- ja Pohjois-Amerikkaan suuntautuvassa myynnissä sen sijaan, että myytäisiin polkumyynnillä muille markkinoille kuten yhteisöön,- myyntiä yhteisön markkinoille tapahtuisi vain, jos Ferroatlántica SL:n oma tuotanto ei riitä tyydyttämään kysyntää, ja hinnat olisivat samat kuin espanjalaisella emoyhtiöllä, jotta se säilyttäisi asemansa yhteisön markkinoilla.(83) Komissio tarkasteli näitä väitteitä tutkimalla ensin yhteisön tuottajan ja Venezuelan hallituksen välisen yrityskauppaa koskevan sopimuksen, jossa todettiin selkeästi, että uuden yrityksen on toimittava pääperiaatteinaan vapaa yritystoiminta ja vapaa kilpailu. Tarkastuskäynnillä komissio pani merkille, että Ferrovenin johtoon oli otettu neljä Ferroatlántican johtajaa toteuttamaan emoyhtiön menettelyjä kaupallisen toimintalinjan, kirjanpidon, tuotteiden laadun ja tuotannon tehokkuuden alalla. Lisäksi raaka-aineet ja energia hankittiin ja niistä aiheutuneet kustannukset maksettiin nyt tavanomaisten markkinaolosuhteiden mukaisesti.(84) Komissio tutki myös, oliko Ferrovenillä yksityistämisen jälkeen riittävää varakapasiteettia toimittaa suuria vientimääriä yhteisöön. Päätelmänä oli, että merkittävää varakapasiteettia olisi edelleen käytettävissä. On kuitenkin selvää, että venezuelalaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla on todellisia logistisia etuja useimpiin maailman muihin tuottajiin verrattuna Etelä- ja Pohjois-Amerikan markkinoille suuntautuvassa kaupassa. Tältä osin todettiin, että asianomaisen tuottajan ferropiin kokonaisliikevaihdosta suurin osa tuli kotimarkkinoilta ja muilta Etelä- ja Pohjois-Amerikan markkinoilta. Tästä myynnistä ei suuntautunut yhtään suurille Yhdysvaltain markkinoille (joiden koko on noin 490000 tonnia vuodessa), joilla polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyi elokuussa 1999, kuten 19 kappaleessa selostetaan.Päätelmät(85) Polkumyyntiä todettiin tapahtuneen tutkimusajanjaksona jonkin verran, mutta asianmukaista arviota Venezuelasta yhteisöön suuntautuvan viennin tulevista määristä ja hinnoista ei voida tehdä ottamatta huomioon Ferrovenin emoyhtiön Ferroatlántica SL:n tilannetta. Tätä tarkasteltiin sen osalta, miten todennäköistä vahingon jatkuminen tai toistuminen olisi, ja todettiin, että tutkimusajanjakson aikana vallinnut tilanne oli muuttunut huomattavasti siinä määrin, että tutkimusajanjaksoa koskevat päätelmät polkumyynnistä eivät välttämättä ole edustavia tulevaisuutta ajatellen. Vahinkoa koskevat päätelmät huomioon ottaen ei pidetty tarpeellisena tehdä lopullisia päätelmiä polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä.D TILANNE YHTEISÖN FERROPIIN MARKKINOILLA1 Alustavat huomiot(86) Tarkastelujaksoa koskevien tietojen vertailukelpoisuuden varmistamiseksi Itävallan, Ruotsin ja Suomen katsottiin kuuluneen yhteisön markkinoihin jo vuonna 1994.(87) Pyynnön esittäjä huomautti, että Eurostatin tiedot eivät kattaneet tuontia näihin maihin vuonna 1994, ja ehdotti, että näiden maiden osalta käytettäisiin kansallisia tilastoja. Yhteisön ja toisaalta näiden kolmen uuden jäsenvaltion vienti- ja tuontitilastojen perusteella ei kuitenkaan saatu sovitettua yhteen yhteisön ja näiden kolmen maan välisiä kauppavirtoja. Näiden kolmen maan tuontia yhteisöön vuonna 1994 koskevia lukuja ei näin ollen otettu huomioon. Näiden kolmen maan kulutus vuonna 1994 määritettiin 88 kappaleessa kuvatulla tavalla.2 Yhteisön kulutus(88) Vuoden 1995 ja sitä myöhemmän ajanjakson kulutus määritettiin Eurostatin täydellisten 15:tä jäsenvaltiota koskevien tuontitilastojen sekä yhteisön tuotannonalan ja muiden tuottajien myyntitietojen perusteella. Koska tuonnista Itävaltaan, Ruotsiin ja Suomeen ei ollut luotettavia tietoja, näiden maiden kulutus vuonna 1994 arvioitiin niiden teräksentuotannon perusteella. Kulutus muissa 12 jäsenvaltiossa määritettiin yhteisön tuotannonalan toimittamien tarkastettujen myyntitietojen, muiden yhteisön tuottajien tuotantoa koskevien valituksen mukana toimitettujen tietojen ja Eurostatin tietojen avulla saatujen tuontimäärien perusteella.(89) Tarkastelujaksona kulutus kasvoi 26 prosenttia noin 505000 tonnista vuonna 1994 hiukan alle 639000 tonniin tutkimusajanjaksona.