title: Komission päätös (EU) 2015/1827, annettu 23 päivänä maaliskuuta 2015, valtiontuesta SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09), jonka Kreikka on myöntänyt Pireuksen sataman konttiterminaalille ja Cosco Pacific Limitedille (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 66) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               15.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 269/93

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/1827,
   annettu 23 päivänä maaliskuuta 2015,
   valtiontuesta SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09), jonka Kreikka on myöntänyt Pireuksen sataman konttiterminaalille ja Cosco Pacific Limitedille

         (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 66)

   (Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
   on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 6 artiklan mukaisesti ja ottaa huomioon Kreikalta ja Pireuksen konttiterminaali S.A:lta saadut huomautukset,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

               (1)

               Pireuksen prefekti teki komissiolle 30 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä kantelun, jossa väitettiin, että Kreikan valtio myönsi sääntöjenvastaista valtiontukea Pireuksen sataman osan, Pireuksen konttiterminaali S.A:n, jäljempänä ’PCT’, uudelle toimiluvanhaltijalle, joka on Cosco Pacific Limitedin, jäljempänä ’Cosco’, tiettyyn käyttötarkoitukseen tarkoitettu tytäryhtiö. Väitteiden mukaan tuki myönnettiin verovapautuksina ja toimilupasopimukseen tarjouskilpailun jälkeen lisättyinä suotuisina määräyksinä.

               (2)

               Kreikan satamatyöntekijöiden liiton 7 päivänä toukokuuta 2009 lähettämässä kirjeessä (2) ilmoitettiin komissiolle veroeduista, joita Kreikan valtion väitettiin myöntäneet PCT:lle. Kreikan satamatyöntekijöiden liitto vahvisti 31 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, että sen alkuperäistä kirjettä on pidettävä kanteluna, ja väitti, että valtiontukea myönnettiin veroetujen lisäksi myös toimilupasopimukseen lisättyinä suotuisina määräyksinä.

               (3)

               Kansainvälinen satamatyöläisten neuvosto teki komissiolle 23 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (3) kantelun, jossa esitettiin yksityiskohtainen kuvaus valtiontueksi väitetyistä toimenpiteistä.

               (4)

               Komissio pyysi 14 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Kreikalta tietoja väitetyistä valtiontukitoimenpiteistä. Kreikan viranomaiset pyysivät 12 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisää vastausaikaa, ja komissio hyväksyi pyynnön 18 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio lähetti kyseistä pyyntöä koskevan muistutuksen 3 päivänä helmikuuta 2010, ja 23 päivänä helmikuuta 2010 Kreikan viranomaiset vastasivat tähän tietopyyntöön.

               (5)

               Komission yksiköt tapasivat Kreikan viranomaisten edustajia 5 päivänä toukokuuta 2010 keskustellakseen lisäselvityksistä.

               (6)

               Komissio pyysi Kreikan viranomaisilta lisätietoja 27 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset pyysivät 18 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä määräaikaan pidennystä, ja komissio hyväksyi pyynnön 2 päivänä joulukuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat tähän tietopyyntöön 8 päivänä helmikuuta 2011.

               (7)

               Komissio ilmoitti Kreikalle 11 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä (4) päätöksestään, jonka mukaan erot toimilupasopimuksen ja hankintailmoituksen välillä ja verotoimenpide, joka liittyy vapautukseen yhtiöverosta niiden tavaroiden, työsuoritusten ja palvelujen osalta, jotka tarjotaan PCT:lle Kreikan ulkopuolella, eivät ole valtiontukea. Komissio päätti myös aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn muiden väitettyjen valtiontukitoimenpiteiden osalta.

               (8)

               Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä5 päivänä lokakuuta 2012 (5). Komissio pyysi asianomaisia esittämään toimenpiteitä koskevat huomautuksensa.

               (9)

               Komissio vastaanotti tuensaajan huomautukset 5 päivänä marraskuuta 2012. Nämä huomautukset välitettiin Kreikalle 14 päivänä tammikuuta 2013, ja sille annettiin mahdollisuus vastata niihin. Kreikka antoi huomautuksensa ja lisätietonsa 2 päivänä marraskuuta 2012, 27 päivänä maaliskuuta 2013 ja 10 päivänä heinäkuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Komission yksiköt tapasivat Kreikan viranomaiset ja tuensaajan 13 päivänä syyskuuta 2013. Kreikan viranomaiset toimittivat lisätietoja 23 päivänä lokakuuta 2013. Komissio lähetti edelleen puuttuvia tietoja koskevan muistutuksen 17 päivänä tammikuuta 2014. Kreikan viranomaiset vastasivat 4 päivänä helmikuuta 2014, ja 10 päivänä helmikuuta 2014 järjestettiin uusi tapaaminen. Tämän tapaamisen jälkeen Kreikan viranomaiset toimittivat lisätietoja 10 päivänä maaliskuuta 2014, ja seuraava tapaaminen järjestettiin 12 päivänä maaliskuuta 2014. Kyseisen tapaamisen jälkeen Kreikan viranomaiset toimittivat täydentäviä tietoja 31 päivänä maaliskuuta 2014, 16 päivänä huhtikuuta 2014 ja 28 päivänä huhtikuuta 2014. Tapaamisia Kreikan viranomaisten ja tuensaajan kanssa järjestettiin vielä 19 päivänä toukokuuta 2014 ja 8 päivänä joulukuuta 2014.

         2.   KUVAUS TUENSAAJASTA JA VÄITETYISTÄ TUKITOIMENPITEISTÄ

   2.1   Pireuksen satama

               (10)

               Pireuksen satama on jaettu kahteen alueeseen eli kauppasatamaan ja matkustajasatamaan. Kauppasatamassa on kolme terminaalia: konttiterminaali, rahtiterminaali ja autoterminaali.

               (11)

               Konttiterminaaliin kuuluu kaksi satamalaituria. Pireuksen satamaviranomainen, jäljempänä ’PPA’, päätti laajentaa konttiterminaalin infrastruktuuria pidentämällä laituria I, uudistamalla laiturin II laitteita ja rakentamalla laiturin III.

         2.2   Pireuksen satamaviranomainen SA.

               (12)

               Yritys Pireuksen satamaviranomainen SA perustettiin lailla nro 2688/1999 siten, että muutettiin vuonna 1930 julkisoikeudellisena laitoksena perustettu Pireuksen satamaviranomainen valtion liikelaitokseksi.

               (13)

               Kreikan valtio ja PPA allekirjoittivat toimilupasopimuksen 40 vuodeksi 13 päivänä helmikuuta 2002. Tämä sopimus ratifioitiin lailla nro 3654/2008. Sopimuksen mukaan PPA:lla on yksinoikeus käyttää ja hyödyntää Pireuksen satama-alueiden maita, rakennuksia ja infrastruktuuria (6). Toimilupasopimuksessa määrätään erityisesti, että PPA:lla on oikeus antaa osa satamasta kolmannen osapuolen käyttöön maksua vastaan (7).

         2.3   PPA:n ja PCT:n välinen toimilupasopimus ja investointihanke

               (14)

               PPA järjesti satamatoimintaa koskevan eurooppalaisen julkisen tarjouskilpailun (8), jonka tarkoituksena oli myöntää satamalaitureita I ja II koskeva toimilupa. Tarjouskilpailussa PPA vastaanotti kaksi hakemusta, joista toinen oli Coscolta ja toinen yritysten Hutchinson Port Holdings L.T.D., Hutchinson Ports Investments S.A.R.L., Alapis Joint Stock Company SA ja Lyd SA yhteenliittymältä.

               (15)

               Tarjouspyynnössä määrättiin muutoksenhakumenettelyistä. Mikään osallistujista ei kuitenkaan esittänyt oikeusviranomaisille valitusta tarjouskilpailumenettelystä tai sen lopputuloksesta. Lisäksi Kreikan tilintarkastustuomioistuin tarkasti ja hyväksyi menettelyn ja sopimusluonnoksen.

               (16)

               PPA ja PCT allekirjoittivat marraskuussa 2008 toimilupasopimuksen, jolla PPA luovutti PCT:lle yksinoikeuden hyödyntää ja käyttää niin sanottua uutta konttiterminaalia, joka koostui uudistettavasta satamalaiturista II, rakennettavasta satamalaiturista III ja sen vieressä olevasta alueesta, sekä oikeuden käyttää laitureiden vieressä olevaa alusten turvalliseen kiinnittämiseen ja huoltamiseen tarkoitettua ankkurointialuetta.

               (17)

               Toimilupasopimuksen mukaan PCT on velvollinen uudistamaan satamalaiturin II, rakentamaan uuden satamalaiturin III ja tarjoamaan kaikki konttiterminaalin toimintaan liittyvät satamapalvelut. Lisäksi toimiluvan haltija rahoittaa täysin omalla kustannuksellaan kaikki satamalaiturin II uudistukset sekä satamalaiturin III rakentamisen ja käytön. Siten toimiluvan haltija ei tarjouskilpailun ja toimilupasopimuksen mukaan saa käyttöönsä julkisia varoja investointejaan varten.

               (18)

               Lisäksi toimiluvan haltija vastaa kaikista uudistuksista ja tarvittavan infrastruktuurin rankentamisesta aiheutuvista (kaupallisista) riskeistä. Toimiluvan haltijalla on myös useita velvoitteita varmistaa uudelle konttiterminaalille taattu kapasiteetti.

               (19)

               PPA:n ja PCT:n välinen toimilupasopimus ratifioitiin lailla 3755/2009, jäljempänä ’ratifiointilaki’. Ratifiointilain 1 artikla käsittää toimilupasopimuksen sellaisena kuin se allekirjoitettiin, 2 artiklassa määrätään erityisistä PCT:lle myönnettävistä verovapautuksista ja 3 artiklan mukaan PCT:n toimilupasopimukseen liittyviä investointeja voidaan suojata asetuksen nro 2687/1953 mukaisilla ulkomaisten investointien suojaamiseen tarkoitetuilla erityisjärjestelyillä.

         3.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

               (20)

               Komission 11 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyn päätöksen (9) mukaan erot toimilupasopimuksen ja hankintailmoituksen välillä ja kaksi toteutettua verotuksellista toimenpidettä (10) eivät ole valtiontukea. Samassa päätöksessä komissio ilmaisi epäilyksensä ja aloitti muodollisen tutkintamenettelyn muiden väitettyjen valtiontukitoimenpiteiden osalta:

                           1.

                           Vapautus tuloverosta niiden korkojen osalta, jotka ovat kertyneet satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä (11);

                           2.

                           Oikeus arvonlisäveron palautukseen riippumatta sopimuksen kohteen valmiusasteesta; ”investointitavaran” käsitteen määritelmä arvonlisäveroa koskevia sääntöjä varten; oikeus viivästyskorkoon arvonlisäveron palauttamista koskevan pyynnön jälkeisen 60 päivän määräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen (12);

                           3.

                           Tappioiden siirtäminen seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta (13);

                           4.

                           Valintamahdollisuus kolmen poistomenetelmän välillä satamalaiturin II uudistamisen ja satamalaiturin III rakentamisen investointikustannusten osalta (14);

                           5.

                           Vapautus leimaverosta lainasopimusten ja niihin liittyvien hankkeen rahoitusta koskevien sopimusten osalta (15);

                           6.

                           Vapautus valtion tai kolmansien osapuolten hyväksi tulevista veroista, leimaveroista, maksuista ja oikeuksista, jotka koskevat lainasopimusten lainanantajien välisiä sopimuksia, joihin siirretään lainasopimuksista aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet (16);

                           7.

                           Vapautus leimaverosta niiden PPA:n PCT:lle toimilupasopimuksen mukaisesti maksamien korvausten osalta, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan (17);

                           8.

                           Suojaaminen ulkomaisten investointien suojaamiseen tarkoitetuilla erityisjärjestelyillä (18).

                           9.

                           Vapautus yleisten pakkolunastussääntöjen soveltamisesta.

               (21)

               Erityisesti komissio katsoi, että mainituilla toimenpiteillä annetaan valikoiva etu PCT:lle, koska ne poikkeavat tavanomaisesti sovellettavista verotussäännöistä eikä niitä voida perustella niillä talouspoliittisilla näkökohdilla, joihin Kreikan viranomaiset vetosivat. Erityisesti komissio katsoi, että tavoite edistää suurten infrastruktuurihankkeiden puitteissa tehtäviä investointeja on talouspoliittinen näkökohta, joka on asianomaisen verojärjestelmän ulkopuolinen, eikä sillä voida perustella PCT:tä suosivaa eriytettyä kohtelua.

               (22)

               Lisäksi komissio katsoi, että sen aiemmin tekemillä myönteisillä päätöksillä mainittuja tai samankaltaisia verovapautuksia sisältävistä julkisista sopimuksista ei riitä osoittamaan, että mainitut toimenpiteet ovat perusteltavissa Kreikan verojärjestelmän logiikalla.

               (23)

               Komissio myös esitti epäilyksensä siitä, ovatko toimenpiteet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisia, kuten Kreikan viranomaiset väittivät. Erityisesti komissio esitti epäilyksiä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisesta, koska komissio on esittänyt sen soveltamista koskevat edellytykset alueellisia valtiontukea koskevissa suuntaviivoissaan vuosille 2007–2013 eivätkä Kreikan viranomaiset esittäneet oleellisia perusteluja sille, että toimenpiteet olisivat kyseisten suuntaviivojen edellytysten mukaisia. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisen osalta komissio esitti epäilyksiä toimenpiteiden tarpeellisuudesta ja oikeasuhteisuudesta.

         4.   ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN JA KREIKAN HUOMAUTUKSET

               (24)

               Kreikka ja tuensaaja esittivät tässä asiassa yhteisiä huomautuksia. Komissio ei vastaanottanut huomautuksia muilta kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen.

         4.1   Valtiontuen olemassaolo

         Ei etua

               (25)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että vapautus yleisesti sovellettavasta verolainsäädännöstä ei välttämättä anna valikoivaa etua ja että komissio ei tee eroa valikoivuuden ja edun olemassaolon välillä. Siten ei voida sanoa, että tunnistettu valikoiva toimenpide johtaa automaattisesti etuun ja päinvastoin. Saman yleisen säännön soveltaminen eri tilanteisiin voisi johtaa syrjintään tai haittaan tietyille henkilöille, joihin sääntöä sovelletaan. Vapautuksella voidaan pyrkiä sen varmistamiseen, että objektiivisesti erilaisia tilanteita käsitellään eri tavoin, jolloin niistä ei aiheudu syrjintää tai tahattomia haittoja.

               (26)

               Lisäksi viranomaisten ja PCT:n mukaan yleisen taloudellisen edun mukaisia palveluja tarjoavien yritysten ohella myös ne yritykset, joille myönnetään pitkäaikaisia toimilupia rakentaa ja käyttää julkista infrastruktuuria yksityisten varojen avulla, sitoutuvat sopimusvelvoitteisiin, joiden mukaan niiden on tehtävä mittavia rahallisia investointeja toimiluvan päättymisen jälkeen valtiolle palautettavaan infrastruktuuriin. Siten mainituilla verotuksellisilla toimenpiteillä on tarkoitus korvata tällaisille yrityksille aiheutuvia ”rakenteellisia haittoja”. Tämän osalta viranomaiset ja PCT viittaavat Combus-tuomioon (19), jossa unionin yleinen tuomioistuin totesi, että rakenteellisen haitan poistaminen ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

         Valikoimattomuus ja/tai perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

   i)
         Tutkittavana olevien toimenpiteiden ”viitejärjestelmä”

               (27)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan oikea viitejärjestelmä on se järjestelmä, jota Kreikassa sovelletaan julkisiin infrastruktuurihankkeisiin, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet mukaan luettuna. Kyseistä järjestelmää sovelletaan kaikkiin yrityksiin, jotka ryhtyvät suuriin infrastruktuurihankkeisiin, sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin eikä siinä tehdä eroa niiden välillä. Ratifiointilain verotusta koskevat säännökset edustavat tämän yleisen järjestelmän yksilöllistä soveltamista.

               (28)

               Koska mainituilla hankkeilla on erityisominaisuuksia (20), joiden vuoksi ne eroavat muista hankkeista, julkisista infrastruktuurihankkeista vastaavat yritykset ovat objektiivisesti katsottuna selkeästi erilaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa asemassa kuin yritykset, joiden toiminta ei liity tällaisiin hankkeisiin. Yleisesti sovellettavaa verolainsäädäntöä ei siten voida pitää pätevänä ”viitejärjestelmänä”. Oikea viitejärjestelmä on se, jossa edellä mainitut myös EU:n lainsäädännössä tunnustetut ominaisuudet (21) otetaan huomioon ja jossa niihin liittyvissä tapauksissa myönnetään erityiskohtelua (22).

               (29)

               Kreikka on siksi ottanut käyttöön järjestelmän, jolla varmistetaan niiden erityisominaisuuksien asianmukainen käsittely, jotka erottavat julkiset infrastruktuurihankkeet muunlaisesta toiminnasta; järjestelmä koostuu tietyistä verotusta koskevista säännöksistä, joilla selkeytetään sellaisia tiettyihin verolajeihin sovellettavia sääntöjä, joiden soveltaminen i) voisi muuten johtaa julkisten infrastruktuurihankkeiden syrjintään, ii) on epäselvää eikä ole yhdenmukainen verojärjestelmän yleisten periaatteiden kanssa tai iii) on toissijaista edellä mainittuun pakottavaan vaatimukseen nähden julkisten varojen tehokkaimman käytön/kohdentamisen kannalta.

               (30)

               Lisäksi viranomaiset ja PCT toteavat, että lainsäädännöllinen lähestymistapa, jota käytetään verotoimenpiteen käyttöönottoon, ei määritä toimenpiteen yleistä luonnetta. Ne väittävät Gibraltar-tuomion (23) perusteella, että jäsenvaltion myöntämä vapautus yleisesti sovellettavista säännöistä ei välttämättä merkitse valikoivuutta ja etua. Pelkän poikkeukseen perustuvan lähestymistavan käyttäminen olisi muodollinen menetelmä, joka olisi helppo kiertää.

         ii)
         Käsiteltävän toimenpiteen tavoite

               (31)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että asiassa Adria-Wien annettuun tuomioon perustuvan oikeuskäytännön perusteella sen toimenpiteen tavoite, jolla PCT:tä suosivat määräykset on arvioitava, on julkisten infrastruktuurihankkeiden menestyksekkään toteutuksen edistäminen. Ne kiistävät komission, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esittämän kannan, jonka mukaan tällainen tavoite on merkityksetön ja pätemätön.