>TAULUKON PAIKKA>3 Tarkasteltavana oleva tuontiAlustava huomio(90) Ottaen huomioon edellä esitetyt Brasiliaa koskevat päätelmät polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä, Brasiliasta peräisin olevan tuonnin aiheuttaman vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden tarkastelua ei jatketa.Määrät ja markkinaosuudet(91) Eurostatin tietojen mukaan tuonti Kazakstanista Kiinasta ja Ukrainasta oli tarkastelujaksolla hyvin vähäistä, tuonti Venäjältä ja Venezuelasta vaihteli vuosittain mutta pysyi vähäisenä suhteessa kulutukseen (Venäjän osuus tutkimusajanjaksona oli 0,4 prosenttia ja Venezuelan osuus 1,6 prosenttia). Yhteensä asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus tutkimusajanjaksona oli 2,1 prosenttia.>TAULUKON PAIKKA>Hinnat(92) Eurostatin tietojen perusteella tuonnin cif-hinnat (ilman tulleja) euroina tonnilta kohti olivat tutkimusajanjaksona seuraavat: Venezuela 434, Kiina 471, Venäjä 447, Ukraina 421 ja Kazakstan 413. Nämä hinnat olivat huomattavasti alhaisemmat kuin kaiken tuonnin keskihinta (629 euroa/tonni).(93) Tuontimäärät asianomaisista maista olivat hyvin pienet eikä asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien hinnoista ollut tietoja, koska yhteistyöhön osallistuminen tässä tutkimuksessa oli hyvin vähäistä, joten oli mahdotonta laskea hinnan alittavuutta luotettavasti.4 Tuonti muista kolmansista maista(94) Tuonti Norjasta muodosti 52 prosenttia yhteisön markkinoista tutkimusajanjaksona. Samaan aikaan muun tuonnin osuus oli 29,8 prosenttia. Muut tärkeimmät vientimaat olivat Puola, Slovakia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Egypti. Brasilian markkinaosuus oli 0,9 prosenttia.>TAULUKON PAIKKA>(95) Tutkimus osoitti, että tuonti Norjasta hallitsee yhteisön markkinoita erittäin suuren määrän vuoksi. Tämän tuonnin hinnat ovat olleet vastaavaa tasoa kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Myös tuonti Puolasta, Slovakiasta, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Egyptistä on määrältään merkittävää, mutta sen hinnat ovat alhaisempia. Tuonti Brasiliasta on määrältään varsin vähäistä, mutta sen hinnat ovat olleet yhteisön tuotannonalan hintoja korkeammat.5 Yhteisön tuotannonalan tilanneAlustavat huomiot(96) Asianomaisen tuonnin yhteisön tuotannonalaan kohdistuvan vaikutuksen tarkastelussa otettiin huomioon kaikki taloudelliset tekijät ja osoittimet, jotka vaikuttavat tuotannonalan tilanteeseen. Eräitä perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa mainittuja tekijöitä ei kuitenkaan käsitellä jäljempänä yksityiskohtaisesti, koska niitä ei tässä tutkimuksessa katsottu olennaisiksi yhteisön tuotannonalan tilanteen kannalta. Olisi lisäksi huomattava, ettei mikään näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva.Yhteisön tuotannonalan määrittely(97) Vuosina 1993-94 eli asianomaisia maita koskeneiden aiempien tutkimusten päättyessä pyynnön esittänyt yhteisön tuotannonala muodostui kolmesta tuottajasta: Pechiney Electrometallurgie, Ranska, SKW Trostberg AG, Saksa, ja Carburos Metálicos (nykyisin Ferroatlántica SL), Espanja. Siihen aikaan tuotantoa harjoitti myös neljäs yritys, Industria Elettrica Indel SpA, Italiasta. Näiden aiempien tutkimusten tarkastelujaksojen (1987-88) alussa oli toiminnassa ainakin kolme muuta tuottajaa: Ferrolegierungswerk Lippendorf GmbH, Saksa; Officine Elettrochimiche Trentine, Italia ja Utilizzazzioni Elettro Industriali (UEI), Italia.(98) Tarkasteltavana olevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yhteisön tuotannonalan rakenne muuttui. Ensinnäkin Ruotsin liittyessä Euroopan yhteisöön vuonna 1995 ruotsalaisesta Vargön Alloys AB -yrityksestä tuli yhteisön tuottaja (se oli tuottanut ferropiitä useiden vuosien ajan). Toiseksi useat yritykset lopettivat tuotantonsa tai sulautuivat toisiin yrityksiin, minkä seurauksena tutkimusajanjakson aikana yhteisössä oli vain kolme ferropiin tuottajaa. Meneillään olevaa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskevan pyynnön jättivät mainitut kolme tuottajaa, jotka edustavat tarkasteltavana olevan tuotteen koko yhteisön tuotantoa. Pyynnön esittäneet kolme yhteisön tuottajaa (Ferroatlántica Espanjasta, Pechiney Electrometallurgie Ranskasta ja Vargön Alloys AB Ruotsista) toimivat tutkimuksessa yhteistyössä ja palauttivat komission kyselylomakkeen. Nämä yritykset muodostavat yhteisön tuotannonalan.Myynnin määrä, markkinaosuus ja kasvu(99) Yhteisön tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 21 prosenttia tutkimusajanjaksona, mutta sen markkinaosuus putosi 5 prosenttia, joten on selvää, että tuotannonala kasvoi kulutusta vähemmän.