               (32)

               Ne myös viittaavat tavoitteeseen, johon pyritään ympäristömaksuilla, väittäessään, että komission, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esittämästä päätelmästä seuraa se, että mitään verotoimenpidettä, jonka tavoitteena on muu kuin verotulojen kerääminen, ei koskaan voitaisi perustella yleisen verojärjestelmän luonteella. Jäsenvaltiot ovat EU:n lainsäädännön noudattamisen rajoissa vapaita soveltamaan verojärjestelmillään asianmukaiseksi katsomaansa politiikkaa.

               (33)

               Lisäksi viranomaiset ja PCT katsovat, että komissio oli väärässä katsoessaan, että mainittu verojärjestelmän tavoite on merkityksetön (24), koska tuomioistuin ei Azorit-tuomiossa (25) todennut, että kyseinen tavoite olisi merkityksetön. Valikoivuusanalyysissä tavoitteena ei ole määrittää, onko tutkittavana olevan toimenpiteen tavoite yksinään pätevä tai merkityksellinen. Toimenpiteen tavoite on pohja, jonka perusteella voidaan vertailla yritysten oikeudellista ja tosiasiallista tilannetta.

               (34)

               Viranomaiset ja PCT katsovat, että komissio ei selitä, miksi politiikan tavoite ei ole merkityksellinen tai pätevä valikoivuusanalyysin kannalta. Tässä yhteydessä ne viittaavat tuomioihin asioissa Adria-Wien (26), Regione Sardegna (27) ja British Aggregates (28) ja katsovat, että tuomioistuin ei vastustanut näitä tavoitteita vaan arvioi ainoastaan toimenpiteiden valikoivuutta.

         iii)
         PCT:n oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne käsiteltävänä olevan toimenpiteen tavoitteen kannalta

               (35)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että PCT ja muut suuriin infrastruktuurihankkeisiin ryhtyvät yritykset ovat julkisten infrastruktuurihankkeiden menestyksekästä toteuttamista koskevan tavoitteen valossa erilaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa kuin muut yritykset. Tämän perusteella ne katsovat, että komissio on menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään jättänyt ottamatta huomioon tällaisten hankkeiden olosuhteet tai erityisominaisuudet. PCT:hen ja muihin vastaavassa tilanteissa oleviin yrityksiin sovellettava verokohtelu ei voi antaa kilpailuetua sellaisiin yrityksiin nähden, joihin sovelletaan erilaista kohtelua, koska erilaista verokohtelua saavat yritykset eivät kilpaile keskenään käsiteltävänä olevien julkisten infrastruktuurihankkeiden toteuttamisessa.

               (36)

               Kaikkiin tällaisia hankkeita toteuttaviin yrityksiin sovelletaan samaa järjestelmää eikä sen ulkopuolelle jää yhtään tällaista yritystä. Järjestelmä ei myöskään sisällä aluetta, alaa, talousarviota tai aikaa koskevia rajoituksia. Siten siihen ei liity tosiasiallista valikoivuutta.

               (37)

               Kreikan viranomaiset eivät myöskään ole säilyttäneet itsellään harkintavaltaa siitä, miten sovelletaan näitä verosäännöksiä, joita on sovellettu järjestelmällisesti kaikissa julkisissa infrastruktuurihankkeissa jo usean vuoden ajan.

         iv)
         Verojärjestelmän logiikka

               (38)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että käsiteltävänä olevat verosäännökset ja rakenne, johon ne kuuluvat, ovat yhdenmukaisia Kreikan verolainsäädännön perus- tai pääperiaatteiden kanssa, koska a) niiden tarkoituksena on sellaisen julkisen politiikan tavoitteen toteuttaminen, joka on yhdenmukainen yleisen verojärjestelmän perusperiaatteiden ja erityisesti oikeasuhtaisuuden periaatteen, taloutta koskevien tavoitteiden, verojärjestelmän tulojen keräämistä koskevan tavoitteen ja Kreikan julkisen infrastruktuurin rakentamista koskevien keskeisten politiikkojen kanssa, b) niillä pyritään varmistamaan yhdenvertaisen kohtelun ja oikeasuhtaisuuden periaatteiden soveltaminen kohtelemalla objektiivisesti erilaisia tilanteita eri tavoin ja siten varmistamaan, että ne tulokset, joihin verojärjestelmällä pyritään, eivät vääristy, c) niitä sovelletaan objektiivisin perustein ja d) niiden erityisenä tarkoituksena on toimia lainsäädäntömekanismina, jolla vastataan julkisissa infrastruktuurihankkeissa ilmeneviin keskeisiin rahoituksellisiin vaikeuksiin, jotka voivat vaarantaa yksityisen sektorin osallistumisen (29).

               (39)

               Näillä säännöksillä taataan lisäksi oikeusvarmuus ja suojellaan siten veronmaksajien veronmaksukykyä ja yksityisen sektorin julkiseen infrastruktuuriin tekemiä investointeja, laajennetaan veropohjaa ja edistetään suurempien verotulojen keräämistä. Siten käsiteltävänä olevat toimenpiteet voidaan perustella järjestelmän logiikalla.

         Kilpailun vääristymiseen liittyviä olosuhteita ja kauppaan kohdistuvia vaikutuksia koskevan arvioinnin puuttuminen

               (40)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että komissio ei tunnistanut kilpailuvaikutusten arvioinnin kannalta merkityksellisiä palveluja ja maantieteellisiä markkinoita, ei analysoinut merkityksellisten markkinoiden kilpailuolosuhteita eikä ilmaissut, että menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitut kilpailevat EU:n satamat ovat Pireuksen sataman ja PCT:n todellisia tai mahdollisia kilpailijoita.

               (41)

               Ne katsovat lisäksi, että komissio jätti tutkimatta ne markkinat, joilla PCT:n konttiterminaali toimii, sekä kilpailuolosuhteet kyseisillä markkinoilla. Tällainen tutkimus osoittaisi, että käsiteltävänä olevilla verosäännöksillä ei ole haitallisia vaikutuksia kilpailuun ja kauppaan EU:ssa.

               (42)

               Markkinoiden kilpailuolosuhteiden osalta ne katsovat, että Wam-tuomion (30) perusteella se tosiasia, että EU:n jäsenvaltioiden välillä käydään kauppaa konttirahdilla ja että niissä on useita keskenään konttisatamapalveluista kilpailevia satamia, ei automaattisesti tarkoita sitä, että kaikki satamaoperaattoreille myönnettävä tuki täyttää kauppaan kohdistuvien vaikutusten ja/tai kilpailun vääristymistä koskevat edellytykset sellaisena kuin ne esitetään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa. Sen vuoksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, ettei komissio analysoinut verosäännösten vaikutuksia kilpailuun ja kauppaan merkityksellisillä markkinoilla.

               (43)

               PCT antoi yksityiskohtaisempia huomautuksia edellä esitetyistä väitteistä.

      Merkityksellisten markkinoiden määritelmä

               (44)

               Merkityksellisten markkinoiden määritelmän osalta PCT viittaa komission sulautumia koskeviin päätöksiin (31) väittäessään, että konttiterminaalipalveluihin liittyvät kahdet erilliset markkinat eli sisämaaliikenteen ja jälleenlaivauksen markkinat.

               (45)

               Se katsoo myös sisämaaliikenteen osalta, että vaikuttaa siltä, että komissio määrittelee menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään markkinoiden maantieteelliseksi alueeksi Kreikan ja itäisen Välimeren selittämättä, miksi sen määritelmä eroaa Kreikan kilpailuviranomaisen määritelmästä, jonka mukaan ahtauspalvelujen markkinoiden maantieteellinen alue rajoittuu sisämaaliikenteen osalta Keski- ja Etelä-Kreikkaan (32).

               (46)

               Lisäksi PCT katsoo, että Keski- ja Etelä-Kreikka ovat Pohjois-Kreikasta erilliset maantieteelliset markkinat sekä tarjonnan että kysynnän kannalta, koska a) PCT:n konttiterminaalilla on kapasiteettia vastaanottaa huomattavasti enemmän liikennettä kuin Thessalonikin satamalla tai millään muulla Kreikan satamalla ja tarjota niitä kilpailukykyisempiä ehtoja paremman teknisten edellytystensä ansiosta, b) teollisuus, kauppa ja väestö on keskittynyt pääosin Ateenaan ja sitä ympäröiville alueille sekä yleisesti maan keski- ja eteläosaan ja c) Kreikan pinnanmuodostus aiheuttaa lisäkustannuksia maan pohjoisosassa sijaitsevan Thessalonikin sataman ja maan keski- ja eteläosien väliselle konttiliikenteelle.

               (47)

               Jälleenlaivaukseen liittyvien konttipalvelujen osalta PCT viittaa komission päätöksiin asioissa Maersk/ECT ja Hutchinson/Evergreen, joissa komissio määritteli jälleenlaivaukseen liittyvien konttipalvelujen merkityksellisiksi maantieteellisiksi markkinoiksi itäisen Välimeren ja Mustanmeren alueen. PCT katsoo myös, että komissio katsoo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään markkinoiden maantieteellisen alueen käsittävän Kreikan ja itäisen Välimeren.

      Merkityksellisten markkinoiden kilpailuolosuhteet

               (48)

               Jälleenlaivauksen osalta PCT katsoo, että PCT:n konttiterminaali ei kilpaile merikonttien jälleenlaivaukseen liittyvistä ahtauspalveluista itäisellä Välimerellä muiden EU:n satamien kuin PPA:n satamalaiturin I konttiterminaalin kanssa. Lisäksi se väittää, että komissio ei selittänyt, miksi se katsoo, että mainituilla markkinoilla toimii useita EU:n jäsenvaltioiden satamia (33), jotka kilpailevat PCT:n konttiterminaalin kanssa. PCT:n mukaan komission toteamus, että Thessalonikin satama, Romanian Constanțan satama, Slovenian Koperin satama ja useat Italian satamat voidaan katsoa PCT:n konttiterminaalin suoriksi kilpailijoiksi, on ristiriidassa komission asiassa C 21/2009 (34) esittämien toteamusten kanssa. Italian satamat ja Slovenian Koperin satama eivät sijaitse PCT:n mukaan komission määrittämällä itäisen Välimeren markkina-alueella, vaan pikemminkin keskisen Välimeren alueella. Lisäksi Pireuksen satama ei tällä hetkellä käsittele näiden satamien käsittelemää sisämaaliikenteeseen tarkoitettua jälleenlaivausliikennettä (35).

               (49)

               Tarjonnan osalta PCT katsoo, että mainittuja satamia voidaan joiltain osin pitää vaihtoehtoina PCT:n konttisatamalle, koska niissä voidaan palvella joitakin konttialuksia, joita voidaan palvella myös PCT:n konttisatamassa, mutta ei kaikentyyppisiä aluksia, koska mainitut satamat ovat veden syvyydeltään ja nosturikapasiteetiltaan pienempiä (36). Kysynnän osalta mainittuja satamia ei voida pitää vaihtoehtoina Pireuksen satamalle, koska a) Pireus tarjoaa lyhyimmän ja halvimman (37) poikkeaman Suezin ja Gibraltarin välisellä reitillä, joka on Välimeren tärkein merikonttilinja (38), b) Pireus tarjoaa maailmanlaajuisesti halvimpia bunkkeriöljyhintoja, c) erityisesti Constanțan käyttämisestä aiheuttaisi ylimääräisiä luotsauskustannuksia Dardanellien ja Bosporinsalmen vuoksi.

               (50)

               Edellä mainitun perusteella PCT katsoo, että menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainittuja satamia ei voida pitää tosiasiallisina tai mahdollisina vaihtoehtoina PCT:n konttisatamalle itäisen Välimeren jälleenlaivausliikenteen ahtauspalvelujen osalta.

               (51)

               Lisäksi PCT viittaa komission Pireuksen satamaan tehtäviä investointeja koskevaan päätökseen, jossa komissio katsoi, että tiettyjen satamien ja Pireuksen sataman välinen kilpailu on hyvin vähäistä (39). PCT myös katsoo, ettei komissio analysoinut verosäännösten vaikutuksia kilpailuun ja kauppaan merkityksellisillä markkinoilla. Näiden vaikutusten arviointi vaatisi lisäksi merkityksellisillä markkinoilla sovellettavien vastaavien verojärjestelmien tutkimista, koska muut satamat saattavat hyötyä samankaltaisista tai vastaavista verosäännöksistä.

               (52)

               PCT katsoo lisäksi, että PCT:n ainoa kilpailija mainituilla markkinoilla on PPA, joka vastaa Pireuksen sataman satamalaiturin I konttiterminaalista. PPA:n osalta komissio on kuitenkin tunnustanut, että PCT:lle myönnetty toimilupa lisää konttiliikenteen ahtauspalveluja koskevaa kilpailua Pireuksen satamassa (40).

               (53)

               PPA:n ja muiden Kreikan satamien yksityistämisestä mahdollisesti aiheutuvan kilpailun osalta PCT katsoo, että ne Kreikan satamaoperaattorit, joille ei ole myönnetty samanlaista toimilupaa, eivät ole samanlaisessa asemassa sen kanssa, jolloin käsiteltävänä olevat verosäännökset eivät johda kilpailuetuun tai kilpailun vääristymiseen.

               (54)

               Se katsoo myös, ettei komissio esitä todisteita siitä, että muut satamaoperaattorit olisivat kiinnostuneita tekemään huomattavia investointeja suuren konttiterminaalin perustamiseksi Kreikkaan. PCT:n mukaan tällaisen kilpailun muodostuminen on erittäin epätodennäköistä, koska muut Kreikan nykyiset satamat eivät vastaa ominaisuuksiltaan Pireuksen satamaa (41).

               (55)

               Se katsoo PPA:n aiheuttaman kilpailun osalta, että komission kanta on virheellinen, koska PCT:lle aiheutuu jo kilpailua PPA:n satamalaiturin I konttiterminaalista ja koska toimiluvan vaikutuksena on markkinoiden avautuminen kilpailulle eikä kilpailun vääristyminen. Tässä yhteydessä PCT katsoo myös, että PPA hyötyy tietyistä verotukseen liittyvistä säännöksistä, joiden vuoksi tiettyjen käsiteltävänä olevien verosäännösten käyttöönottoa pidettiin tarpeellisena keinona varmistaa, että PCT:tä ei asetettu epäedulliseen kilpailuasemaan.

         4.2   Väitettyjen valtiontukitoimenpiteiden vertaaminen samankaltaisiin määräyksiin muissa suuria infrastruktuurihankkeita koskevissa sopimuksissa
       (42)

               (56)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan useat kreikkalaiset lait, joilla on ratifioitu useita julkisia infrastruktuurihankkeita sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskeva laki nro 3389/2005, sisältävät samankaltaisia säännöksiä kuin ratifiointilain 2 ja 3 artikla. Koska komissio on tutkinut kyseiset lain SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja päättänyt, että ne eivät ole valtiontukea, päätös, jonka mukaan PCT:tä suosivat verosäännökset ovat valikoiva toimenpide ja antavat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa perusteetonta etua, vaarantaisi oikeusvarmuuden ja olisi vastoin komission käytäntöjä sekä sen aiempia lausuntoja tällaisten säännösten soveltamisesta kreikkalaisiin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin.

               (57)

               Komissio katsoi Ateenan kansainvälistä lentokenttää koskevassa asiassa (43), että verosäännöksiä voitiin soveltaa lentokenttäpalveluihin, joita ei silloin ollut vapautettu, ja Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan myös satamainfrastruktuuripalveluihin voidaan ottaa sama kanta. Lisäksi Kreikan viranomaiset pysyvät kannassaan, jonka mukaan komissio tutki mainitut säännökset kyseisessä asiassa.

               (58)

               Ateenan kehätietä (44) ja Rio Antirrion moottoritiesiltaa koskevien asioiden osalta ne väittävät, että komissio tutki huolellisesti julkisen ja yksityisen sektorin osuuksia hankkeen kustannusten rahoittamisessa ja asiaan liittyvät verosäännökset. Komissio totesi tutkimustensa perusteella, että julkisen sektorin rahoitusosuus (avustusten ja valtiontakausten muodossa) määritettiin ”markkinahinnaksi” (eli pienimmäksi vaadittavaksi julkisen sektorin rahoitusosuudeksi) avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla. Ateenan kehätietä koskevassa päätöksessä komissio totesi, että verosäännökset selkeyttivät sovellettavaa verojärjestelmää ja että niiden puuttuminen voisi vaarantaa hankkeen menestymisen, eikä katsonut niitä osaksi toimiluvan haltijan korvauksia. Näiden verosäännösten soveltamiseen mahdollisesti liittyvän taloudellisen arvon ei voitu katsoa olevan osa julkisen sektorin rahoitusosuutta, koska tämä taloudellinen arvo olisi voitu määrittää tarkasti vasta toimilupakauden loputtua. Verosäännökset olivat ainoastaan täsmennyksiä, joita tarvittiin estämään yksityisten investoijien mielenkiinnon väheneminen erityisesti tällaisissa kannattamattomissa rakennushankkeissa, joihin liittyy suuria riskejä. PCT:tä ei näin ollen voida erottaa näiden asioiden toimilupien haltijoista, koska komissio katsoi säännökset kaikissa näissä asioissa täsmennyksiksi eikä korvaukseksi, kuten se teki menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.

               (59)

               Lisäksi komission, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään mainitsemaa oikeuskäytäntöä (45) (jonka mukaan komission tiettyjen toimenpiteiden mainitsematta jättäminen ei tarkoita, että se olisi hyväksynyt ne) (46) ei voida soveltaa tiedoksiannettuihin asioihin, kuten niihin, joihin Kreikan viranomaiset ja PCT vetoavat.

               (60)

               Näitä seuraavissa infrastruktuurihankkeiden valtiontukea koskevissa päätöksissä komission ei tarvinnut viitata yksityiskohtaisesti mainittuihin verosäännöksiin, koska se ei muuttanut Rio Antirrion moottoritiesiltaa ja Ateenan kehätietä koskevissa asioissa esittämäänsä kantaa (47).

               (61)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tässä yhteydessä kysymyksenä on se, voidaanko käsiteltävänä olevien verosäännösten katsoa olevan valtiontukisääntöjen mukaisia komission aiempien päätösten perusteella, eikä se, koskeeko komission, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esittämä arvio näitä verosäännöksiä. Sitä paitsi jos nämä säännökset olisivat sisältyneet tämän toimilupasopimuksen tarjouskilpailuasiakirjoihin, komissio olisi tehnyt samat päätelmät kuin aikaisemmissa päätöksissään.

               (62)

               Ne katsovat myös, että komission, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään tekemä ero tämän asian ja edellisten asioiden välille perustuu muotoseikkaan eli verosäännösten hyväksymiseen ratifiointilailla sen sijaan, että ne olisi sisällytetty toimilupasopimukseen. Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että i) tarjouskilpailuun osallistuneet tarjoajat tiesivät, että näiden verosäännösten soveltaminen on vakiokäytäntö Kreikassa julkisten infrastruktuurihankkeiden ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien osalta, ii) PCT:n Pireuksen ja Thessalonikin konttisatamien toimilupasopimukset tehtiin Kreikan pääministerin ja merenkulkuministerin tasolla, ja nämä ministerit levittivät tietoa näistä hankkeista investoijille kansainvälisellä tasolla tarjoten kaikkia toimenpiteitä, jotka Kreikalla on käytössä yksityisin varoin rahoitettuja julkisia infrastruktuurihankkeita varten, iii) PCT tiesi, että komissio oli tutkinut kaikki aiemmat tällaiset hankkeet eikä ollut vastustanut niitä, iv) PCT pyysi tarjouskilpailumenettelyn aikana Kreikan valtiota ja PPA:ta sisällyttämään nämä säännökset toimilupasopimukseen, v) PCT otti tämän asian uudestaan esille Kreikan pääministerin ja merenkulkuministerin kanssa, ja sille vakuutettiin jälleen, että asiaa koskeva lainsäädäntö hyväksyttäisiin, ja vi) PCT oletti näiden vakuuttelujen perusteella sekä koko tarjouskilpailun ja tarjouksensa valmistelun ajan, että toimilupasopimus toteutettaisiin samalla perustalla kuin kaikki muut julkista infrastruktuuria koskevat toimilupasopimukset ja että sen vuoksi luotonantajat tuntisivat toimilupasopimuksen ehdot.

               (63)

               Näistä syistä ei voida katsoa, että tarjouskilpailu, jonka perusteella toimilupasopimus tehtiin PCT:n kanssa, poikkeaisi aikaisemmista tapauksista, koska suuriin infrastruktuurihankkeisiin sovellettava verotuskehys oli kaikkien tarjoajien tiedossa. Ne katsovat lisäksi, että asiaan liittyvän viestinnän kirjaamiselle ei ollut erityistä syytä tarjouskilpailumenettelyn aikana, koska PPA:lla ei ole valtuuksia hyväksyä tällaisia säännöksiä ja koska niiden soveltaminen oli joka tapauksessa komission aiempien ennakkotapausten mukaan vakiintunut käytäntö Kreikassa.

               (64)

               Jos komissio siis tekee eron PCT:n ja kaikkien muiden julkisia infrastruktuurihankkeita Kreikassa toteuttavien yritysten välillä pelkästään muotoseikan perusteella, se olisi oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden vastaista.

               (65)

               Sen komission lausunnon osalta, jonka mukaan Kreikan viranomaisten esittämä näyttö vahvistaa sitä päätelmää, että tarjoajat eivät ottaneet erityisetuja huomioon (48), PCT katsoo, että se ei ole tietoinen mainitusta näytöstä ja että säännösten hyväksymistä toimilupasopimuksen ratifioivalla lailla ei voida pitää näyttönä.

         4.3   Väitetyn valtiontuen soveltuvuus

               (66)

               Mikäli komissio toteaa käsiteltävänä olevien verosäännösten olevan valtiontukea, se pitäisi Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi valtiontueksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla, kun otetaan huomioon asiaan liittyvien investointien, infrastruktuurin ja palvelujen tärkeys Kreikan talouskehityksen ja erityisesti merikonttiliikenteen kehittämisen ja nykyaikaistamisen kannalta.

               (67)

               Käsiteltävänä olevan investointihankkeen tavoitteena on muuttaa Pireuksen satama nykyaikaiseksi merikonttiterminaaliksi Välimeren rannalla, lisätä sen kapasiteettia ja varastointitilaa ja näin parantaa sen merikonttiliikenteen käsittelytehokkuutta. Satamalaiturin II käyttöä koskevat tiedot (49) osoittavat jo, että tämä tavoite on saavutettu. Lisäksi hankkeella pyritään komission asettamaan yhteisen edun mukaiseen, EU:n liikennepolitiikkaa koskevaan tavoitteeseen, sellaisena kuin se on esitetty eri EU:n asetuksissa ja tiedonannoissa.

               (68)

               Laitteiden hankkiminen ja satamalaiturin III rakentaminen katsotaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamista koskevien EU:n asianomaisten aluetukisääntöjen mukaan alkuinvestoinneiksi. Ne ovat suuruudeltaan […] (50) miljoonaa euroa ja niillä on luotu suoraan ja välillisesti 900 täysiaikaista työpaikkaa, jotka säilyvät koko 35 vuoden toimilupakauden ajan. Koska investoinnit ovat erittäin huomattavia, mahdollinen tuki olisi joka tapauksessa selkeästi pienempi kuin Attikin alueella vuoden 2010 loppuun asti sovellettu 30 prosentin enimmäismäärä tai komission satamainfrastruktuuriin liittyvissä päätöksissään hyväksymät tuen määrät (51). Siten tukitoimenpiteet rajoittuvat välttämättömään vähimmäismäärään sekä asianmukaisiin toimiin tämän suuruusluokan infrastruktuurihankkeen tukemiseksi. PCT:n oma maksuosuus hankkeesta on selkeästi aluetukisäännöissä asetettujen kynnysarvojen puitteissa. Lisäksi mahdollinen tuki soveltuisi sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla samoin perustein kuin komission asiassa C 21/2009 (52) hyväksymä tuki PPA:lle.

               (69)

               Tuki voidaan katsoa tarpeelliseksi, kun otetaan huomioon julkisen rahoituksen tarve satamainfrastruktuurin kehittämiseksi rahoituskriisin aikana asiaan liittyvän EU:n politiikan (53) mukaisesti sekä tarve varmistaa käsiteltävänä olevan kaltaisiin toimilupiin sovellettavan verojärjestelmän selkeys, joustavuus ja ennustettavuus. Tukitoimenpiteiden tarpeellisuuden osalta Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että verosäännöksillä varmistettiin yksityisen sektorin hankerahoitusjärjestelyjen noudattaminen ja vältettiin yrityksen kyvyttömyys maksaa lainansa ja mahdolliset velkansa. Ilman näitä verosäännöksiä PCT:n hankerahoitusjärjestelyt olisivat olleet huomattavasti vaikeammat, mikä olisi voinut vaarantaa sen tarjouksen tai toimilupasopimuksen toteuttamisen (markkinoiden toimintapuute). Käytännössä verosäännöksiä tarvittiin sen varmistamiseksi, että toimiluvan haltija kykeni hankkimaan tarpeellisen rahoituksen yksityisen sektorin rahoittajilta (54). Rahallinen tuki näiden toimenpiteiden sijaan ei olisi ollut tarkoituksenmukaista vaan turha kannustin, kun otetaan huomioon, kuinka vaikeaa markkinoiden toimintapuutteen aiheuttaman rahoitustarpeen tarkka etukäteen laskeminen on.

               (70)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat myös, että toimenpiteillä on selkeä kannustava vaikutus, koska toimilupasopimuksen alkaminen ja soveltaminen sekä kaikki investointitoiminta tapahtuivat verosäännösten hyväksymisen jälkeen. Talouskriisin vuoksi ja koska rahoitusluottoa ei juurikaan ollut saatavilla vuosina 2008–2009 Kreikassa eikä muuallakaan maailmassa, PCT:n kannatti ryhtyä toteuttamaan toimilupasopimusta vasta ratifiointilain hyväksymisen jälkeen. Muussa tapauksessa se olisi voinut luopua toimiluvasta ja menettää näin vain viiden miljoonan euron pankin takaussitoumuksen. Toimenpiteen kannustavaa vaikutusta osoitti myös se, että PCT oli ottanut vastuulleen koko hankkeen rahoituksesta aiheutuvan riskin.

               (71)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että niiden toimittamista ennusteista (55) ilmeni, että verosäännöksistä saatava hyöty on noin […]–[…] miljoonaa euroa (56) koko toimilupasopimuskauden osalta eli […]–[…] prosenttia […] miljoonan euron kokonaisinvestointikustannuksista, jolloin hyöty jää huomattavasti komission, satamiin liittyviä investointeja koskevissa asioissa hyväksymiä tukimääriä pienemmäksi.

               (72)

               Ne katsovat myös, että erityisten etujen etukäteen määrittäminen oli tarpeellista niiden hyväksymisen tai investoinnin toteuttamisen kannalta. Niiden mukaan tällainen ennakoiva lähestymistapa SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaiseen arviointiin, joka koskee sellaisia väitettyjä etuja, joiden voidaan katsoa johtuvan jostakin sovellettavasta verosäännöksestä, on vakiintuneen oikeuskäytännön mukainen (57).

               (73)

               Ne viittaavat myös tiettyihin komission päätöksiin (58), joissa komissio on hyväksynyt valtiontukea, josta ei ilmoitettu, toteamalla sen kannustavan vaikutuksen, tarpeellisuuden ja oikeasuhtaisuuden tapauksissa, joissa tuen määrää ei määritetty etukäteen ja/tai sitä ei voitu määrittää edes komission lopullisen päätöksen tekemisen ajankohtana. Siten taloudellisen edun laskeminen (59) ei ollut tarpeen kannustavan vaikutuksen ja oikeasuhtaisuuden toteamiseksi.

               (74)

               Ne ovat ilmoittaneet, että mitään tutkittavana olevista toimenpiteistä ei ole sovellettu käytännössä.

         5.   ARVIOINTI SIITÄ, OVATKO TOIMENPITEET VALTIONTUKEA

               (75)

               Valtiontuki määritellään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltion myöntämäksi taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetyksi tueksi, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Jotta voidaan selvittää, ovatko kyseessä olevat toimenpiteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, kaikkien seuraavien edellytysten on siis täytyttävä. Toimenpide on a) myönnettävä valtion varoista, b) sillä on annettava yritykselle taloudellista etua, c) sen on oltava valikoiva ja d) sen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

         5.1   Yrityksen käsite

               (76)

               SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan perusteella valtiontukisääntöjä sovelletaan ainoastaan silloin, kun tuensaaja on yritys. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yrityksellä tarkoitetaan jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta sen oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta (60). Lisäksi taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, joka koostuu tavaroiden ja/tai palvelujen tarjoamisesta tietyllä markkina-alueella (61).

               (77)

               Komissio on jo todennut, että tietyntyyppisen infrastruktuurin rakentaminen ja käyttäminen voidaan katsoa taloudelliseksi toiminnaksi (62). Lisäksi infrastruktuurin tarjoaminen kolmansille osapuolille maksua vastaan on vakiintuneen oikeuskäytännön (63) mukaan taloudellista toimintaa.

               (78)

               Koska PCT on uudistanut satamalaituria II, rakentanut uuden satamalaiturin III ja tarjoaa kaikkia konttiterminaalin toimintaan liittyviä satamapalveluja, se voidaan katsoa valtiontukisäännöissä tarkoitetuksi yritykseksi. Siten PCT:hen sovelletaan valtiontukisääntöjä.

         5.2   Valtion varat

               (79)

               SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan väitetyn valtiontukitoimenpiteen on oltava jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista myönnetty. Valtio päättää toimenpiteestä ja toimenpide johtuu valtiosta. Myöntämällä PCT:lle erityisverokohtelun Kreikan valtio luopuu valtion varoista, jotka se olisi saanut, jos se ei olisi antanut väitettyjä edullisia verosäännöksiä. Siten käsiteltävänä olevissa toimenpiteissä menetetään valtion varoja, joten ne voidaan katsoa valtion varoista myönnetyksi.

         5.3   Valikoivan edun olemassaolo

               (80)

               Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen määrittämiseksi, onko valtion toimenpide valtiontukea, on tarpeen selvittää, saako toimenpiteen kohteena oleva yritys taloudellisen edun, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa eli ilman valtion toimenpidettä (64).

               (81)

               Ainoastaan toimenpiteen vaikutuksilla yritykseen on merkitystä, ei valtion toimenpiteen syyllä eikä tavoitteella (65). Tämän arvioimiseksi yrityksen taloudellista asemaa toimenpiteen jälkeen olisi verrattava sen taloudelliseen tilanteeseen, jos toimenpidettä ei olisi toteutettu. Tuen käsite ei kata ainoastaan positiivisia suorituksia, vaan myös toimenpiteet, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia (66). Oikeuskäytännössä on täsmennetty, että toimenpidettä, jolla viranomaiset myöntävät tietyille yrityksille verovapautuksen, jolla edunsaaja asetetaan suotuisampaan asemaan kuin muut verovelvolliset, on pidettävä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Samoin toimenpide, jolla tietyille yrityksille annetaan veronalennus tai jolla normaalisti erääntyvän veron maksamista lykätään, voi olla valtiontukea (67).

               (82)

               Tutkittavana olevat toimenpiteet koostuvat sellaisia veroja tai maksuja koskevista vapautuksista tai määräaikojen pidennyksistä, jotka PCT:n olisi maksettava ilman eriytettyä kohtelua tai asianomaisia säännöksiä, joiden avulla PCT voi varmistaa paremman kassavirran rakennusvaiheen ensimmäisten vuosien aikana (ks. tämän jälkeen tavanomaisen verojärjestelmän tai viitejärjestelmien kuvaus). PCT:n taloudellinen tilanne siis parantui näiden toimenpiteiden ansiosta verrattuna tilanteeseen ilman näitä toimenpiteitä. Niistä siis koitui etua PCT:lle.

               (83)

               Edun olemassaolo voidaan sulkea pois, jos yritys tarjoaa yleisen taloudellisen edun mukaisia palveluja Altmark-oikeuskäytännössä (68) esitettyjen perusteiden mukaisesti tai jos valtion toimenpiteet on toteutettu tavanomaisten markkinaolosuhteiden mukaisesti (69). Nämä kaksi tilannetta eivät kuitenkaan toteudu käsiteltävänä olevassa asiassa.

               (84)

               Tuensaaja ja Kreikan viranomaiset vetosivat rakenteelliseen haittaan, josta komissio toteaa ensin, että rakenteellisen haitan olemassaololla ei unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ole merkitystä edun ja siten valtiontuen olemassaolon poissulkemisen kannalta (70). Lisäksi Combus-tuomio ei missään tapauksessa sovi vertailukohdaksi tutkittavana olevassa asiassa. Kyseisessä asiassa Combuksessa oli tosiasiallinen rakenteellinen haitta verrattuna yksityisen sektorin kilpailijoihinsa ja siinä toteutettu toimenpide todella sulki pois edun olemassaolon. Tämä johtui siitä, että useimmilla Combuksen kuljettajilla oli virkamiehen asema, mikä johti suurempiin henkilöstökuluihin kuin muissa linja-autoyhtiöissä, joiden kuljettajilla oli sopimussuhde. PCT:llä ei kuitenkaan ole rakenteellista haittaa kilpailijoihinsa nähden, koska se tosiasia, että se ryhtyi investoimaan suureen julkiseen infrastruktuurihankkeeseen, ei yksinään ole rakenteellinen haitta, vaan yksityisen investoijan päätös, jonka sen emoyhtiö Cosco teki tavanomaisen liiketoimintansa yhteydessä. Siten Combus-oikeuskäytännössä esitetyt päätelmät eivät päde tähän asiaan.

               (85)

               Komissio katsoo erityisesti, että toimenpide, joka liittyy vapautukseen veroista ja maksuosuuksista sekä valtion tai kolmansien osapuolten oikeuksista lainanantajien välisiin sopimuksiin, erityisesti PCT:n ja sen emoyrityksen Coscon välillä, niissä lainasopimuksissa, joihin siirretään mainituista sopimuksista aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet (71), vastaa sitä, että valtio myöntäisi vakuutussopimuksen PCT:n lainanantajille maksutta. Pohjimmiltaan PCT:n lainanantajat ja erityisesti Cosco voidaan vapauttaa kaikista veroista, maksuosuuksista ja valtion tai kolmansien osapuolten oikeuksista, jotka Kreikan valtio päättää tulevaisuudessa ottaa käyttöön, ilman että niiden tarvitsee maksaa valtiolle korvauksia tällaisesta vapautuksesta. Cosco on siis tämän toimenpiteen vuoksi edullisemmassa asemassa kuin muiden investoijien lainanantajat, koska sen ei tarvitse maksaa valtiolle korvauksia tällaisista vapautuksista.

               (86)

               Tämä toimenpide, jota sovelletaan silloin, kun valtio hyväksyy yleisesti sovellettavia säännöksiä, joilla asetetaan tällaisia liiketoimia koskevia välillisiä veroja, merkitsee käytännössä veroetuuksien myöntämistä PCT:n lainanantajille ja erityisesti Coscolle verrattuna muihin samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa oleviin, investointeja tekevien yritysten lainanantajiin. Jos valtio hyväksyy yleisesti sovellettavia säännöksiä, joilla asetetaan tällaisia toimia koskevia välillisiä veroja, kaikkien muiden investoijien lainanantajien on maksettava tällaisia välillisiä veroja, jos ne siirtävät tällaisia lainoja koskevia oikeuksia. PCT:n tapauksessa taas sen investointeja rahoittavista lainoista johtuvien oikeuksien siirtämiseen lainanantajien välillä, joista yksi on Cosco, ei sovelleta tällaista veroa eikä valtiolle makseta korvauksia tällaisen vapauden myöntämisestä. Siten etu on valikoiva, koska se koskee vain niitä PCT:n lainanantajia ja erityisesti Coscoa, jotka siirtävät toimilupasopimuksen ja PCT:n rahoittamiseen liittyvistä lainoista johtuvia oikeuksia ja/tai sitoumuksia.

               (87)

               Kuuluakseen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan valtion toimenpiteen on suosittava jotakin yritystä tai tuotannonalaa verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta tosiasiallisesti ja oikeudellisesti siihen rinnastettavassa tilanteessa (72). Siten komission on periaatteessa verotoimenpiteiden osalta arvioitava niiden aineellinen valikoivuus kolmivaiheisen analyysin avulla.