>TAULUKON PAIKKA>Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste(100) Kuten seuraavasta taulukosta näkyy, sekä yhteisön tuotannonalan tuotanto että kapasiteetti kasvoivat tarkastelujaksona, ja kapasiteetin käyttöaste nousi 6 prosenttia.>TAULUKON PAIKKA>Tuotantokustannukset(101) Kustannusanalyysiä varten valittiin piipitoisuudeltaan vähintään 75-prosenttinen ferropii (FeSi 75), jotta voitiin määrittää luotettava suuntaus, koska muiden ferropiiluokkien tuotevalikoima on muuttunut ajan myötä. Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, FeSi 75:n (joka muodostaa suurimman osan tarkasteltavana olevasta tuotteesta) yksikkökustannukset tonnia kohti kasvoivat 4 prosenttia tarkastelujaksona.>TAULUKON PAIKKA>Työllisyys(102) Seuraavasta taulukosta ilmenee, että vuodesta 1994 tutkimusajanjakson loppuun yhteisön tuotannonala vähensi suoraan ferropiin tuotannossa toimineiden työntekijöiden määrää 9 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan työntekijöistä noin 15 prosenttia toimii suoraan ferropiin tuotannossa.>TAULUKON PAIKKA>Tuottavuus(103) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, tuotanto työntekijää kohti (työn tuottavuus) kasvoi tarkastelujaksona 21 prosenttia sekä tuotannon kasvun että työpaikkojen vähentämisen tuloksena.>TAULUKON PAIKKA>Hintakehitys(104) Yhteisön tuotannonalan keskimääräisten myyntihintojen tarkastelussa otettiin huomioon etuyhteydettömille asiakkaille myydyn FeSi 75:n kokonaisarvo ja -määrä (suuntausten arvioimiseksi yhdenmukaisen osoittimen perusteella, kuten edellä todettiin kustannusten osalta). Myyntihinnat nousivat 6 prosenttia tarkastelujaksona. On syytä huomata, että hinnat nousivat 21 prosenttia vuodesta 1994 vuoteen 1996 ja laskivat sen jälkeen 12 prosenttia vuodesta 1996 tutkimusajanjaksoon.>TAULUKON PAIKKA>Kannattavuus(105) Kuten alla osoitetaan, kannattavuus nousi vuodesta 1994 vuoteen 1996, mutta laski tarkastelujakson loppuaikana lähinnä hintojen laskun vuoksi.>TAULUKON PAIKKA>Muut taloudelliset osoittimet(106) Yhteisön tuotannonalan investoinnit kohdistuivat muun muassa korjauksiin eivätkä niinkään uusien uunien laajamittaiseen käyttöönottoon. Vaihtelevien investointilukujen perusteella ei pystytty päättelemään suuntausta vahingon suuruudessa. Lisäksi varastot ja palkat pysyivät kohtuullisen vakaina tarkastelujakson ajan, eikä niissä ollut havaittavissa vahinkoon liittyvää suuntausta. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei pidetty merkittävänä tuonnin vähäisen määrän vuoksi.(107) Kassavirtaa, pääoman (tai investointien) saantia, investointeja ja investointien tuottoa ei analysoitu yksityiskohtaisesti, koska ne olisivat koskeneet yritysten tilannetta kokonaisuudessaan. Muiden tuotantolinjojen osuus näissä yrityksissä oli yli 50 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaisliikevaihdosta eikä yleinen analyysi välttämättä kuvastaisi tarkasteltavana olevan tuotteen tilannetta.6 Päätelmät(108) Yhteisön tuotannonala hyötyi tuottamansa ferropiin yksikköhintojen noususta vuodesta 1994 vuoteen 1996, mutta tarkastelujakson lopussa hintojen lasku ja tuotantokustannusten nousu leikkasi sen liikevoittoprosenttia merkittävästi. Vaikka kysyntä yhteisössä kasvoi tarkastelujaksona terästeollisuudessa tapahtuneen kehityksen myötä, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus laski 5 prosenttia.(109) On syytä huomata, että asianomaisista maista peräisin olleen tuonnin markkinaosuus pysyi noin 2 prosentissa tarkastelujakson ajan. Sen sijaan Norjasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi tutkimusajanjaksona yli 50 prosenttiin, ja muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus oli noin 30 prosenttia.(110) Näin ollen katsottiin, että yhteisön tuotannonalan tilanne oli heikompi tutkimusajanjaksona kuin tarkastelujakson alussa.E VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS1 Alustava huomio(111) Luottamuksellisuussyistä jotkin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteettia, myynnin määrää ja hintoja koskevat luvut on esitetty likiarvoina tai yhteenvetona.2 Asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien tilanteen arviointiVenezuela(112) Kuten edellä johdanto-osan 81 kappaleessa mainitaan, Venezuelan hallitus yksityisti Fesilven-yrityksen 4 päivänä joulukuuta 1998 eli tutkimusajanjakson jälkeen.