               (88)

               Aluksi on määriteltävä yleinen tai tavanomainen sovellettava verojärjestelmä (eli viitejärjestelmä). Toiseksi on määritettävä, muodostaako kyseinen toimenpide poikkeuksen tästä viitejärjestelmästä, koska siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka järjestelmään kiinteästi liittyvien tavoitteiden mukaisesti ovat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavassa tilanteessa (73).

               (89)

               Jos tällainen poikkeama todetaan, mikä tarkoittaa, että tarkasteltavana oleva toimenpide on ensi näkemältä valikoiva, on tutkittava, johtuuko kyseinen poikkeava toimenpide sen verojärjestelmän luonteesta ja rakenteesta, jonka osa toimenpide on, jolloin se voisi olla perusteltu. Tässä yhteydessä jäsenvaltion on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan osoitettava, että erilainen kohtelu on suora seuraus jäsenvaltion verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteista (74).

               (90)

               Kreikan viranomaiset ja PCT ovat esittäneet laajoja perusteluja kannalleen, että oikea viitejärjestelmä kaikille verotoimenpiteille on yleinen suuriin infrastruktuurihankkeisiin Kreikassa sovellettava järjestelmä, jonka tavoitteena on helpottaa niiden rahoituksen hankkimista tällaisiin hankkeisiin liittyvien suurten riskien vuoksi, ja että Gibraltar-tuomion (75) perusteella jäsenvaltion myöntämä poikkeus yleisesti sovellettaviin sääntöihin ei välttämättä merkitse valikoivuutta ja etua.

               (91)

               Komissio arvioi aluksi, voidaanko tällaiset perustelut hyväksyä kaikkien valikoivuusanalyysin osa-alueiden eli viitejärjestelmän, järjestelmän tavoitteen, tämän tavoitteen perusteella rinnastettavissa olevien oikeudellisten ja tosiasiallisten tilanteiden vertailun ja tavoitteen oikeutuksen kannalta. Tämän jälkeen se tekee valikoivuusanalyysin jokaiselle toimenpiteelle erikseen.

         i)
         Viitejärjestelmä ja sen tavoite

               (92)

               Viitejärjestelmä muodostaa puitteet, joiden perusteella arvioidaan toimenpiteen valikoivuutta. Siinä määritellään rajat, joiden puitteissa voidaan selvittää, hyötyvätkö tietyt yritykset sellaisista tavanomaisista säännöistä tehdystä poikkeuksesta, jotka yhdessä muodostavat viitejärjestelmän, ja joita sen vuoksi kohdellaan suotuisasti verrattuna muihin yrityksiin, joihin järjestelmän yleisiä sääntöjä sovelletaan.

               (93)

               Verotuksen viitejärjestelmää määriteltäessä sen soveltamisala on määriteltävä johdonmukaisesti, jotta vältettäisiin sen ulkopuolisten tavoitteiden käyttämistä määritelmän perustana. Jos viitejärjestelmä on määritelty sellaisen poliittisen tavoitteen perusteella, johon jäsenvaltiot pyrkivät kaikissa tapauksissa ja joka on verojärjestelmän logiikan ulkopuolinen, mikään jäsenvaltioiden toteuttama verotoimenpide tiettyjen sektoreiden, toimien tai tietyntyyppisten yritysten tukemiseksi ei kuuluisi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (76).

               (94)

               Tässä asiassa tavoite helpottaa suuriin infrastruktuurihankkeisiin ryhtyneiden yritysten toimintaa takaamalla oikeusvarmuus ja lisäämällä niiden kassavirtaa rakennusvaiheessa, johon Kreikan viranomaiset ja PCT vetosivat, on poliittinen tavoite, joka ei liity verotuksellisiin näkökohtiin ja jota ei voida käyttää valikoivuusanalyysissä. Suurten julkisten infrastruktuurihankkeiden ominaisuudet ovat verojärjestelmän ulkopuolisia tavoitteita eikä niitä voida käyttää perustana sovellettavan viitejärjestelmän määrittelemisessä. Joka tapauksessa sitä, että Kreikan valtio säätää erityislain aina, kun se haluaa antaa erityistä verokohtelua tietylle yritykselle, ei voida katsoa yleiseksi kehykseksi, jota hallinto soveltaa ilman harkintaa.

         ii)
         PCT:n oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne käsiteltävänä olevan toimenpiteen tavoite huomioon ottaen

               (95)

               Kun viitejärjestelmä on vahvistettu, analyysin seuraavassa vaiheessa tarkastellaan, kohteleeko kyseinen toimenpide yrityksiä eri tavoin poiketen kyseisestä järjestelmästä. Tätä varten on tarpeen määritellä, onko toimenpide omiaan suosimaan jotakin yritystä tai tuotannonalaa verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavassa tilanteessa, ottaen huomioon viitejärjestelmään kiinteästi liittyvä tavoite. Tässä yhteydessä ulkopuolisia poliittisia tavoitteita ei kuitenkaan voida käyttää analysoitaessa yritysten eriytettyä kohtelua tietyn verojärjestelmän puitteissa.

               (96)

               Kaikkiin suuria infrastruktuurihankkeita toteuttaviin yrityksiin sovellettavan järjestelmän laaja-alaisuudesta todetaan oikeuskäytännössä (77), että toimenpiteen valikoivuutta ei voida kyseenalaistaa pelkästään sillä perusteella, että niiden yritysten lukumäärä, jotka voivat vaatia itselleen kyseisestä toimenpiteestä koituvaa hyötyä, on suuri, tai sillä perusteella, että kyseiset yritykset toimivat eri aloilla, jolloin ei voida myöskään sulkea pois, että toimenpide olisi valtiontukea (78). Näin ollen käsiteltävänä olevien toimenpiteiden valikoivuutta ei voida sulkea pois pelkästään sillä perusteella, että suuria infrastruktuurihankkeita toteuttavat yritykset voivat hyötyä useista verovapautuksista. Päinvastoin ne perusteet, joiden mukaan yrityksille myönnetään tällaisia vapautuksia, voivat käytännössä olla valikoivia (79).

               (97)

               Siten PCT:n verrattavissa oleva oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on tutkittava jokaisessa yhteydessä asianomaisen verojärjestelmän tavoitteen perusteella eikä ulkopuolisia poliittisia tavoitteita huomioon ottaen.

         iii)
         Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (98)

               Toimenpide, jolla poiketaan viitejärjestelmästä, joka on siis lähtökohtaisesti valikoiva, ei välttämättä ole valikoiva, jos se on perusteltu järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Näin on silloin, kun toimenpide on suora seuraus viitejärjestelmän perus- tai pääperiaatteista tai tulosta järjestelmään kiinteästi liittyvistä ja sen toiminnan ja vaikuttavuuden kannalta tarpeellisista mekanismeista (80). Sen sijaan perusteluna ei voida käyttää ulkopuolisia poliittisia tavoitteita, jotka eivät ole olennainen osa järjestelmää (81). Näin ollen verovapautukset, jotka johtuvat tavoitteesta, joka ei liity siihen verojärjestelmään, johon vapautukset kuuluvat, eivät voi kiertää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdasta ilmeneviä vaatimuksia.

               (99)

               Tältä osin unionin tuomioistuin on todennut, että vaikka poliittinen tavoite olisi yksi Euroopan unionin keskeisistä tavoitteista, tarpeella ottaa tämä tavoite huomioon ei voida perustella sitä, että valikoivat toimenpiteet eivät olisi valtionapua (82). Suurten infrastruktuurihankkeiden menestyksekästä toteuttamista ja niiden toteuttamiseen tarvittavaa oikeusvarmuutta ei voida katsoa verojärjestelmään kiinteästi liittyviksi tavoitteiksi. Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT eivät ole osoittaneet, miten tämä tavoite on yleisen verojärjestelmän yhdenvertaisen kohtelun ja oikeasuhtaisuuden periaatteiden ja erityisesti sen tulojen keräämistä koskevan tavoitteen mukainen. Viimeksi mainittu tavoite on vaikea sovittaa yhteen verovähennysten myöntämisen kanssa (83). Myöskään suuria infrastruktuurihankkeita toteuttavien yritysten tärkeitä rahoitusnäkökohtia ei voida katsoa tavoitteiksi, joilla voitaisiin perustella näiden tiettyjen yritysten ja erityisesti PCT:n eriytettyä kohtelua.

               (100)

               Jos jäljempänä käsiteltävät verotoimenpiteet ovat valikoivia toimenpiteitä, niitä ei voida katsoa perustelluksi Kreikan viranomaisten ja tuensaajan esittämällä julkisen politiikan tavoitteella.

         5.3.1   Vapautus tuloverosta niiden korkojen osalta, jotka ovat kertyneet satamalaiturin III käyttöönottoon
       (84)
      mennessä
       (85)

      Viitejärjestelmä

               (101)

               Kreikan tuloverojärjestelmän mukaan veroa kannetaan periaatteessa kaikista Kreikkaan sijoittautuneiden julkisten osakeyhtiöiden, yksityisten osakeyhtiöiden ja yksityisten pääomayhtiöiden Kreikassa ja ulkomailla kertyneistä voitoista, korkojen muodossa kertyneet voitot mukaan luettuna (86), kyseessä olevalla tilikaudella sovellettavan verokannan mukaan, ja nettovoitot voidaan joko jakaa osakkeenomistajille, siirtää varauksiin tai lisätä omaan pääomaan tai muuttaa pääomaksi pääomankorotuksella. Kun nettovoitot on jaettu osakkeenomistajille tai lisätty omaan pääomaan tai muutettu pääomaksi, siitä kannetaan uudestaan veroa kyseessä olevalla tilikaudella sovellettavan verokannan mukaan (87).

               (102)

               Tämän perusteella viitejärjestelmä satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä kertyneiden korkojen verottamiselle on Kreikan yhtiöverojärjestelmä ja erityisesti yritysten voitoista, kertyneet korot mukaan luettuna, kannettavat verot.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (103)

               Kertyneet korot (88) ovat osa PCT:n verotettavia bruttotuloja ja niistä kannettaisiin tavanomaisissa tapauksissa veroa. PCT on kuitenkin vapautettu kertyneitä korkoja koskevista tuloveroista satamalaiturin III käyttöönottoon asti (89), mikä poikkeaa viitejärjestelmästä eli Kreikan tuloverolain mukaisesti sovellettavasta tuloverotuksesta. PCT:n voidaan katsoa olevan oikeudellisesti ja taloudellisesti rinnastettavassa tilanteessa kaikkien niiden julkisten osakeyhtiöiden kanssa, joiden voitoista kannetaan veroa yleisesti sovellettavan verojärjestelmän mukaisesti. Sen vuoksi voidaan päätellä, että sille on myönnetty valikoivaa etua.

               (104)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan Kreikan tuloverolain 99 artiklassa säädetään, että verotuksesta vapautettuihin tuloihin sovelletaan yhtiöveroa, jos ne jaetaan tai muutetaan pääomaksi. Tämän perusteella ne katsovat, että kyseessä olevalla säännöksellä PCT:lle myönnetään vain verotuksen lykkäämistä, koska PCT on velvollinen maksamaan yhtiöveroa muuttaessaan voittojaan pääomaksi tai jakaessaan niitä ja lähdeveroa, jos se jakaa voittojaan osakkeenomistajille osinkoina.

               (105)

               Komissio toteaa, että Kreikan tuloverolain 99 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään, että yhtiöverosta erityislainsäädännön (joka tässä asiassa on tutkittavana oleva säännös) perusteella vapautettujen yritysten osalta veroa kannetaan vain voitoista, jotka muutetaan pääomaksi tai jaetaan sen jälkeen, kun asianomainen yhtiövero on vähennetty niiden määrästä. Tämä tarkoittaa, että PCT on velvollinen maksamaan tuloveroa kertyneistä koroista vasta, kun niistä saadut tulot muutetaan pääomaksi tai jaetaan osakkeenomistajille, tai viimeistään, kun satamalaituri III on otettu käyttöön. Siten verotuksen lykkääminen koskee vain niitä voittoja, jotka voidaan muuttaa pääomaksi tai jakaa. Tämän säännöksen perusteella PCT voi siirtää satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä kertyneistä koroista saamansa voitot varauksiin olematta velvollinen maksamaan yhtiöveroa niistä. Lisäksi Kreikan lainsäädännössä ei Kreikan viranomaisten mukaan säädetä velvollisuudesta muuttaa varauksia osakepääomaksi tai jakaa voittoja, minkä vuoksi PCT voi saada käsiteltävänä olevan säännöksen perusteella täyden verovapauden Kreikassa ja ulkomailla kertyneistä koroista saatujen voittojen osalta (90). Verojen lykkääminen on joka tapauksessa valikoiva etu PCT:lle.

               (106)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan PCT:n on pidettävä merkittäviä käteistalletuksia rahoittaakseen rakennusvaiheessa ja satamalaiturin III käyttöönottoa edeltävänä aikana tarvittavia investointeja, ja mainitulla vapautuksella pyritään helpottamaan näitä investointeja julkiseen infrastruktuuriin. Ne katsovat tässä yhteydessä, että PCT on oikeudellisesti ja tosiasiallisesti rinnastettavassa tilanteessa kaikkien suuria investointeja julkiseen infrastruktuuriin tekevien yritysten kanssa.

               (107)

               Se, että toimenpide on kaikkien julkiseen infrastruktuuriin investointeja tekevien yritysten saatavilla, ei kuitenkaan tarkoita, ettei toimenpide olisi valikoiva. Päinvastoin vain tietyt yritykset eli julkiseen infrastruktuuriin investoivat yritykset voivat hyötyä kyseisestä toimenpiteestä. Muut yritykset, jotka eivät toimi tällä alalla, eivät voi hyötyä samasta toimenpiteestä. Lisäksi, kuten edellä jo todettiin (91), poliittista tavoitetta helpottaa suuriin infrastruktuurihankkeisiin ryhtyneiden yritysten toimintaa rakennusvaiheessa ei voida katsoa tavoitteeksi, joka on olennainen osa verojärjestelmää ja jonka perusteella voidaan määritellä yritysten tilanteiden oikeudellinen ja tosiasiallinen rinnastettavuus.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (108)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan kertyneitä korkoja koskeva verovapautus perustuu suoraan Kreikan tuloverolain yleiseen säännökseen (92), jonka mukaan lailla ratifioidun sopimuksen nojalla verovapaat tulot ovat tietyntyyppisiä verovapaita tuloja. Ne katsovat sen perusteella, että koska Kreikan lainsäätäjä soveltaa tätä yleistä vapautusta johdonmukaisesti myöntääkseen verovapautuksia, joita sovelletaan nimenomaisesti kaikkiin Kreikassa toteutettaviin suuriin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin, tutkittavana olevalla säännöksellä ei myönnetä erityistä verovapautusta. Päinvastoin se on osa yleistä rakennetta, joka perustuu yleiseen verojärjestelmään, jolla pyritään helpottamaan ja tukemaan suurten julkisten infrastruktuuri- tai investointihankkeiden toteutusta. Tätä säännöstä on sovellettu johdonmukaisesti kaikkiin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin sen varmistamiseksi, että tällaisiin hankkeisiin ryhtyviä yrityksiä ei syrjitä eikä niille aiheudu rakenteellista haittaa.

               (109)

               Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan taloudellisten toimijoiden harkinnanvarainen kohtelu voi johtaa siihen, että yleisen toimenpiteen soveltamisessa voi joissakin yksittäistapauksissa ilmetä valikoivalle toimenpiteelle ominaisia piirteitä. Näin on etenkin silloin, kun harkintavallan käyttö ulottuu pelkkää puolueettomin perustein tapahtuvaa verotulojen hallintaa pidemmälle (93).

               (110)

               Kun tämä oikeuskäytäntö otetaan huomioon, voidaan todeta, että väitetyllä yleisellä säännöksellä lainsäätäjälle annetaan täysi harkintavalta vapauttaa mikä tahansa tulo veroista käytännössä silloin, kun valtio on neuvotellut ja tehnyt jonkinlaisen sopimuksen verovelvollisen kanssa. Sen vuoksi tällä yleisellä säännöksellä sallitaan vapautuksia, jotka eivät ole yleisen verojärjestelmän logiikan mukaisia, vaan sellaisen logiikan mukaisia, jolla suositaan tiettyä yritystä, jonka kanssa voidaan joka kerta neuvotella ja tehdä sopimus. Siksi Kreikan tuloverolain väitettyä yleistä säännöstä ei voida katsoa osaksi tuloverojärjestelmän logiikkaa.

               (111)

               Komissio katsoo, että toimenpiteen perustelemista sillä, että se on olennainen osa julkisen politiikan tavoitetta helpottaa julkisia infrastruktuurihankkeita, ei voida ottaa huomioon tuen käsitettä arvioitaessa.

               (112)

               Siksi komissio katsoo, että toimenpiteellä annetaan PCT:lle valikoiva etu, joka vastaa määrältään niitä tuloveroja, joita PCT:n olisi tavallisesti maksettava satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä kertyneistä koroista.

         5.3.2   Arvonlisäverosaatavien palauttaminen riippumatta sopimuksen kohteen valmiusasteesta – ”yksittäinen investointitavara” – arvonlisäveron palauttaminen 60 päivän kuluessa hakemuksen toimittamisesta; myöhästymiskorot
       (94)

      Viitejärjestelmä

               (113)

               Kreikan arvonlisäverojärjestelmän mukaan verovelvollinen on oikeutettu vähentämään ostoihin sisältyvän arvonlisäveron, joka liittyy suoraan verotettavan toiminnan toteuttamiseen (95) tai toimintaan, joka ei ole verotettavaa mutta oikeuttaa vähennykseen. Vähennys myönnetään niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joita todella käytetään verotettavan toiminnan toteuttamiseen. Lisäksi tietyn verokauden ostoihin sisältyvään tai myynnistä suoritettavaan arvonlisäveroon perustuvia verosaatavia ei palauteta, vaan siirretään seuraavalle verokaudelle (96). Palautus on sallittu vain, jos yritys ei pysty kuittaamaan arvonlisäverosaataviaan myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla 3 vuoden kuluessa tai tämän määräajan päätyttyä (97).

               (114)

               Arvonlisävero voidaan palauttaa, jolloin sitä ei siirretä seuraavalle verokaudelle, vain arvonlisäverolain 34 artiklassa esitetyissä poikkeustapauksissa. Yksi tällainen poikkeus koskee arvonlisäveroa, joka on maksettu arvonlisäverolaissa tarkoitetuista ”investointitavaroista” (98), joiden määritelmänä kyseisessä laissa on ”yrityksen omistamat ja jatkuvasti hyödyntämät tavarat sekä rakennukset ja muut rakennelmat, jotka verovelvollinen yritys on rakentanut kiinteistölle, jota se ei omista mutta johon sillä on käyttöoikeus jonkin oikeussuhteen perusteella vähintään 9 vuoden ajan [..] Korjaus- ja huoltokuluja ei lasketa osaksi investointitavaran arvoa”.

               (115)

               Ministeriön päätöksen 1073/2004 (99) 5 artiklan mukaan arvonlisävero voidaan palauttaa mainituissa poikkeustapauksissa (100) seuraavasti: a) ensimmäisen arvonlisäveron palauttamista koskevan hakemuksen osalta 2 kuukauden kuluessa hakemuksen päivämäärästä; b) sitä seuraavien yli 6 000 euron suuruisen arvonlisäveron palauttamista koskevien hakemusten osalta: i) 90 prosenttia arvonlisäverosta palautetaan 1 kuukauden kuluessa hakemuksen päivämäärästä ja ii) muut 10 prosenttia 2 kuukauden kuluessa hakemuksen päivämäärästä; c) sitä seuraavien alle 6 000 euron suuruisen arvonlisäveron palauttamista koskevien hakemusten osalta koko summa 1 kuukauden kuluessa hakemuksen päivämäärästä.

               (116)

               Kreikan viranomaiset ja PCT ovat oikeassa huomauttaessaan, että arvonlisäveron palauttaminen tapahtuu kiinteän omaisuuden rakentamisen yhteydessä rakennustöiden alettua ja palautettavan arvonlisäveron määrä vastaa niistä rakennustöistä aiheutuneita kustannuksia, jotka on suoritettu ja laskutettu kunkin sellaisen ajanjakson aikana, jonka osalta arvonlisäveron palauttamista voidaan hakea (101).

               (117)

               Tiettyjen investointitavaroiden arvonlisäveron vähennysoikeudesta päätetään lopullisesti silloin, kun ne otetaan käyttöön. Jotta vältetään arvonlisäveron palautusjärjestelmän väärinkäyttö, vähennetty arvonlisävero on palautettava valtiolle, jos investointitavaraa ei oteta käyttöön viiden vuoden kuluessa sen hankkimisesta tai rakentamisesta aiheutuvien kustannusten toteutumisesta, koska silloin katsotaan, ettei kyseistä investointitavaraa ole käytetty verotettavassa toiminnassa (102).

               (118)

               Korkojen periminen veroista tai aiheettomasti maksetuista määristä alkaa yleisesti sovellettavan verojärjestelmän mukaan 6 kuukautta verovelvollisen veroilmoituksen jättämistä seuraavan kuukauden ensimmäisen päivän jälkeen (103). Tästä huolimatta Kreikan hallintotuomioistuimet ovat katsoneet, että tämä säännös ei ole perustuslakiin perustuvan veronmaksajien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukainen (104). Siksi ne ovat kumonneet kyseisen säännöksen ja katsoneet, että korkoa olisi laskettava siitä päivästä alkaen, jona verovelvollinen on hakenut muutosta veroviranomaisen päätökseen olla palauttamatta haettua arvonlisäverosaatavaa (105).

               (119)

               Komissio katsoo, että nämä säännökset muodostavat arvonlisäveropalautusten viitejärjestelmän Kreikassa.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

   —   Arvonlisäveron palauttaminen riippumatta sopimuksen kohteen valmiusasteesta

               (120)

               Ratifiointilain 2 artiklan 3 kohdan mukaan PCT on oikeutettu arvonlisäveron palautukseen riippumatta rakennushankkeen, yksittäisten rakenteiden tai niiden osien valmiusasteesta. Lisäksi PCT ei saman artiklan mukaan menetä oikeuttaan arvonlisäveron palautukseen siitä huolimatta, että se ei ole käyttänyt investointitavaraa viiden vuoden kuluessa siihen liittyvien kustannusten toteutumisesta, vaikka se yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan menettäisi tämän oikeuden.

               (121)

               Koska kaikilla yrityksillä on oikeus arvonlisäveron palautukseen sen jälkeen, kun asianomaiset kustannukset ovat toteutuneet ja ne on laskutettu, Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että PCT:hen sovellettavalla säännöksellä ei anneta sille lisäetua, sillä PCT olisi joka tapauksessa oikeutettu arvonlisäveron palautukseen rakennustöiden alettua eikä vasta niiden valmistumisen jälkeen.

               (122)

               Toimitettujen lisätietojen ja täsmennysten perusteella komissio toteaa, että PCT:llä olisi joka tapauksessa oikeus enintään laadittujen laskujen arvoa vastaavaan arvonlisäveron palautukseen hankkeen rakennustöiden alettua. Tästä oikeudesta päätetään kuitenkin lopullisesti vasta investointitavaran käyttöönoton jälkeen. Koska PCT:llä on oikeus arvonlisäveron palautukseen investointihankkeen valmistumisasteesta riippumatta ja koska se ei menetä kyseistä oikeutta, vaikka se ei käytä investointitavaraa viiden vuoden kuluessa, kuten sen olisi tehtävä tavanomaisissa tapauksissa sovellettavien sääntöjen mukaan, PCT:llä on valikoiva etu.

               (123)

               Tämä etu muodostuu siitä, että PCT säilyttää oikeutensa arvonlisäveron palautukseen, vaikka sen hanke ei olisi alkanut viiden vuoden kuluessa siihen liittyvien kustannusten toteutumisesta, kun taas muiden yritysten olisi maksettava palautettu arvonlisävero takaisin Kreikan valtiolle, jos niiden hanke ei ole alkanut viiden vuoden kuluessa (siihen liittyvien kustannusten toteutumisesta). Tässä yhteydessä muistutetaan, että yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan tällaisissa tapauksissa asianomaisen (mainittuihin kustannuksiin liittyvän) toiminnan ei enää katsottaisi olevan verotettavaa toimintaa (ks. johdanto-osan 117 kappale edellä). Tämä tarkoittaa, että muut yritykset eivät yleensä olisi oikeutettuja käyttämään tällaisiin kustannuksiin liittyviä arvonlisäveron palautuksia maksettavan arvonlisäveron kuittaamiseen myöhemmän verokauden aikana. Siten PCT:n tämän säännöksen perusteella saama etu vastaa sitä arvonlisäveron määrää, jonka PCT on oikeutettu pitämään (tämän säännöksen mukaan), jos hanke ei ole alkanut viiden vuoden kuluessa siihen liittyvien kustannusten toteutumisesta.

               (124)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tätä poikkeamaa voidaan soveltaa myös valtion liikelaitoksiin, koska ne vastaavat useimmin julkisista infrastruktuurihankkeista, joiden valmistuminen voi kestää yleisesti sovellettavaa viiden vuoden määräaikaa pidempään. Niiden mukaan sama pätee myös PCT:hen sen toteuttaessa suuren infrastruktuurihankkeen, jossa aikaa voidaan tarvita enemmän kuin viisi vuotta. Tämä on myös syynä siihen, että kyseinen säännös on sisällytetty kaikkiin muihin suuriin infrastruktuurihankkeisiin liittyviin toimilupasopimuksiin. Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat siksi, että tässä poikkeamassa yleisesti sovellettavista säännöistä ei ole kyse poikkeuksesta, vaan sääntöjen erilaisesta soveltamista tilanteisiin, jotka eivät ole rinnastettavissa toisiinsa.

               (125)

               Komissio katsoo, että tällä poikkeamalla annetaan PCT:lle valikoiva etu, koska PCT:llä on sen myötä mahdollisuus saada arvonlisäveron palautusta riippumatta siitä, milloin se ottaa investointitavaran käyttöön, eli määrittelemättömän ajan. Siten PCT:n oikeudesta arvonlisäveron palautukseen ei koskaan tehtäisi lopullista päätöstä eikä sitä tarkistettaisi päätöksen mukaan, vaikka PCT ei koskaan käyttäisi investointitavaraa, mikä käytännössä tarkoittaa, että PCT ei olisi velvollinen maksamaan takaisin rakennusvaiheen aikana saamiaan arvonlisäveron palautuksia, vaikka se ei saattaisi hanketta valmiiksi. Se, että valtion liikelaitokset voisivat hyötyä samasta edusta, ei tarkoita, että tämä etu ei ole valikoiva. Valtion liikelaitokset ovat yksi yritystyyppi, joka voi hyötyä toimenpiteestä. Siten tällainen toimenpide on valikoiva.

         —   Investointitavaran käsitteen määritelmä

               (126)

               Ratifiointilain 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, että toimilupasopimukseen liittyvä rakennushanke ja siihen vaadittavat tavaratoimitukset, rakennustyöt, palvelut ja toissijaiset rakennustyöt katsotaan arvonlisäverolaissa tarkoitetuksi yksittäiseksi investointitavaraksi. Tässä säädöksessä säädetään käytännössä, että toimilupasopimuksen osalta arvonlisäverolaissa tarkoitettu investointitavaran käsite käsittää kaikki hankintasopimuksen kohteeseen liittyvät toimet, mikä tarkoittaa rakennettavien tavaroiden lisäksi (106) myös toimilupasopimuksen kohteeseen suoraan tai toissijaisesti liittyviä tavaratoimituksia, rakennustöitä ja palveluja.

               (127)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että arvonlisäverolain investointitavaraa koskevan 34 artiklan ja 33 artiklan 4 kohdan perusteella tutkittavana oleva säännös on vain yleisesti sovellettavien sääntöjen täsmennys, jolla pyritään välttämään sitä, että veroviranomaiset tekevät virheitä arvonlisäveron palauttamista koskevien sääntöjen soveltamisessa suuriin infrastruktuurihankkeisiin liittyvien erityispiirteiden ja suurten summien vuoksi. Niiden mukaan tutkittavana olevan toimenpiteen tavoitteena on toimilupasopimuksen erityispiirteet huomioon ottaen kohdella jokaista investointikustannusten osa-aluetta yksittäisenä liiketoimintayksikkönä arvonlisäveroon liittyvissä kysymyksissä. Kaikki investointihankkeeseen liittyvät kustannukset sisällytetään kirjanpidollisesta näkökulmasta joka tapauksessa samaan investointitavaraan, ja tämä säännös ainoastaan selkeyttää jo sovellettavia asioita. Koska PCT on ryhtynyt huomattaviin investointeihin, joihin kuuluu erillisiä toimenpiteitä ja vaiheita sekä erilaisia tavaroihin ja palveluihin liittyviä kustannuksia, PCT:tä kohdeltaisiin arvonlisäverojärjestelmän kannalta eri tavalla kuin muita yrityksiä, jotka tekevät investointeja taloudellisen toiminnan aloittamiseksi, jos mainittuja kuluja käsiteltäisiin erillisesti.

               (128)

               Kreikan viranomaiset ja PCT tukevat näkemystään viittaamalla INZO-oikeuskäytäntöön (107), jonka mukaan arvonlisäverodirektiivissä tarkoitettu taloudellinen toiminta voi koostua useista perättäisistä toimenpiteistä ja valmistelevasta toiminnasta (108), millä sallitaan asianomainen arvonlisäveron palautus rakennusvaiheen aikana. Lisäksi ne katsovat, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskevaa lakia tarkistettiin vuonna 2011 (109) samoin perustein siten, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet voivat hakea arvonlisäveron palauttamista joka vuosi sen jälkeen, kun ne ovat toimittaneet vuosittaisen arvonlisäveroilmoituksensa, ilman velvollisuutta siirtää arvonlisäverosaataviaan seuraavalle verokaudelle.

               (129)

               Näin ollen Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että vaikka investoinnin ei katsottaisi vastaavan investointitavaran määritelmää, PCT olisi oikeutettu hakemaan palautusta i) vuosittain, jos se pystyisi osoittamaan, ettei se pysty kuittaamaan arvonlisäverosaataviaan myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla kolmen vuoden kuluessa, ja ii) kolmen vuoden kuluttua.

               (130)

               Komissio toteaa, että tarkasteltavana oleva säännös sisältää investointitavaran käsitettä koskevan määritelmän, joka on PCT:n osalta laajempi kuin muiden samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa olevien yritysten osalta. Käytännössä tästä määritelmästä seuraa, että PCT:llä on oikeus arvonlisäveron palautukseen kaikista rakennuskohteeseen liittyvistä rakennustöistä, palveluista ja tavaroista, vaikka oikeus palautukseen yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan koskee vain tavaroita eikä palveluja, rakennustöitä eikä korjaus- tai huoltokustannuksia. Koska PCT:llä olisi yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan oikeus vuosittaiseen arvonlisäveron palautukseen, jos se pystyy osoittamaan, ettei se pysty kuittaamaan arvonlisäverosaataviaan myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla kolmen vuoden kuluessa, ja oikeus palautukseen kolmen vuoden kuluttua, yksittäisen investointitavaran laajempi määritelmä toimilupasopimuksessa johtaa käytännössä siihen, että PCT:lle myönnetään ennakkoon sellaisen arvonlisäveron palautusta, joka yleensä maksettaisiin myöhemmin (110).

               (131)

               Tämän säännöksen perusteella PCT todella voi saada arvonlisäveron palautusta tavaroiden lisäksi myös palveluista, rakennustöistä, korjauksesta ja huollosta aiheutuvista kustannuksista, kun toiset yritykset voivat ainoastaan kuitata ostoihin sisältyvän arvonlisäveron myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla tai odottaa palautusta 3 vuotta. Siten tällä säännöksellä PCT:lle myönnettävä etu vastaa muista kuin tavaroista (liittyen investointitavaroihin) aiheutuvien kustannusten arvonlisäveroista kertyviä korkoja siitä alkaen, kun PCT on saanut palautuksen käyttöönsä, siihen asti, kun PCT olisi ollut oikeutettu saamaan kyseisen palautuksen eli 3 vuotta myöhemmin tai siihen asti, että PCT olisi pystynyt kuittaamaan (näihin kustannuksiin liittyvän) arvonlisäverosaatavan myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla.

               (132)

               Koska veroviranomaiset voisivat soveltaa arvonlisäveron palauttamista koskevia sääntöjä eri tavalla, jos mainittua määritelmää ei olisi annettu, määritelmällä annetaan PCT:lle valikoiva etu, jota ei sovelleta kaikkiin yrityksiin. Lisäksi yleisesti infrastruktuurihankkeisiin sovellettavan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskevan lain tarkistaminen siten, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksille annettiin oikeus hakea palautusta ja välttää arvonlisäverosaatavien siirtäminen seuraavaan vuoteen, osoittaa myös, että yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan kaikkia infrastruktuurihankkeeseen liittyviä kustannuksia ei kohdella yksittäisenä investointitavarana sovellettaessa arvonlisäveron palautusta koskevia sääntöjä. Kauppamerenkulkuministeriön talousministeriölle osoittama kirje (111), jossa pyydetään erityisiä arvonlisäveron palautusjärjestelyjä (112) PCT:lle ja Thessalonikin satamaa koskevan tarjouskilpailun voittajalle, osoittaa, että kyseessä on poikkeama palautuksiin yleisesti sovellettavista säännöistä. Myös se, että vuonna 2013 tehdyn ministeriön päätöksen jälkeen palautuksia koskevien sääntöjen soveltamisessa ei tehdä eroa investointitavaran määritelmän mukaan, osoittaa, että asianomaisella määritelmällä annettiin sen tekemisen ajankohtana PCT:lle valikoiva etu.

               (133)

               Lisäksi komissio toteaa, että mainitussa INZO-oikeuskäytännössä viitataan oikeuteen vähentää arvonlisävero sellaisten arvonlisäveron alaisten toimenpiteiden osalta, jotka liittyvät verovelvollisen taloudelliseen toimintaan, eikä oikeuteen saada palautusta.

         —   Verojen laskeminen ensimmäisestä 60 päivän määräajan jälkeisestä päivästä alkaen

               (134)

               Tutkittavana olevalla säännöksellä PCT:lle annetaan myös oikeus saada valtiolta korkoa arvonlisäverosaatavalle automaattisesti 60 päivän määräajan päätyttyä ilman, että sen tarvitsee noudattaa arvonlisäveron palautukseen yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaisia menettelyllisiä tai ajallisia vaatimuksia, mikä tarkoittaa, että korkoja alkaa kertyä PCT:lle muita yrityksiä aiemmin ilman, että sen tarvitsee noudattaa hallintotuomioistuimen menettelyä. Siten säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva lisäetu.

               (135)

               Tämä etu vastaa niitä korkoja, joita PCT voi (tämän säännöksen nojalla) vaatia Kreikan valtiolta, kun 60 päivää on kulunut asiaan liittyvän veroilmoituksen tekemisestä (arvonlisäveron palautuksen hakemiseksi), kun toiset samankaltaisessa tilanteessa olevat yritykset eivät olisi oikeutettuja korkoihin samasta ajankohdasta alkaen.

               (136)

               Kreikan viranomaiset pysyvät PCT:n tukemassa kannassaan ja viittaavat sen osalta EU:n arvonlisäveroa koskevaan oikeuskäytäntöön (113), jonka mukaan arvonlisäverosaatavien palautuksessa palautetaan verovelvollisen varoja eikä valtion varoja. Ne katsovat lisäksi, että 60 päivän määräaika perustuu EU:n arvonlisäveroa koskevan oikeuskäytännön (114) neutraalisuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteisiin. Jos valtio ei palauta arvonlisäverosaatavia kohtuulliseksi katsotun ajan kuluessa, sen pitäisi olla velvollinen maksamaan tällaista palautusta hakeneelle verovelvolliselle korvauksia viivästyskorkoina. Siten tällaisen arvonlisäverosaatavista aiheutuvan viivästyskoron maksamiseen ei liity valtion varoja.

               (137)

               Komissio katsoo, että korkojen kertymiseen arvonlisäveron palautuksen suorittamisen viivästyessä liittyy valtion varoja niiden lisäkorkojen osalta, jotka valtion on maksettava PCT:lle tämän säännöksen perusteella. Käytännössä valtion on tämän säännöksen perusteella maksettava automaattisesti korkoa 60 päivän määräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen eikä siitä päivästä alkaen, jona PCT hakee arvonlisäveron palautusta, kuten asia yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan olisi. Koska vain PCT saa tämän oikeuden automaattisesti, vaikka oikeus yleensä annetaan vasta hakemuksen tekemisen jälkeen, säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva etu.