(113) Tutkimuksessa paljastui, että Fesilven myi tuotetta tutkimusajanjaksona yhteisön markkinoille edelleen hinnoin, jotka voimassa olleiden polkumyyntitullien jälkeenkin alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat.(114) Ferrovenin uusi johto ja sen emoyhtiö Ferroatlántica väittivät kuitenkin, ettei niillä ollut aikomusta myydä Venezuelassa tuotettua ferropiitä yhteisön markkinoille alhaisin hinnoin. Lisäksi ne väittivät, että Venezuelassa tuotettu ferropii oli tarkoitettu Etelä- ja Pohjois-Amerikan markkinoille ja että yhteisön markkinoita varten säilytettiin tuotanto Espanjassa. Nämä väitteet katsottiin täysin hyväksyttäviksi, koska kyseinen yhteisön tuottaja osoitti, että sen investoinnit tuotantolaitoksiin oli säilytetty ennallaan ja että se tuskin myisi alhaisin hinnoin omilla markkinoillaan, sillä tämä heikentäisi sen investointien tuottoa. Voidaan todellakin pitää liiketaloudellisesti luonnollisena, että yhteisön tuottaja pyrkii säilyttämään hinnat ennallaan kotimarkkinoillaan ja samalla maksimoimaan voittomarginaalinsa Venezuelassa tuotetun ferropiin myynnissä.(115) Lisäksi kuten johdanto-osan 84 kappaleessa mainitaan, elokuusta 1999 Ferroven on voinut viedä myös suurille Yhdysvaltain markkinoille.Päätelmät(116) Ei voida olla ottamatta huomioon sitä, että Venezuelasta tapahtuisi tuontia yhteisöön, mutta tällainen tuonti ei todennäköisesti ole hinnoiltaan ja määrältään sellaista, että se aiheuttaisi merkittävää vahinkoa. Näin ollen päätellään, että Ferroven-yrityksen tuottaman ferropiin tuonti ei todennäköisesti johda vahingon toistumiseen.Kazakstan, Kiina, Ukraina ja VenäjäTodennäköiset vientihinnat(117) Siitä huolimatta, että kaupankäyntimäärät tutkimusajanjaksona olivat liian pieniä merkityksellisten hinnan alittavuutta koskevien laskelmien tekemiseksi, tämän tuonnin cif-hinnat olivat merkittävästi alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Näistä maista muihin kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hinnat laskennallisiksi cif yhteisön rajalla -hinnoiksi muutettuina olivat myös merkittävästi alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Lisäksi johdanto-osan 52, 62, 71 ja 79 kappaleessa tehtiin ne päätelmät, että näistä maista peräisin oleva polkumyynti todennäköisesti toistuu, jos toimenpiteiden soveltaminen päätetään. Näin ollen voidaan päätellä, että näistä maista yhteisöön suuntautuva vienti tapahtuu todennäköisesti polkumyyntihinnoin, jotka alittavat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat, jos toimenpiteet kumotaan.Todennäköiset vientimäärät(118) Komissio tarkasteli kussakin asianomaisessa maassa käytettävissä olevia varastoja ja kapasiteettia.(119) Kuten johdanto-osan 51 kappaleessa todettiin, käytettävissä olevien tietojen perusteella Kiinassa on merkittävästi kapasiteettia ja varastoja merkittävän viennin aloittamiseksi uudelleen yhteisöön, jos toimenpiteet kumottaisiin.(120) Kuten johdanto-osan 60-62 kappaleessa todettiin, ainoalla tiedossa olevalla kazakstanilaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla on merkittävät tuotantomahdollisuudet ja varakapasiteettia ferropiin tuottamiseksi yhteisöön vientiä varten.(121) Edellä johdanto-osan 70 kappaleessa todettiin, että Venäjällä on huomattavasti käyttämätöntä kapasiteettia, jota voitaisiin käyttää yhteisöön suuntautuvaan vientiin, jos toimenpiteiden voimassaolo päättyisi.(122) Kuten johdanto-osan 78 kappaleessa mainittiin, Ukrainassa on huomattavasti varakapasiteettia, jota voitaisiin käyttää ylimääräisen ferropiin tuottamiseksi yhteisöön vientiä varten.(123) Lisäksi todettiin, että osa Kazakstanissa ja Venäjällä olevasta tuotantokapasiteetista voidaan siirtää muiden rautaseosten, kuten ferrokromin, tuotantoon etenkin, kun polkumyyntitoimenpiteiden soveltaminen näistä maista peräisin olevan ferrokromin tuonnissa yhteisöön päätettiin 25 päivänä maaliskuuta 2000(11). Samalla todettiin kuitenkin, että jäljelle jäisi silti huomattavasti kapasiteettia, joka voitaisiin suunnata ferropiin tuotantoon näistä maista tapahtuvaa vientiä varten.