               (138)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tällä säännöksellä ainoastaan varmistetaan, että valtio ei saa taloudellista hyötyä PCT:n kustannuksella. Tällaisten toimilupasopimusten tapauksessa arvonlisäveron palautuksen pitkäaikainen viivästyminen aiheuttaisi huomattavia kuluja ja siten vakavan rakenteellisen haitan PCT:lle. Lisäksi mahdollinen pienien viivästyskorkomäärien maksaminen muille yrityksille ei vähennä niitä kustannuksia, joita PCT:lle pitäisi yleensä koitua liiketoiminnastaan. Siten PCT:llä ei ole kilpailuetua, koska sitä ei kohdella muista yrityksistä poikkeavasti.

               (139)

               Komissio ei katso, että PCT on erilaisessa tilanteessa muihin yrityksiin nähden, jolloin erilainen kohtelu olisi perusteltua. Kuten edellä jo todettiin, se, että PCT tekee suuren investoinnin, ei ole valikoivuuden käsitteen kannalta huomioon otettava perustelu. Lisäksi korkojen automaattinen maksaminen PCT:lle vähentää sen tavanomaisia kustannuksia ja antaa sille edun muihin yrityksiin nähden.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (140)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että vaikka arvonlisäveron palautusta koskeviin säännöksiin liittyisi valikoivuutta, se olisi perusteltua arvonlisäverojärjestelmän perus- tai pääperiaatteiden perusteella, koska EU ja Kreikan tuomioistuimet ovat vahvistaneet tämän.

               (141)

               Komissio toteaa, että PCT:n hyväksi toteutetut toimenpiteet osoittavat, että PCT:tä suosittiin muihin investointeja tekeviin ja arvonlisäveroa vähentäviin yrityksiin nähden, mitä ei voida pitää perusteltuna neutraaliuden periaatteen tai etenkään arvonlisäverojärjestelmän tasapuolisuuden perusteella.

               (142)

               Varsinkin, kun on kyse arvonlisäveron palauttamisesta siitä riippumatta, onko sopimuksen kohde saatu valmiiksi, poikkeaman määrittelemätöntä kestoa ei voida katsoa arvonlisäverojärjestelmän yhdenvertaisen kohtelun tai neutraaliuden periaatteen mukaiseksi, vaikka poikkeama saattaisi olla hyväksyttävissä suurissa hankkeissa odotettavissa olevan rakennusvaiheen pitkittymisen vuoksi. Erityisesti koska PCT oli toimilupasopimuksen mukaan velvollinen saamaan satamalaiturin II valmiiksi viimeistään 30 päivään huhtikuuta 2014 mennessä ja satamalaiturin III 31 päivään lokakuuta 2015 mennessä, mainitulla määrittelemättömän ajan kestävällä joustolla ei voida selittää, millä tavalla PCT:n oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne poikkeaa niiden yritysten tilanteesta, jotka tekevät investointeja ja joille maksetaan arvonlisäveron palautusta. Kun otetaan huomioon arvonlisäverojärjestelmän periaatteet, joiden mukaan on varmistettava, että sovellettavalla arvonlisäverojärjestelmällä ei anneta yrityksille perusteetonta etua, tällaista erityiskohtelua ei voida katsoa perustelluksi järjestelmän logiikalla.

               (143)

               Investointitavaran laajan määritelmän osalta komissio toteaa, että arvonlisäverodirektiivillä annetaan jäsenvaltioille harkintavalta päättää, voivatko yritykset saada arvonlisäveron palautusta vai siirtävätkö ne arvonlisäverosaatavat seuraavalle vuodelle, ja päättää siitä, miten ne määrittelevät investointitavaran arvonlisäveroon liittyviä tarkoituksia varten. Kreikan valtiolla on harkintavalta päättää tässä yhteydessä sovellettavista säännöistä ja määrittää, missä tapauksissa arvonlisäveron palautusta voidaan hakea ja millä perusteella. Investointitavaran käsitteen laajaa määritelmää, jolla PCT:lle annettiin mahdollisuus helpotettuun ja aikaistettuun arvonlisäveron palautukseen, ei kuitenkaan voida katsoa perustelluksi verojärjestelmän logiikalla, koska kyseistä määritelmää olisi sovellettava kaikkien yritysten eikä vain PCT:n osalta, jotta se ei olisi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen.

               (144)

               Komissio katsoo 60 kuukauden määräajan jälkeen kertyvien korkojen osalta, ettei niitäkään voida perustella Kreikan arvonlisäverojärjestelmän logiikalla. Yleisen arvonlisäveron neutraaliuden periaatteella voidaan perustella viivästyskorkojen kertyminen palauttamattomille arvonlisäverosaataville, kun sillä on tarkoitus estää arvonlisäverojärjestelmän rasitteen siirtyminen valtiolta veronmaksajille. Kreikan tuomioistuimet ovat tulkinneet Kreikan asianomaiset säännökset siten, että veronmaksajat eivät saa kärsiä valtion mahdollisen toimimatta jättämisen seurauksista. Tämä tulkinta ei muutu sen mukaan, kuinka suuri summa valtion on palautettava veronmaksajalle. Siten PCT:lle tutkittavana olevalla säännöksellä annettavaa etua, jonka oletetaan asettavan lisäpaineita Kreikan valtiolle, jos se ei palauta arvonlisäveroa ajallaan, ei voida katsoa perustelluksi PCT:n investoinnin suurilla kustannuksilla.

               (145)

               Tämän perusteella komissio katsoo, että edellä mainituilla arvonlisäveron palauksen ehtoja koskevilla toimenpiteillä annetaan PCT:lle valikoiva etu.

         5.3.3   Tappioiden siirtäminen seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta – Tulovero (ratifiointilain 2 artiklan 5 kohta)

      Viitejärjestelmä

               (146)

               Yleisesti sovellettavan järjestelmän mukaan (115) yhden vuoden taloudellisesta toiminnasta tai vapaan ammatin harjoittamisesta aiheutuneet tappiot voidaan tuloverojen laskemisen yhteydessä siirtää seuraaville tilikausille enintään viiden vuoden ajan. Kreikan tuloverolaissa ei säädetä tätä sääntöä koskevista poikkeuksista.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (147)

               Ratifiointilain 2 artiklan 5 kohdan mukaan PCT voi siirtää tappioitaan seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta. Tällä toimenpiteellä PCT:lle annetaan selkeä valikoiva etu, koska se poikkeaa yleisesti sovellettavasta säännöstä, jonka mukaan Kreikan tuloverolaissa ei säädetä poikkeuksista. Tämän säännöksen perusteella PCT voi siirtää tappioitaan eteenpäin mihin tahansa sille edullisempaan ajankohtaan välttyäkseen sellaisilta veroilta, jotka sen olisi yleensä maksettava ilman tästä poikkeuksesta saatavaa etua, esimerkiksi sellaiseen ajankohtaan, jolloin PCT:n investointikustannusten ja verotettavien tulojen välinen suhde muuttuu eli sen voitot ovat suuret.

               (148)

               Siten tällä säännöksellä annetaan PCT:lle etu, joka vastaa PCT:n tosiasiassa maksaman tuloveron ja sen yhtiöveron välistä eroa, joka PCT:n olisi maksettava ilman mahdollisuutta siirtää tappioitaan seuraaville tilikausille yli viiden vuoden ajan niiden aiheutumisesta.

               (149)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat myös, että oikeus siirtää tappioita seuraaville tilikausille toimilupasopimuksen ajan on tässä tapauksessa katsottu asianmukaiseksi tavaksi soveltaa vastaavuusperiaatetta. Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan tässä yhteydessä on sovellettu yhtä Kreikan tuloverolain perusperiaatetta sellaisenaan osana rakennetta, johon kuuluu myös 2 artiklan 5 kohta ja joka niiden mukaan olisi otettava viitejärjestelmäksi.

               (150)

               Lisäksi ne katsovat, että pitkäaikaisissa julkisen infrastruktuurin rakentamista ja käyttämistä koskevissa toimilupasopimuksissa on huomattava ero infrastruktuurin rakennusvaiheen ja sitä seuraavien infrastruktuurin käyttövaiheiden välillä, joiden aikana infrastruktuurin odotetaan tuottavan voittoa alkuvaiheen tappioiden kattamiseksi. Koska alkuinvestoinnit aiheuttavat huomattavia tappiota yli viiden vuoden ajan ja ne voidaan kattaa vasta toimilupasopimuksen myöhemmässä vaiheessa, toimiluvan haltijalta poistettaisiin viiden vuoden rajoituksella etu, jonka se saa tappioiden siirtämisestä seuraaville tilikausille. Tällöin suurista infrastruktuurihankkeista vastaavat yritykset olisivat erilaisessa tilanteessa tavanomaisiin yrityksiin nähden.

               (151)

               Komissio katsoo, että tämän poikkeaman yleisesti sovellettavista säännöistä ei voida katsoa olevan olennainen osa Kreikan verojärjestelmää. Koska tappioiden siirtämistä seuraaville tilikausille koskeva viiden vuoden rajoitus on yleinen sääntö, jota sovelletaan erotuksetta, tappioiden siirtämistä ilman ajallista rajoitusta ei voida katsoa perustelluksi julkisten infrastruktuurihankkeiden osalta. Nykyään julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin sovellettava 10 vuoden rajoitus tukee päätelmää, että erityisesti PCT:tä varten tarkoitetulla rajoittamattomalla ajanjaksolla PCT:lle annetaan selkeä valikoiva etu. Komissio katsoo, että kaikki sellaisia investointeja, jotka saattavat kestää useita vuosia, tekevät yritykset ovat Kreikan tuloverolain tavoitteiden perusteella samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa kuin PCT ja muut Kreikan toimilupien haltijat. Koska Kreikan verojärjestelmässä ei sallita poikkeamia yritysten investointien keston mukaan vaan mainittua viiden vuoden rajoitusta sovelletaan kaikkiin yrityksiin, PCT:n ei voida tämän säännön kannalta katsoa olevan erilaisessa tilanteessa kuin muut yritykset. Kuten 107 kohdassa mainitaan, kaikkiin suurista infrastruktuurihankkeista vastaaviin yrityksiin sovellettava toimenpide on valikoiva, koska se pätee vain tietyntyyppisiin yrityksiin.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (152)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että a) tämän toimenpiteen tavoiteltuna päämääränä olisi pidettävä poikkeavan säännöksen päämäärää, b) tällä säännöksellä pyritään soveltamaan verojärjestelmän yleistä vastaavuusperiaatetta toimilupasopimusten erityispiirteisiin, c) kyseisen periaatteen soveltamisella tällaisiin hankkeisiin ei poisteta toimiluvan haltijan riskejä, vaan sillä pyritään varmistamaan yhdenvertainen kohtelu ja poistamaan tällaisten hankkeiden rakenteellinen haitta, d) tätä säännöstä on Kreikassa sovellettu johdonmukaisesti kaikkiin suuriin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin ja e) mahdollisuus siirtää tappioita seuraaville tilikausille toimilupasopimuksen keston ajan on asianmukainen menetelmä tällaisten toimilupien erityispiirteiden ja toimiluvan haltijan ja muiden kaupallisten yritysten välisten objektiivisten erojen käsittelemiseksi.

               (153)

               Komissio toteaa, että verojärjestelmän tavoite on määriteltävä viitejärjestelmän eikä poikkeuksellisen toimenpiteen tasolla (116). Jos itse toimenpidettä käytettäisiin viitejärjestelmänä, mikään verotoimenpide ei olisi valtiontukea riippumatta siitä, kuinka poikkeuksellinen se olisi. Yhtiöverojärjestelmän tavoite on tuottaa tuloja valtion talousarviota varten, ja se vaarantuisi, jos tietyt yritykset voisivat pienentää veropohjaansa katsoessaan sen taloudellisten etujensa mukaiseksi. Lisäksi suuriin infrastruktuurihankkeisiin liittyvät suuret investoinnit eivät tarkoita, että niistä vastaaville yrityksille aiheutuisi rakenteellinen haitta, joka olisi korjattava tuloverojärjestelmällä. Kaikille investointeja tekeville yrityksille aiheutuu tappioita hankkeidensa ensimmäisten vuosien rakennusvaiheessa, eikä niillä välttämättä ole lainkaan tuloja Kreikan tuloverolaissa säädetyn viiden vuoden ajanjakson aikana. Toimenpidettä ei missään tapauksessa voitaisi perustella Kreikan tuloverojärjestelmän periaatteilla. Lisäksi se, että vastaavaa säännöstä on sovellettu tiettyihin suuriin infrastruktuurihankkeisiin Kreikassa, ei tarkoita, että toimenpide olisi PCT:n kohdalla oikeutettu. Näin ollen erityspiirteitä, joiden väitetään liittyvän suuriin toimilupasopimuksiin, ei siis voida hyväksyä päteväksi, tappioiden siirtämistä seuraaville tilikausille koskevien yleisesti sovellettavien sääntöjen tavoitteeksi, kuten edellä johdanto-osan 98–100 kappaleessa selitetään. Kreikan viranomaiset ja PCT eivät siis ole kyenneet osoittamaan, että PCT:n edullinen kohtelu voidaan perustella Kreikan tuloverojärjestelmän periaatteilla.

               (154)

               Tämän perusteella komissio katsoo, että tutkittavana olevaa valikoivaa toimenpidettä ei voida perustella edellä kuvatun viitejärjestelmän logiikalla.

         5.3.4   Valintamahdollisuus kolmen poistomenetelmän välillä

      Viitejärjestelmä

               (155)

               Kreikan tuloverolaissa säädetään, että omaisuuseristä tehtäviin poistoihin sovellettava yleinen sääntö on yleisen kiinteän tasapoistomenetelmän käyttäminen (117)
                   (118). Presidentin asetuksen 299/2003 (119) 1 artiklan 2 kohdan mukaan yritykset ovat velvollisia tekemään poistoja käyttöomaisuudestaan käyttäen siinä esitettyjä poistoprosentteja riippumatta siitä, tuottavatko ne voittoa vai tappiota poistoajan aikana. Siten poistoja, jotka tehdään presidentin asetuksessa esitettyjä korkeampia poistoprosentteja käyttäen, ei oteta huomioon verotuksen kannalta.

               (156)

               Erityisesti toimilupasopimusten osalta valtiolle tai kolmansille osapuolille (120) tietyn sopimuksessa määritellyn ajan kuluttua palautettaviin omaisuuseriin liittyvät varaukset voidaan vähentää bruttotuloista (121). Ministeriön päätöksen 100/2005 (122) mukaan varauksia, jotka liittyvät valtiolle tai kolmansille osapuolille ilman korvausta palautettaviin omaisuuseriin, muodostetaan vuosittain koko toimiluvan keston ajan. Nämä varaukset vähennetään bruttotuloista eikä niitä muodosteta yrityksen voitoista. Yritys ei ole oikeutettu laskemaan poistoja yleisesti sovellettavan presidentin asetuksen 299/2003 mukaisesti tämän erityissäännöksen perusteella eikä senkään vuoksi, että yrityksen käyttöä varten rakentama infrastruktuuri ei ole yrityksen, vaan valtion tai kolmannen osapuolen omaisuutta. Käsiteltävänä oleva vähennys lasketaan riippumatta voittojen olemassaolosta.

               (157)

               Vuokratun kiinteän omaisuuden parannuksiin ja lisäosiin liittyvät kustannukset vähennetään tasaerissä vuokra-ajan kuluessa, jos sovellettava poistoprosentti ei alita presidentin asetuksessa 299/2003 esitettyä vähimmäispoistoprosenttia (123).

               (158)

               Tämän toimenpiteen yleisenä viitejärjestelmänä käytetään tasapoistomenetelmää, jota sovelletaan yleisesti koko toimilupakauden ajan. Toimilupakauden kesto määritellään sopimuksissa, joiden perusteella ne omaisuuserät, joista poistot tehdään, palautetaan valtiolle tai kolmannelle osapuolelle.

               (159)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että poistoihin liittyvät säännökset antavat mahdollisuuden valita poistomenetelmien ja poistoprosenttien välillä, jotta eri olosuhteet voitaisiin ottaa huomioon asianmukaisesti. Tällä viitataan teollisuus-, kaivos-, louhinta- ja monialaisten yritysten mahdollisuuteen päättää tasapoistomenetelmän ja menojäännöspoistomenetelmän välillä. Viranomaisten mukaan verovelvollisilla on harkintavalta valita poistomenetelmä ja poistoprosentit. Nämä kaksi menetelmää ja poistoihin liittyvä joustavuusperiaate huomioon ottaen Kreikan viranomaiset ja PCT viittaavat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien mahdollisuuteen valita joko koko hankkeen elinkaaren ajan sovellettava tasapoistomenetelmä tai 10 vuoden ajan sovellettava tasapoistomenetelmä, johon liittyy mahdollisuus valita pidempi poistoaika yhden kuukauden kuluessa hankkeen valmistumisesta (124). Ne toistavat ennen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen antamista esittämänsä kannan ja toteavat järjestelmän joustavuuden ilmenevän siinä, että yrityksillä, joille on myönnetty suuriin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin Kreikassa liittyvä toimilupa, on mahdollisuus valita eri poistomenetelmien välillä.

               (160)

               Komissio toteaa, että tällaisten teollisuus-, kaivos-, louhinta- ja monialaisten yritysten mahdollisuutta valita kahden poistomenetelmän välillä ei olisi sovellettu PCT:hen, koska mahdollisuus ei koskenut sopimuksia, joiden perusteella omaisuuserät palautetaan valtiolle tai kolmannelle osapuolelle sopimuksen lopussa.

               (161)

               Lisäksi se, että toiset yritykset olisivat voineet hyötyä samankaltaisista eduista, ei tarkoita, että tällaisia etuja voitaisiin käyttää viitejärjestelmänä. Erityisesti se, että muilla yrityksillä, joille on myönnetty suuriin julkisiin infrastruktuurihankkeisiin Kreikassa liittyvä toimilupa, on mahdollisuus valita erilaisten poistomenetelmien välillä, osoittaa ainoastaan, että kyseinen mahdollisuus koskee vain tietynlaisia yrityksiä eli suuria julkisia infrastruktuurihankkeita toteuttavia yrityksiä.

               (162)

               Komissio katsoo, että tähän toimenpiteeseen sovellettava viitejärjestelmä on edellä johdanto-osan 155 ja 156 kappaleessa määritelty viitejärjestelmä.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (163)

               Ratifiointilain 2 artiklan 6 kohdassa PCT:lle annetaan mahdollisuus valita kolmen eri poistomenetelmän välillä:

                           a)

                           Koko toimilupakauden ajan sovellettava kiinteä tasapoistomenetelmä.

                           b)

                           Rakennuskustannuksia koskevien poistojen tekeminen 10 vuoden kuluessa rakennustöiden päättymisestä vuosittaisin tasaerin (125). PCT voi halutessaan suorittaa tällaisia kustannuksia koskevia poistoja pidemmän ajan kuluessa, mutta silloin sen on ilmoitettava asiasta veroviranomaiselle kuukauden kuluessa sen tilikauden päättymisestä, jonka aikana rakennustyöt on saatu valmiiksi.

                           c)

                           Poistojen tekeminen enintään 100 prosentin osuudesta PCT:n rakennuskustannuksista viiden vuoden kuluessa infrastruktuurin kaupallisen hyödyntämisen aloittamisesta (126). Kaikkien näitä seuraavien vuosien aikana se voi tehdä poistoja enintään 50 prosentin osuudesta niistä valmiisiin rakennustöihin liittyvistä rakennuskustannuksistaan, joista ei vielä ole tehty poistoja, töiden valmistumisajankohdasta riippumatta. Mikäli PCT haluaa käyttää tätä menetelmää, sen on ilmoitettava aikeestaan toimivaltaiselle veroviranomaiselle kuuden vuoden kuluessa toimiluvan alkamisesta.

               (164)

               PCT:lle on annettu mahdollisuus valita yleisesti sovellettavan vakiomuotoisen tasapoistomenetelmän ja kahden muun joissakin Kreikan suurissa infrastruktuurihankkeissa käytettävissä olevien poistomenetelmien välillä. Säännöksellä PCT:lle annetaan oikeus valita poistomenetelmiä, joihin voi liittyä etu yleiseen järjestelmään verrattuna. Jos PCT esimerkiksi valitsee toisen nopeutetuista poistomenetelmistä, se pystyy pienentämään veropohjaansa enemmän ja aikaisemmin kuin yleistä tasapoistomenetelmää sovellettaessa. Lisäksi mahdollisuus valita kolmas poistomenetelmä kuuden vuoden kuluessa toimiluvan alkamisesta tarkoittaa käytännössä, että PCT voi valita, miten ja kuinka paljon se pienentää veropohjaansa tavanomaista myöhemmin, minkä ansiosta se kykenee silloin laskemaan verotettavat tulonsa tarkemmin. Siten se voi silloisten tulojensa mukaan hyötyä edusta pienentää verotettavia tulojaan ja maksaa vähemmän veroja kuin se maksaisi, jos se suorittaisi poistot kaikista omaisuuseristään yleisesti sovellettavien sääntöjen perusteella.

               (165)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että mahdollisuus valita poistomenetelmä ei voi olla etu, koska verovähennyksen suuruus vastaa edelleen täysiä poistokustannuksia ja eroa on vain niiden vuosien määrässä, joiden aikana poistot suoritetaan.

               (166)

               Komissio toteaa tässä yhteydessä, että omaisuuserän täysimääräinen poisto lyhyen tai pitkän ajan kuluessa voi johtaa yrityksen taloudellisen tuloksen ja verotuksellisen tilanteen eriytymiseen tiettynä ajankohtana ja siten johtaa etuun. Jos yritys esimerkiksi poistaa omaisuuserän kokonaan 10 vuoden kuluessa 35 vuoden sijaan, se pystyy pienentämään veropohjaansa aikaisemmin. Ensimmäisessä tapauksessa huomioon otettavien poistettujen kustannusten arvo on korkeampi kuin samansuuruisten pidemmän ajan kuluessa poistettujen kustannusten. Siten komissio katsoo, että verovähennyksen suuruus todella vastaa edelleen täysiä poistokustannuksia, mutta tapa, jolla näitä poistokustannuksia käytetään veroihin liittyvissä tarkoituksissa, voi johtaa sellaiseen etuun PCT:lle, jota muut yritykset eivät voi hyödyntää.

               (167)

               Kreikan viranomaiset ja PCT mainitsivat, että Kreikan poistosääntöihin olennaisena osana kuuluvan joustavuuden olisi katettava monenlaisia vaihtoehtoja, jotta julkisten infrastruktuurihankkeiden erityispiirteet otettaisiin asianmukaisesti huomioon ja samalla varmistettaisiin omaisuuserien kustannusten täysimääräinen poistaminen.

               (168)

               Yleisesti toimilupasopimuksiin eli samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa oleviin yrityksiin sovellettavasta kiinteän tasapoistomenetelmän säännöstä säädetään laissa selkeästi ja käytettävissä oleviin poistoprosentteihin liittyvää joustavuutta ei voida soveltaa yleisesti toimilupasopimuksiin liittyviin kustannuksiin, vaan muunlaisiin investointikustannuksiin.

               (169)

               Kreikan viranomaiset katsovat myös, että komissio tulkitsi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä väärin PCT:lle myönnetyn lisäjouston, johon ei automaattisesti tai välttämättä liity etua. Kunkin käytettävässä olevan poistomenetelmän ominaisuudet ja erityisesti kunkin menetelmän poistoprosentit yhdessä tiettyjen seikkojen (127) kanssa johtavat siihen, että periaatteessa ei voida sulkea pois sitä, että lopputulos on sama mitä tahansa vaihtoehtoisista menetelmistä käyttäen. Lisäksi se seikka, että yhdellä yrityksellä on toista yritystä enemmän vaihtoehtoja, ei johda automaattisesti etuun. Kilpailuedun olemassaolo voidaan todeta vain arvioimalla kilpailuolosuhteita ja eri tuloksia, jotka ovat mahdollisia sovellettaessa kunkin kilpailijan käytettävissä olevia vaihtoehtoisia poistomenetelmiä tietyissä olosuhteissa.

               (170)

               Komissio katsoo, että edellä esitetyt perustelut käytännössä vahvistavat sen aloittamista koskevassa päätöksessä tästä asiasta esittämät päätelmät (128). Koska kuhunkin poistomenetelmään sisältyy erilaisia muuttujia, jotka on arvioitava edullisimman menetelmän valitsemiseksi, PCT:lle annetaan tällä säännöksellä vapaus tehdä laskelmiaan ja valita eri poistomenetelmistä sen kannalta edullisin. Erityisesti sen vuoksi, että PCT voi jopa 6 vuoden kuluttua hankkeen alkamisesta päättää vaihtaa sovellettavaa poistomenetelmää, PCT:n liikkumavaran määrä on suurempi kuin tavanomaisilla toimijoilla (129). Koska PCT voi lisäksi valita haluamansa poistomenetelmän, sillä on selkeä valikoiva etu niihin yrityksiin nähden, joihin voidaan soveltaa vain yleisiä toimilupia koskevia poistosääntöjä. Tässä yhteydessä on epäolennaista tutkia kilpailuolosuhteita ja eri tuloksia, jotka ovat mahdollisia eri kilpailijoille tietyissä olosuhteissa, koska ne eivät liity siihen tavoitteeseen, jonka perusteella PCT:n oikeudellisen ja tosiasiallisen tilanteen rinnastettavuutta olisi tarkasteltava.

               (171)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset pysyvät alkuperäisessä kannassaan PPA:han ja Thessalonikin satamaan, kahteen muuhun Kreikan suureen satamaan, sovellettavien poistosääntöjen (130) osalta ja toistavat väitteensä, jonka mukaan tutkittavana olevalla säännöksellä varmistetaan, ettei PCT:tä kohdella vähemmän suotuisasti kuin edellä mainittuja satamaoperaattoreita.

               (172)

               Komission mukaan se, että PPA:lla ja Thessalonikin satamalla oli kyseessä olevana ajankohtana käytettävissään erityisiä poistoprosentteja, ei tarkoita, että PCT olisi oikeutettu erityiskohteluun tai että tällainen erityiskohtelu olisi ollut perusteltua. Siten komissio katsoo, että tutkittavana olevalla säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva etu.

               (173)

               Tämä etu muodostuu PCT:n mahdollisuudesta valita kolmen poistomahdollisuuden välillä ja vastaa eroa sen tuloveron, jota PCT olisi maksettava kiinteää tasapoistomenetelmää sovellettaessa, ja sen tuloveron välillä, jonka se lopulta maksoi toisen poistomenetelmän perusteella.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (174)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että a) mahdollisuus valita poistomenetelmien välillä on osa kaikkiin julkisista infrastruktuurihankkeista vastaaviin yrityksiin kaikilla talouden aloilla sovellettavaa järjestelmää, b) syrjintää ei ilmene, koska suurten infrastruktuurihankkeiden toimilupien haltijat ovat erilaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa asemassa muihin toimijoihin nähden, c) säännös vastaa päämääräänsä ja on kaikkien asianomaisten yritysten käytettävissä, d) huomioon otettavat näkökohdat ovat tavoiteltu päämäärä, valittu menettely ja yleisen omaisuuserien poistojärjestelmän joustavuusperiaate, e) ilman tätä säännöstä ilmenisi oikeudellista epävarmuutta, koska silloin joidenkin omaisuuserien osalta ei olisi käytettävissä poistoprosentteja, f) säännöksen pääajatuksena on sallia lisää joustavuutta sellaisia omaisuuseriä koskevissa poistoissa, joihin ei sovelleta yleisesti käytettäviä poistoprosentteja julkista infrastruktuuria koskevien toimilupasopimusten erityispiirteiden vuoksi, g) koska tätä menettelyä sovelletaan järjestelmällisesti kaikkien alojen julkisiin infrastruktuurihankkeisiin, se on poistojärjestelmän joustavuusperiaatteen mukainen, h) tämä menettely on asianmukainen ja oikeasuhtainen, koska siinä sovelletaan joustavuusperiaatetta ja koska sille ei ole sopivampaa vaihtoehtoa, jolla varmistettaisiin vastaava poistoja koskeva joustavuus, kun otetaan huomioon, että yritysten toimintaympäristö sinä hetkenä, kun se tekee päätöksen sovellettavasta poistomenetelmästä, ei ole ennustettavissa ja i) PCT:llä ei ole laajempaa harkintavaltaa kuin se, joka on perusteltua yleisen joustavuusperiaatteen nojalla.

               (175)

               Aluksi komissio muistuttaa, että jäsenvaltion on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan esitettävä perustelut valikoiville toimenpiteille (131). Kreikan viranomaisten ja tuensaajan esittämillä väitteillä ei osoitettu, miten toimenpide, jolla tuensaajalle annetaan harkintavaltaa, voidaan perustella verojärjestelmän logiikalla. Komissio pysyy siten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esittämissä alustavissa päätelmissään, joiden mukaan tätä toimenpidettä ei voida perustella järjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

               (176)

               Lisäksi se toteaa, että joustavuutta, jonka perusteella tuensaajalla on omaisuuseriensä poistamista koskeva täysi harkintavalta, ei voida katsoa sellaiseksi verojärjestelmän perusperiaatteeksi, jolla tämä toimenpide voitaisiin perustella. Käytännössä tällainen tilanne tarkoittaisi, että toimenpide itsessään olisi yleinen järjestelmä ja sen mekanismit olisivat tavoite, jolla toimenpide voitaisiin perustella. Jos tällaiset perustelut olisivat hyväksyttäviä, mikään harkinnanvarainen verotoimenpide ei olisi valtiontukea. Lisäksi mitään niistä väitteistä, jotka liittyvät siihen, että samankaltaisia sääntöjä sovelletaan toisiin julkista infrastruktuuria koskeviin toimilupasopimuksiin Kreikassa, ei voida katsoa toimenpiteen perusteluksi (132). Siksi tällä toimenpiteellä annetaan valikoiva etu, jota ei voida perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

         5.3.5   Vapautus leimaverosta lainasopimusten ja niihin liittyvien hankkeen rahoitusta koskevien sopimusten osalta (2 artiklan 8 kohta)

      Viitejärjestelmä

               (177)

               Yleisesti sovellettavan lainsäädännön mukaan leimaveroa peritään useiden siviili- ja kauppaoikeudellisten toimien kirjallisista versioista, joihin kuuluu myös laina-, luotto- ja niitä täydentäviä sopimuksia. Leimaveroa koskevan presidentin asetuksen (133) mukaan leimaveroa peritään tietyistä asiakirjoista, joilla toimelle annetaan kirjallinen muoto. Leimavero liittyy itse asiakirjaan, minkä vuoksi sen osapuolet sopivat keskenään siitä, mikä niistä on vastuussa sen maksamisesta. Käytännössä tämä kuitenkin tarkoittaa laina-, luotto- ja niitä täydentävien sopimusten osalta, että lainanottaja vastaa yleensä leimaverosta, koska lainanantajalla on valta vaatia tätä. Arvonlisäveron käyttöönotolla yleiseksi menoveroksi Kreikan oikeusjärjestyksessä lailla nro 1642/1986 oli seurauksena useiden leimaverojen ja liikevaihtoverojen korvaaminen arvonlisäverolla (134).

               (178)

               Lain nro 1676/1986 16 artiklan ja lain nro 3220/2004 36 artiklan mukaan leimaverosta ovat vapautettuja ne laina- ja luottosopimukset sekä niitä täydentävät sopimukset, joiden myöntäjänä on Kreikassa toimiva kreikkalainen tai ulkomainen pankki tai joilla on yhteys Kreikkaan, mikä tarkoittaa, että ne tehdään ja/tai toteutetaan Kreikassa, niissä määrätään Kreikassa täytettävistä velvoitteista tai niihin liittyy Kreikassa sijaitsevia vakuuksia (alueperiaate) (135). Siten muiden yritysten kuin pankkien myöntämistä lainoista peritään nykyisen leimaverolain mukaan leimaveroa (136), jos niillä ei ole yhteyttä Kreikkaan eikä niitä myönnetä obligaationa. Myös muiden kuin pankkien välillä siirrettävistä lainoista peritään leimaveroa (137), jos ensisijaisesta lainasta on alun perin peritty leimaveroa.

               (179)

               Komissio toteaa, että leimaverolainsäädäntö sisältää useita vapautuksia, jotka perustuvat erityisesti arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoon ja/tai leimaveron korvaamiseen muilla maksuilla tai veroilla. Tämän toimenpiteen osalta yleisesti sovellettava järjestelmä on kuitenkin edelleen Kreikan leimaverojärjestelmä, sellaisena kuin se oli tutkittavana olevan säännöksen hyväksymisen ajankohtana. Se, että tästä järjestelmästä myönnetään vapautuksia, ei tarkoita, että leimaverojärjestelmää ei olisi olemassa, vaan että kukin vapautus (138) arvioidaan yksittäin.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (180)

               Koska muiden yritysten kuin pankkien kanssa tehtävistä laina-, luotto- ja niitä täydentävistä sopimuksista peritään leimaveroa, jos ne tehdään ja toteutetaan Kreikassa tai niillä on yhteyksiä Kreikkaan (139), PCT:n olisi yleensä maksettava leimaveroa asianomaisista asiakirjoista. Tutkittavana olevan säännöksen perusteella PCT on kuitenkin vapautettu leimaverosta, jota sen yleensä olisi maksettava tällaisista asiakirjoista. PCT on vapautettu leimaverosta, joka sen olisi yleensä maksettava muilta yrityksiltä kuin pankeilta ja erityisesti emoyhtiöltään Coscolta ottamistaan lainoista (140).

               (181)

               Tällä tavoin PCT:lle on annettu valikoiva etu muihin samankaltaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa oleviin yrityksiin nähden. Tämä etu vastaa leimaveroa, joka PCT:n pitänyt maksaa yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan.

               (182)

               Kreikan viranomaiset ja PCT eivät kiistä sitä, että nämä lainatoimet on vapautettu yleensä perittävästä leimaverosta. Ne kuitenkin katsovat, että PCT:lle annetaan tällä vapautuksella lisää joustavuutta sen rahoituksen hankkimisessa, jota se tarvitsee toimilupasopimuksen mukaisten velvollisuuksiensa täyttämiseksi ilman lisäkustannuksia, jos tällainen joustavuus katsotaan poikkeustilanteessa tarpeelliseksi. Ne myös viittaavat siihen, että PPA on hyötynyt tästä poikkeuksesta Pireuksen sataman hallinnointia koskevan toimilupansa puitteissa. Tämä toimenpide olisi katsottava osaksi Kreikan verojärjestelmään kiinteästi liittyvää yleistä toimenpidettä, jonka tavoitteena on helpottaa suurten infrastruktuurihankkeiden rahoittamista.

               (183)

               Kuten edellä on kuitenkin jo todettu toisista toimenpiteistä, suurten infrastruktuurihankkeiden rahoittamisen helpottaminen on tavoite, joka voidaan ottaa huomioon arvioitaessa valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille muttei arvioitaessa sen olemassaoloa.

               (184)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset ja tuensaaja katsovat, että kahdesta Coscon PCT:lle Pireuksen satamaan tehtävien investointien aloittamiseksi myöntämästä huonommassa etuoikeusasemassa olevasta lainasta, joiden suuruus oli […] miljoonaa euroa ja 54,8 miljoonaa euroa, ei yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan tarvinnut periä leimaveroa, koska a) ne toteutettiin Kreikan ulkopuolella, b) ne maksettiin PCT:n ulkomaisessa pankissa avatulle tilille ja c) PCT maksoi ne takaisin tilisiirrolla omalta tililtään Kreikan ulkopuolelle. Ne toimittivat kantansa tueksi tavanomaisen PCT:n tilikautta koskevan verotarkastuskertomuksen, joka vahvisti vapautuksen.

               (185)

               Komissio toteaa aluksi, että PCT:n vapauttaminen edellä mainittuja toimia koskevista leimaveroista ei todista, että sen ei olisi tarvinnut maksaa niitä yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan. Toimitetussa verotarkastuskertomuksessa viitataan nimenomaisesti tutkittavana olevaan säännökseen. Lisäksi mainitut toimet ovat täysin identiteettisiä sellaisen toimen kanssa, jonka osalta Ateenan hallintatuomioistuin on todennut (141), että sillä rikottiin leimaverolain alueperiaatetta (142). Kyseisessä tapauksessa sopimuksen lainanottajana oli Kreikassa toimiva yritys ja lainanantajana Kreikan ulkopuolella toimiva yritys. Lainasopimus allekirjoitettiin Kreikan ulkopuolella. Lainanantaja talletti lainasumman lainanottajan Kreikan ulkopuolella sijaitsevalle tilille, ja ulkomainen pankki oli talletuksen jälkeen velvoitettu siirtämään lainasumman lainanottajan Kreikassa sijaitsevalle tilille saman päivän aikana. Hallintotuomioistuin katsoi, että tällä lainalla olisi ollut samat oikeudelliset seuraukset, jos se olisi allekirjoitettu Kreikassa ja jos lainasumma olisi siirretty suoraan Kreikkaan ilman ulkomaisen pankin välittäjänä toimimista, minkä vuoksi siitä on perittävä leimaveroa.