(124) Kuten johdanto-osan 19 kappaleessa mainittiin, Yhdysvallat lopetti polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisen Kazakstanista, Kiinasta, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevaan tuontiin elokuussa 1999. Yhdysvaltojen markkinoiden koon ja niillä vallitsevan hintatason perusteella vaikuttaisi siltä, että edellä mainitut maat voivat lisätä vientiään Yhdysvaltoihin jonkin verran, varsinkin kun niiden vienti oli hyvin vähäistä ennen kuin Yhdysvaltojen viranomaiset päättivät kumota polkumyyntitoimenpiteet. Tästä huolimatta jäljelle jäisi edelleen merkittävästi kapasiteettia yhteisön markkinoille suuntautuvaa vientiä varten.Päätelmät(125) Polkumyynnin jatkumista ja toistumista koskevien päätelmien sekä Kazakstanissa, Kiinassa, Ukrainassa ja Venäjällä olevan suuren kapasiteetin perusteella ja huolimatta edellä kuvatuista eri tekijöistä, jotka saattavat vähentää yhteisöön suuntautuvaa vientiä varten käytettävissä olevaa kapasiteettia, komission päätelmänä on, että näistä maista peräisin oleva tuonti yhteisöön polkumyyntihinnoin saattaa lisääntyä merkittävästi, jos toimenpiteiden voimassaolo päättyisi.3 Päätelmät yhteisön tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumisen todennäköisyydestä(126) Yhteisön ferropiin markkinoiden ennakoidaan pysyvän suhteellisen vakaina keskipitkällä aikavälillä, mikä heijastaa sitä, että kysyntä on lähes suoraan yhteydessä teräksen tuotantoon. Yhteisön tuotannonalan osuus markkinoista oli tutkimusajanjaksona 16,5 prosenttia, ja kokonaiskapasiteettinsa perusteella sen enimmäisosuus olisi voinut olla 23 prosenttia.(127) Yhteisön tuotannonalan nykyinen markkinaosuus voisi pienentyä kasvavan tuontimäärän vuoksi, jos polkumyyntitoimenpiteet kumottaisiin. On kuitenkin vaikea arvioida tällaisen muutoksen laajuutta.Ensinnäkin ferropiitä käyttävä tuotannonala on ilmoittanut, että toimitusten laadun ja toimitusvarmuuden vuoksi se hankkisi jatkossakin osan ferropiistä yhteisön tuotannonalalta, vaikka toimenpiteet kumottaisiinkin. Tämän väitteen osalta ei ole voitu tehdä varmaa päätelmää, mutta se, että kolme merkittävää brasilialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa eivät lisänneet vientiään yhteisöön, kun polkumyyntitullin soveltaminen niihin päätettiin, tuntuisi tukevan tuotetta käyttävän tuotannonalan väitettä.Toiseksi, kuten edellä mainitaan, tärkein toimija yhteisön markkinoilla on Norja. Norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien reaktio asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin kasvuun on ratkaisevaa kaikkien yhteisön markkinoilla toimivien kannalta.(128) Koska yhteisön tuotannonala on varsin pieni toimija yhteisön markkinoilla, sen pääongelmana olisi myyntihintojen kehitys, joka vaikuttaisi välittömästi kannattavuuteen. On selvää, että jos toimenpiteet kumottaisiin, asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin aiheuttama hintapaine kasvaisi, mutta tällaisen kehityksen vaikutus yhteisön tuotannonalaan ei ole yhtä selvää. Tämä johtuu siitä, että - kuten edellä todettiin - tuotetta käyttävä tuotannonala voisi edelleen hankkia ferropiitä yhteisön tuotannonalalta.(129) Ottaen huomioon polkumyynnin jatkumista ja toistamista koskevat päätelmät sekä päätelmät, joiden mukaan Kazakstanista, Kiinasta, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti voisi kasvaa merkittävästi, jos toimenpiteet kumottaisiin, yleispäätelmänä on, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi. Vaikka tämän heikkenemisen laajuutta on vaikea arvioida tuotannonalan hintojen ja kannattavuuden laskusuuntaukset huomioon ottaen, vahingon toistaminen on kuitenkin todennäköistä. Venezuelan osalta merkittävä haitallinen vaikutus on epätodennäköistä, vaikka toimenpiteet kumottaisiin.F YHTEISON ETU1 Yleisiä huomioita(130) Komissio tarkasteli, onko polkumyyntitoimenpiteiden pitäminen voimassa yhteisön kokonaisedun mukaista.(131) On syytä muistaa, että Venezuelasta peräisin olevan ferropiin tuontiin on sovellettu polkumyyntitoimenpiteitä vuodesta 1983, Brasiliasta, Kazakstanista, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuontiin vuodesta 1987 ja Kiinasta peräisin olevan ferropiin tuontiin vuodesta 1993.(132) Yhteisön tuotannonalan tilannetta vuoden 1994 jälkeen kuvataan yksityiskohtaisesti edellä johdanto-osan 96-110 kappaleessa. Jaksoa vuodesta 1987 tutkimusajanjaksoon tarkasteltiin sen arvioimiseksi, edellyttääkö yhteisön etu toimenpiteiden jatkamista ja millainen vaikutus toimenpiteiden jatkamisella tai päättämisellä olisi yhteisön tuotannonalaan tulevaisuudessa. Tämän arvioinnin tarkoituksena oli osoittaa polkumyyntitoimenpiteiden vaikutus yhteisön tuotannonalan kokonaiskehitykseen sinä aikana, jonka ne ovat olleet voimassa.(133) Pyynnön esittäjä kyseenalaisti tämän lähestymistavan ja huomautti, että polkumyyntitoimenpiteet koskivat kaikkia kuutta asianomaista maata vasta vuosina 1993-1994. Lisäksi pyynnön esittäjä huomautti, että - kuten asetuksessa (EY) N:o 3359/93 todetaan - ennen vuosia 1993-1994 voimassa olleet toimenpiteet eivät suojanneet tehokkaasti yhteisön tuotannonalaa polkumyynnillä tapahtuneelta tuonnilta.(134) Tältä osin on komission mielestä selvää, että yhteisön tuotannonalan tilanne vuosina 1993-1994 oli aiempia vuosia heikompi. Nyt kyseessä olevassa tutkimuksessa komissio tarkasteli, oliko parantunut suoja auttanut yhteisön tuotannonalaa kääntämään aiemmat epäsuotuisat suuntaukset, joten aiemman ajanjakson tarkastelu oli tästä syystä perusteltua.2 Yhteisön tuotannonalaYhteisön tuotannonalan tilanteen muuttuminen(135) Kuten johdanto-osan 97 kappaleessa mainittiin, yhteisön tuotannonala muodostui vuonna 1987 ainakin kahdeksasta yrityksestä. On tarpeen ottaa huomioon myös ferropiin tuotanto entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa ennen Saksan yhdistymistä vuonna 1990 samoin kuin tuotanto Ruotsissa ennen sen liittymistä yhteisöön vuonna 1995. Otettuaan huomioon aiempien menettelyjen yhteydessä julkaistut tiedot sekä pyynnön esittäjän toimittamat tiedot komissio arvioi, että vuonna 1987 laskennallinen yhteisön tuotanto (johon on siis otettu mukaan nykyisten 15 jäsenvaltion alueella sijainneet tuottajat) oli ainakin 200000 tonnia. Tuotanto putosi 103000 tonniin tutkimusajanjaksona, mikä vastaa noin 50 prosentin vähennystä vuodesta 1987 (ja vielä suurempaa markkinaosuuden menetystä, koska markkinoiden koon arvioidaan kasvaneen samaan aikaan vähintään 20 prosenttia).(136) Tämä tuotannon ja markkinaosuuden menetys (edellä mainittuihin laskennallisiin lukuihin verrattuna) voidaan selittää muun muassa sillä, että tutkimusajanjakson lopussa toiminnassa oli enää kolme yritystä. Vaikka näiden kolmen yrityksen tuotanto kasvoi hiukan vuodesta 1994 tutkimusajanjaksoon, kuten johdanto-osan 100 kappaleessa kuvataan, on huomautettava, että niiden markkinaosuutta ja työpaikkojen määrää koskevien lukujen perusteella vuosina 1987-1994 vallinnut laskusuuntaus jatkui tarkastelujaksolla. Tältä osin on huomautettava myös, että niiden kahden yhteisön tuottajan ottaminen huomioon, jotka harjoittivat toimintaa vielä vuonna 1994 mutta eivät enää tutkimusajanjaksona, osoittaisi laskusuuntauksen olleen vielä jyrkempi. Sen sijaan Norjasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi noin 20 prosenttiyksikköä vuodesta 1987 tutkimusajanjaksoon.Toimenpiteiden jatkamisen vaikutus(137) Yhteisön ferropiin tuottajien vähentyminen johtui sekä tuotannon lopettamisesta että yrityskaupoista. Näistä muutoksista huolimatta yhteisön tuotannonalan tilanne oli tutkimusajanjaksona heikompi kuin vuonna 1987 tai vuonna 1994.(138) Lisäksi tämä pitkään jatkunut laskusuuntaus osui aikaan, jolloin polkumyyntitullit olivat voimassa. Tältä osin komissio totesi, että vuonna 1993 annetulla asetuksella (EY) N:o 3359/93 viideksi vuodeksi myönnetty lisäsuoja yhdessä vuonna 1994 annetun asetuksen (EY) N:o 621/94 tarjoaman suojan kanssa ei parantanut yhteisön tuotannonalan tilannetta odotetulla tavalla. Muiden näissä asetuksissa tarkasteltujen vaikutusten lisäksi toimenpiteillä oli määrä auttaa yhteisön tuotannonalaa kilpailemaan tasapuolisin edellytyksin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa, jotta olisi vältetty muun muassa yritysten lakkauttamisesta, työntekijöiden vähentämisestä ja markkinaosuuden menetyksestä aiheutuvat lisävahingot. On kuitenkin selvää, että tuotannonalan toiminnan supistaminen jatkui toimenpiteistä huolimatta.(139) Pyynnön esittäjä mainitsi useita tekijöitä, jotka osoittivat, että vuodesta 1994 yhteisön tuotannonala on hyötynyt toimenpiteistä erityisesti kapasiteetin käytön, tuottavuuden ja kannattavuuden osalta. Komissio totesi, että tätä tilanteen parantumista on tarkasteltava lähinnä suhteessa yhteisön tuotannonalan rakenneuudistukseen ja tuotannon vähentämiseen. Vaikka tuontimäärät asianomaisista maista olivat vähäisiä, tutkimuksessa osoittautui, että tarkastelujakson loppuun mennessä kaksi yritystä oli lakkautettu, jäljelle jääneiden kolmen yrityksen työntekijämäärää oli vähennetty 9 prosenttia, markkinaosuus oli pienentynyt ja kannattavuus heikentynyt. Näin ollen pääteltiin, että odotettuja korjaavaa vaikutuksia ei ollut saavutettu.(140) Komission päätelmänä oli, ettei yhteisön tuotannonala kyennyt hyötymään toimenpiteistä, jotka olivat selvästi tehokkaita ainakin vuodesta 1994 alkaen. Tämän vuoksi oli perusteetonta jatkaa toimenpiteiden voimassaoloa vielä viidellä vuodella.Toimenpiteiden päättymisen vaikutus(141) Komissio tarkasteli johdanto-osan 126-130 kappaleessa niitä vaikutuksia yhteisön tuotannonalaan, joita asianomaisiin maihin sovellettavien toimenpiteiden päättäminen aiheuttaisi. Päätelmänä oli, että tällaisessa tapauksessa tärkein vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen olisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttama yleinen hintojen laskupaine. Näissä olosuhteissa yhteisön tuotannonalan kannattavuus heikkenisi, ja tämä voisi johtaa päätöksiin ferropiin tuotannon vähentämisestä yhteisössä. On kuitenkin vaikea arvioida tarkkaan, miten paljon yhteisön tuotannonalan tilanne voisi heikentyä, varsinkin kun käyttäjät ilmaisivat tarpeen säilyttää yhteisön toimitusvarmuus.3 Vaikutus tuojiin(142) Komissio tarkasteli ferropiitä asianomaisista maista yhteisöön tuovien etuja ja sai vastauksen kyselyyn yhdeltä yritykseltä. Tutkimus osoitti, että tämän yrityksen liikevaihto voisi kasvaa merkittävästi, jos toimenpiteiden soveltaminen päätettäisiin.(143) Edellä todetun perusteella ja vastakkaisten väitteiden puuttuessa komission päätelmä on, että toimenpiteiden päättyminen vaikuttaisi myönteisesti asianomaiseen tuontia harjoittaviin yrityksiin, koska niiden liikevaihto voisi kasvaa merkittävästi. Vastanneiden tuontia harjoittavien yritysten vähäisyyden vuoksi näitä tietoja ei kuitenkaan pidetty ratkaisevina yhteisön etua koskevassa tarkastelussa.4 Vaikutus käyttäjiin(144) Yhteisön markkinoilla ferropiitä käytetään lähes pelkästään teräksen ja valuraudan tuotantoon. Sitä käytetään joko piin lisäämiseen seosaineeksi korkealuokkaisiin terästuotteisiin tai hapen poistoon.(145) Komissio sai tietoja viideltä käyttäjältä ja yhdeltä käyttäjien yhdistykseltä. Niiden kyselylomakkeeseen antamien vastausten perusteella todettiin, että vuonna 1998 ferropiin osuus näiden yritysten tuotantokustannuksista oli 0,86 prosenttia. Komissio vertasi näitä tietoja julkisesti saatavilla oleviin tilastoihin ja katsoi kohtuulliseksi arvioida, että ferropiin kustannukset muodostivat keskimäärin 0,8 prosenttia tuotetta käyttävän tuotannonalan tuotantokustannuksista tutkimusajanjaksona. Tämä arvio oli hiukan alhaisempi kuin pyynnön esittäjän arvio.(146) Käyttäjien yhdistys väitti, että toimenpiteiden kumoaminen oli tärkeää yhteisön markkinoilla vallitsevan kilpailun kannalta. Perusteena oli se, että toimenpiteet olivat lopettaneet lähes kokonaan ferropiin tuonnin Kazakstanista, Kiinasta, Ukrainasta ja Venäjältä ja vähentäneet tuontimäärän Brasiliasta ja Venezuelasta hyvin pieneksi. Käyttäjät selittivät, että nykyiset toimenpiteet rajoittavat merkittävästi tuotetta käyttävän tuotannonalan toimituslähteitä ja pitävät hinnat yhteisön markkinoilla keinotekoisen korkealla tasolla. Lisäksi ne selittivät, että yhteisön teräksentuottajien kilpailuasema on nykyisin epäedullinen verrattuna yhteisön ulkopuolisiin teräksentuottajiin, jotka voivat hankkia ferropiitä ilman polkumyyntitulleja.(147) Näitä väitteitä tarkastellessaan komissio otti huomioon seuraavat asiat:- toimenpiteiden päättäminen lisäisi toimittajien määrää yhteisön markkinoilla, mistä olisi selvää hyötyä yhteisön teräksentuottajille alhaisempien kustannusten muodossa,- on todettu, että ferropiin hinnat Yhdysvaltojen markkinoilla laskivat 15 prosenttia polkumyyntitoimenpiteiden poistamisen jälkeen vuonna 1999. Jos polkumyyntitoimenpiteiden kumoamisella olisi yhteisön markkinoilla samanlainen vaikutus kuin Yhdysvaltojen markkinoilla, yhteisön terästeollisuus voisi säästää jopa 15 prosenttia ferropiikustannuksistaan eli noin 60 miljoonaa euroa (15 prosenttia yhteisön ferropiin markkinoista, joiden kokonaisarvo tutkimusajanjaksona oli 406 miljoonaa euroa).(148) Pyynnön esittäjä väitti, että komissio poikkesi nykyisestä käytännöstään arvioidessaan ferropiin käyttäjille toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena aiheutuneita kustannuksia, etenkin koska se on pitänyt vastaavantasoisia kustannuksia vähäpätöisinä tiettyjen muiden polkumyyntitutkimusten yhteydessä. Pyynnön esittäjä väitti myös, että tässä ferropiitä koskevassa tutkimuksessa nämä kustannukset eivät olleet suhteettomia verrattuna toimenpiteistä yhteisön tuotannonalalle aiheutuvaan hyötyyn.(149) Komissio katsoi, että tarkastelut, jollainen nyt on kyseessä, edellyttävät luonnostaan voimassa olevien toimenpiteiden vaikutusten arviointia. Sitä, että toimenpiteet ovat useimpien asianomaisten maiden osalta olleet voimassa kauemmin kuin viisi vuotta, ei voida jättää huomiotta (esimerkiksi Venezuelaa koskevat toimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 1983). Nyt tarkasteltavassa tapauksessa ajanjakso, jonka toimenpiteet ovat olleet voimassa, johti siihen, että komissio otti huomioon toimenpiteistä käyttäjille useiden vuosien ajan aiheutuneet lisäkustannukset. Tämän vuoksi pidettiin kohtuullisena ottaa huomioon eri osapuolten etujen tarkastelussa toimenpiteiden vaikutus käyttäjiin sinä ajanjaksona, jonka ne ovat olleet voimassa.(150) Komissio totesi myös, että vaikka useiden osoittimien mukaan ferropiin osuus sitä käyttävän tuotannonalan kustannuksista on kasvanut vuodesta 1994 vuoteen 1998, tämä osuus on pysynyt varsin pienenä, kuten johdanto-osan 146 kappaleessa kuvattiin. Vaikka polkumyyntitoimenpiteet ovat vuositasolla lisänneet näitä kustannuksia vain hyvin vähän, koska käyttäjät ovat joutuneet sopeutumaan tähän kustannusten nousuun useiden vuosien ajan, toimenpiteiden kumulatiivinen vaikutus on kuitenkin merkittävä ja se olisi otettava huomioon.5 Yhteisön etua koskeva päätelmä(151) Edellä todetun perusteella on selvää, ettei yhteisön tuotannonala ole pystynyt hyötymään vuodesta 1987 voimassa olleista toimenpiteistä riittävästi. Tähän viittaa sen epäonnistuminen asemansa vahvistamisessa tai edes säilyttämisessä ennallaan yhteisön markkinoilla, vaikka tuonti asianomaisista maista loppui lähes kokonaan polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Yhteisön tuotannonala ei kyennyt myöskään lisäämään markkinaosuuttaan aiempien yhteisön tuottajien lopetettua toimintansa. Tässä yhteydessä on huomionarvoista, että yhteisön tuottajien tällä ajanjaksolla kärsimän markkinaosuuden menetyksen vastapainoksi osuuttaan kasvattivat norjalaiset vientiä harjoittavat tuottajat, joiden tuottama ferropii vastaa laadultaan, hinnaltaan ja toimitusvarmuudeltaan yhteisön tuotannonalan tuottamaa ferropiitä.(152) On pidettävä mielessä myös, että koko tämän pitkän ajanjakson, jolloin polkumyyntitoimenpiteet ovat olleet voimassa, yhteisön teräksentuottajiin on kohdistunut kielteisiä vaikutuksia toimenpiteiden aiheuttamien lisäkustannusten muodossa, varsinkin kun otetaan huomioon tarkasteltavien polkumyyntitoimenpiteiden kumulatiivinen vaikutus niiden koko voimassaoloajalta.(153) Toimenpiteiden päättämisen tarkka vaikutus yhteisön tuotannonalaan on epävarma, eikä aiemman kokemuksen perusteella ole taattua, että toimenpiteiden pitämisestä voimassa olisi merkittävää hyötyä yhteisön tuotannonalalle, mutta sen sijaan on selvää, että terästeollisuudelle on aiheutunut pitkältä ajanjaksolta kumulatiivisia kielteisiä vaikutuksia, jotka jatkuisivat edelleen, jos toimenpiteet pidettäisiin voimassa.(154) Arvioituaan toimenpiteiden jatkamisen tai päättämisen vaikutuksia eri osapuolten etuihin, kuten perusasetuksen 21 artiklassa vaaditaan, komission selvänä päätelmänä oli, että nykyisten toimenpiteiden pitäminen voimassa olisi yhteisön etujen vastaista. Näin ollen toimenpiteiden soveltaminen olisi päätettävä.G MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN(155) Hyväksytään tämän menettelyn päättäminen ja 9 päivänä joulukuuta 1993 annetulla asetuksella (EY) N:o 3359/93 sekä 19 päivänä maaliskuuta 1994 annetulla asetuksella (EY) N:o 621/94 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lakkaaminen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaPäätetään Brasiliasta, Kazakstanista, Kiinan kansantasavallasta, Ukrainasta, Venezuelasta ja Venäjältä peräisin olevan CN-koodeihin 72022110, 7202 21 90 ja 7202 29 90 kuuluvan ferropiin tuontia koskeva polkumyyntimenettely.Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2001.Komission puolestaPascal LamyKomission jäsen(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.(2) EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2.(3) EYVL L 302, 9.12.1993, s. 1.(4) EYVL L 3, 5.1.1994, s. 1.(5) EYVL L 42, 14.2.1998, s. 1.(6) EYVL L 77, 19.3.1994, s. 48.(7) EYVL L 369, 18.12.1992, s. 1.(8) EYVL L 166, 1.7.1999, s. 91.(9) EYVL C 177, 10.6.1998, s. 4.(10) EYVL C 382, 9.12.1998, s. 9.(11) EYVL L 76, 25.3.2000, s. 23.