               (186)

               Sama pätee myös Coscon PCT:lle myöntämiin lainoihin. Niiden osalta lainasopimus allekirjoitettiin Kreikan ulkopuolella, lainasummat talletettiin PCT:n Luxemburgin HSBC-pankissa olevalle tilille 21 päivänä huhtikuuta 2009 ja siirrettiin sieltä 22 päivänä huhtikuuta 2009 PCT:n Pireuksen HSBC-pankissa oleville tilille. Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan PCT käytti 50 miljoonaa euroa (lisättynä arvonlisäverolla) takaussitoumukseen, joka sen oli toimitettava PPA:lle lainasopimuksen voimaantuloa varten (143). Edellä mainitun tapauksen lainasopimuksen tosiseikat vastaavat Coscon ja PCT:n välisen lainasopimuksen tosiseikkoja. Merkittävää on se, että vaikka lainasopimus allekirjoitettiin Kreikan ulkopuolella ja lainasumma talletettiin Kreikan ulkopuolella sijaitsevalle tilille, se siirrettiin sen jälkeen PCT:n Kreikassa olevalle tilille, jotta PCT voisi käyttää sitä Kreikassa toteutettavaa toimilupasopimusta varten. Siten leimaverolain 8 artiklassa vahvistetun alueperiaatteen mukaan, sellaisena kuin se on Kreikan tuomioistuinten tulkitsemana, mainituista lainasopimuksista olisi pitänyt periä leimaveroa yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaisesti. Tämän vuoksi komissio katsoo, että PCT on jo saanut konkreettista taloudellista etua tästä määräyksestä, jolla ei sovelleta yleisesti sovellettavia sääntöjä vaan poiketaan niistä.

               (187)

               Kreikan viranomaiset ja tuensaaja katsovat, että mainittua tuomioistuimen päätöstä ei voida soveltaa PCT:hen, koska kyseiseen asiaan liittyvät tosiseikat eroavat PCT:n lainasopimukseen liittyvistä tosiseikoista. Ne katsovat, että PCT olisi voinut käyttää lainasummia tarkoituksiinsa myös Kreikan ulkopuolella. Lisäksi niiden mukaan kyseiseen päätökseen on haettu muutosta Kreikan korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja Kreikan julkishallinto on laatinut selittävän kiertokirjeen (144), jonka mukaan tällaisesta toimesta ei peritä leimaveroa. Kiertokirje on yleisesti pätevä ja julkishallintoa sitova. Siten leimaverojen maksamatta jättäminen näistä kahdesta toimesta ei poikkea yleisesti sovellettavista säännöistä.

               (188)

               Komissio toteaa, että leimaverolain soveltamista koskevan selittävän kiertokirjeen ei voida katsoa olevan tuomioistuinten päätöksiä pätevämpi. Se, että Ateenan hallintotuomioistuimen päätökseen on haettu muutosta, ei myöskään tarkoita, että kyseistä päätöstä ei sovellettaisi. Lisäksi edellä kuvattu Kreikan viranomaisten alueperiaatetta koskeva tulkinta (145) vastaa mainittua päätöstä. Komissio toteaa lisäksi, että PCT:n lainasopimuksiin liittyvät tosiseikat ovat samat kuin kyseisessä päätöksessä, minkä voiksi voidaan katsoa, että yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan, sellaisina kuin ne ovat Kreikan tuomioistuinten tulkitsemana, PCT:n olisi maksettava leimaveroa näistä lainasopimuksista. Tämän tulkinnan perusteella tutkittavana olevalla säännöksellä PCT:lle selkeästi annetaan valikoiva etu.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (189)

               Kreikan viranomaiset katsovat, että tällä vapautuksella noudatetaan yleistä asteittaista leimaverosta luopumista koskevaa järjestelmää, jonka osalta lainsäätäjä on päättänyt, että leimaverosta vapauttaminen on asianmukainen menettely sen varmistamiseksi, että objektiivisesti erilaisia tilanteita käsitellään veroihin liittyvissä tarkoituksissa eri tavoin. Siten tämä vapautus pätee kaikkiin yrityksiin, jotka toteuttavat julkisia infrastruktuurihankkeita. Tällaisten hankkeiden erityispiirteet huomioon ottavana menettelynä se on myös oikeasuhtainen, koska sillä ei vaaranneta leimaverotuloja, kun otetaan huomioon, että kyseiset yritykset voisivat joka tapauksessa käyttää useita erilaisia leimaveroista vapautettuja toimia.

               (190)

               Komissio toteaa, että asteittaista leimaverosta luopumista ei voida käyttää tämän toimenpiteen perustelevana leimaverojärjestelmän periaatteena, koska tällainen asteittainen luopuminen voitaisiin toteuttaa vain kaikkien lainasopimusten eikä vain PCT:n lainasopimusten osalta. Julkisten infrastruktuurihankkeiden erityspiirteiden osalta komissio viittaa edellä tämän päätöksen johdanto-osan 98–100 kappaleessa esitettyyn analyysiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että Kreikan viranomaiset ja PCT eivät ole kyenneet osoittamaan, että tämä valikoiva toimenpide voidaan perustella verojärjestelmän logiikalla.

         5.3.6   Vapautus leimaveroista sellaisten lainasopimusten lainanantajien välisten sopimusten osalta, joihin siirretään lainasopimuksesta aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet (2 artiklan 9 kohta)

               (191)

               Nykyisen leimaverolain mukaan muiden kuin pankkien välillä siirrettävistä lainoista peritään leimaveroa (146), jos ensisijaisesta lainasta on alun perin peritty leimaveroa.

               (192)

               Komissio katsoo, että 2 artiklan 9 kohdan mukaisella säännöksellä annetaan suora etu PCT:n lainanantajille, joista yksi on sen emoyhtiö Cosco. Tämä etu vastaa sen leimaveron määrää, jota PCT:n lainanantajien olisi yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan maksettava, jos ne siirtävät PCT:n kanssa tehtyyn toimilupasopimukseen liittyvän lainan omistusoikeuden. Tähän säännökseen liittyy myös välillinen etu PCT:lle, koska sillä saatetaan helpottaa PCT:n lainansaantia.

               (193)

               Kreikan viranomaisten mukaan Cosco on myöntänyt PCT:lle vuonna 2009 kaksi lainaa, jotka Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan maksettiin takaisin vuonna 2011. Tutkittavana olevan säännöksen vuoksi PCT:n emoyhtiö Coscolle voidaan myöntää vapautus leimaverosta, jos se siirtää mainittujen lainojen omistusoikeudet muille yrityksille. Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan PCT on jo maksanut kyseiset lainat takaisin. Siten komissiolla ei ole syytä uskoa, että niitä koskevia omistusoikeuksia olisi siirretty. Tähän säännökseen voi kuitenkin liittyä valikoiva etu Coscolle tai muille PCT:n lainanantajille.

               (194)

               Kreikan viranomaisten ja PCT:n tätä vapautusta leimaverosta koskevat väitteet ovat samat kuin PCT:lle myönnettyihin lainoihin liittyvää leimaverovapautusta koskevat väitteet. Siten komissio toteaa, että sen aiempaa leimaverovapautusta koskevat päätelmät pätevät myös tähän toimenpiteeseen. Siten tämä toimenpide on valikoiva eikä sitä voida perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

         5.3.7   Vapautus leimaverosta niiden PPA:n PCT:lle toimilupasopimuksen mukaisesti maksamien korvausten osalta, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan (2 artiklan 10 kohta)

      Viitejärjestelmä

               (195)

               Tämän toimenpiteen osalta viitejärjestelmänä käytetään siviili- ja kauppaoikeudellisiin toimiin Kreikassa sovellettavaa leimaverojärjestelmää. Tätä järjestelmää koskevat säännöt mainitaan jo tämän päätöksen johdanto-osan 177 ja 179 kappaleessa. Leimaverosääntöjen mukaan leimaveroa sovelletaan asianomaisten oikeudellisiin asiakirjoihin, ei niitä allekirjoittaviin verovelvollisiin. Leimaverosäännöksiä arvonlisäverojärjestelmällä käyttöön otettujen muutosten jälkeen tulkitsevan ministeriön kiertokirjeen 44/1987 (147) mukaan sopimuksista, oikeudellisista asiakirjoista tai toimista, joista peritään arvonlisäveroa, ei peritä leimaveroa.

               (196)

               Lisäksi yleisesti sovellettavan lain mukaan, sellaisena kuin se on Kreikan veroviranomaisten tulkitsemana ja täytäntöön panemana, korvausten maksaminen ei kuulu arvonlisäveron piiriin, minkä vuoksi siitä peritään leimaveroa (148).

               (197)

               Saman kiertokirjeen mukaan täydentävästä sopimuksesta (joka koskee vakuuksia, takuita, kiinnityksiä, sakkolausekkeita tai muita arvopapereita), joka liittyy sopimukseen, josta peritään arvonlisäveroa ja joka on siten vapautettu leimaverosta, ei peritä suhteellista leimaveroa. Jos pääsopimuksesta kuitenkin peritään arvonlisäveroa tai kiinteää (eikä suhteellista) leimaveroa, kyseiseen sopimukseen liittyvän täydentävän sopimuksen aktivoinnista peritään kiinteä leimavero.

               (198)

               Muuntyyppisten korvausten, kuten vahingonkorvausten tai kansainvälisiin sopimusrikkomuksiin liittyvien korvausten, maksamisesta peritään leimaveroa.

               (199)

               Kreikan viranomaiset totesivat, että Kreikassa maksettavista vahingonkorvauksista maksetaan Kreikan leimaverolain säännösten mukaan 3,6 prosentin leimavero. Sopimukseen sisältyvän vahingonkorvauslausekkeen perusteella maksettavasta korvauksesta peritään 2,4 prosentin leimavero.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (200)

               Ratifiointilain 2 artiklan 10 kohdassa säädetään, että kaikenlaiset PPA:n PCT:lle toimiluvan perusteella maksamat korvaukset, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan, ovat vapautettuja leimaverosta.

               (201)

               Koska leimaveroa sovelletaan yleisesti sovellettavan järjestelmän mukaan oikeudellisiin asiakirjoihin eikä liiketoimen osapuoliin ja ottaen huomioon, että PPA oli ratifiointilain hyväksymisen ajankohtana vapautettu leimaverosta lain (149) nojalla, PCT olisi yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan velvollinen maksamaan leimaveron aina, kun PPA:n toimilupasopimuksen puitteissa maksama korvaus olisi arvonlisäverolain soveltamisalan ulkopuolella, jolloin siitä peritään leimaveroa. Erityisesti tämän säännöksen vuoksi PCT olisi vapautettu kiinteän leimaveron maksamisesta, jos toimilupaan sisältyvä vahingonkorvauslauseke aktivoituisi tai PPA maksaisi toimilupasopimuksiin liittyviä vahingonkorvauksia tai korvauksia toimilupasopimuksen rikkomisesta. Kun lisäksi otetaan huomioon, että PPA oli kyseisenä ajankohtana Kreikan viranomaisten ja tuensaajan ilmoittamalla tavalla vapautettu maksamasta leimaveroa sellaisista toimista, jotka liittyvät kolmansien osapuolten sen puolesta toteuttamiin rakennustöihin, PCT olisi tämän säännöksen johdosta myös vapautettu leimaveron maksamisesta sellaisista PPA:n kanssa tekemistään järjestelyistä, jotka kuuluvat leimaveron piiriin. Siten käsiteltävänä olevalla vapautuksella myös PCT vapautetaan leimaveron maksamisesta tällaisissa tapauksissa, mikä on selkeä valikoiva etu PCT:lle.

               (202)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että jos korvauksen maksamisella on syy-yhteys sopimukseen, joka kuuluu arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan sen sisältämän vahingonkorvauslausekkeen (sakkolausekkeen) perusteella, korvauksesta ei peritä leimaveroa. Tämä johtuu siitä, että vahingonkorvauslauseke katsotaan täydentäväksi sopimukseksi, josta ei peritä leimaveroa, jos pääsopimus kuuluu arvonlisäveron piiriin. Koska toimilupasopimus kuuluu arvonlisäverolain soveltamisalaan, kaikki toimilupasopimuksen sisältämän sakkolausekkeen perusteella maksettavat korvaukset ovat yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan vapautettuja leimaverosta.

               (203)

               Komissio toteaa, että yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan arvonlisäveron piiriin kuuluvan sopimuksen sakkolausekkeen aktivoinnista ei peritä suhteellista leimaveroa. Tällaisissa tapauksissa kuitenkin peritään kiinteää leimaveroa sen kiertokirjeen perusteella, johon Kreikan viranomaiset vetosivat. Siten PCT ei tutkittavana olevan säännöksen perusteella maksaisi sovellettavaa kiinteää leimaveroa, jos PPA:n olisi maksettava korvauksia toimilupasopimuksen sisältämän sakkolausekkeen aktivoinnin vuoksi. Siten säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva etu.

               (204)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat myös, että muunlaisten korvausten, kuten kansainvälisestä sopimusrikkomuksesta maksettavien korvausten, maksamisesta peritään leimaveroa. Tässä yhteydessä 2 artiklan 10 kohdassa säädetään näitä muunlaisia korvauksia koskevasta poikkeuksesta. Niiden mukaan tämä poikkeus on kuitenkin osa yleistä järjestelmää, jolla julkiseen infrastruktuuriin liittyvien toimilupien erilaiset ominaisuudet tai erityispiirteet pyritään ottamaan huomioon. Siten tässä yhteydessä ei ilmene todellista eriyttämistä eikä lainkaan valikoivuutta.

               (205)

               Komissio toteaa, että Kreikan viranomaiset ja PCT vahvistavat sen päätelmän, jonka mukaan PCT ei käsiteltävänä olevan säännöksen perusteella itse maksaisi leimaveroa, joka sen olisi yleensä maksettava, sellaisissa tapauksissa, joissa PPA maksaisi sille toimilupasopimuksesta ja/tai sen rikkomisesta johtuvia vahingonkorvauksia. Siten tällä säännöksellä annetaan PCT:lle etu, joka vastaa sitä leimaveroa, joka sen olisi tällaisissa tilanteissa maksettava ja josta se on vapautettu. Julkisiin infrastruktuurihankkeisiin sovellettavaa yleistä järjestelmää koskevien väitteiden osalta komissio viittaa edellä johdanto-osan 92–97 ja 107 kappaleessa esitettyyn analyysiin. Erityisesti komissio katsoo, että julkisista infrastruktuurihankkeista vastaaviin yrityksiin sovellettava toimenpide pätee vain tietynlaisten yritysten osalta ja on siten valikoiva.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (206)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tämä vapaus on asteittaista leimaverosta luopumista koskevan järjestelmän mukainen ja noudattaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on menettely, jolla varmistetaan, että julkisten infrastruktuurihankkeiden erityispiirteet otetaan asianmukaisesti huomioon veroihin liittyvissä tarkoituksissa. Komissio ei voi hyväksyä, että kyseinen toimenpide perustellaan tällaisella ”päämäärällä”, ja viittaa edellä johdanto-osan 189 ja 190 kappaleessa esitettyihin analyyseihin, jotka koskevat PCT:n lainojen vapauttamista leimaverosta.

               (207)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tämä vapautus on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukainen. Ilman tätä säännöstä ja koska PPA oli ratifiointilain hyväksymisen ajankohtana vapautettu leimaveron maksamisesta sellaisista toimista, jotka liittyvät kolmansien osapuolten sen puolesta toteuttamiin rakennustöihin, PCT olisi velvollinen maksamaan leimaveroa aina, kun sitä aiheutuisi sen PPA:n kanssa tekemistä järjestelyistä.

               (208)

               Kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä kuitenkin jo huomautettiin (150), se, että PPA on vapautettu leimaveron maksamisesta, ei tarkoita, että tällainen vapautus PCT:n osalta olisi perusteltua verojärjestelmän luonteen nojalla.

               (209)

               Komissio panee merkille, että tämä säännös kumottiin lailla nro 4152/2013. Siten PCT:lle annettu valikoiva etu koskisi vain menneisyyttä.

         5.3.8   PCT:n hakemuksen perusteella myönnetty asetuksen nro 2687/1953 mukainen suoja toimilupasopimukseen liittyville investoinneille (3 artikla)

      Asetuksen ja siihen mahdollisesti liittyvien toimenpiteiden kuvaus

   a)   Menettely

               (210)

               Asetuksen nro 2687/1953 mukaan Kreikan julkishallinto voi myöntää erityisiä suotuisia järjestelyjä kaikille yrityksille, jotka tuovat maahan ulkomaista pääomaa ”tuottoisien investointien” tekemiseksi. Jotta yritys voisi hyödyntää näitä järjestelyjä, sen on tehtävä valtiovarainministeriölle niitä koskeva hakemus. Yrityksen hakemuksen jälkeen erityinen komitea antaa lausunnon arvioituaan

                           —

                           sen, onko investointi tuottoisa eli pyritäänkö sillä kehittämään kansallista tuotantoa tai edistääkö se maan talouskehitystä,

                           —

                           sen, liittyykö siihen ulkomaista pääomaa, kun otetaan huomioon kaikki pääoman muodot, kuten ulkomaanvaluutta, koneet ja materiaalit, keksinnöt, tekniset menetelmät ja tavaramerkit,

                           —

                           ja ulkomaisen pääoman maahantuonnin hyödyllisyyden; tästä asiasta asetus ei sisällä määritelmiä tai perusteita, jotka olisi täytettävä, mikä tarkoittaa, että harkintavalta annetaan kansallisille hallintoelimille.

               (211)

               Tämän lausunnon jälkeen asiasta vastaava ministeri ehdottaa – investoinnin merkityksen mukaan – peruuttamatonta presidentin asetusta tai tekee ministeriön päätöksen, jolla ulkomaisen pääoman maahantuonti hyväksytään tietyin siinä esitetyin ehdoin ja myönnetään peruuttamattomat suosivat järjestelyt (151).

         b)   Etuoikeudet, joita voidaan myöntää

               (212)

               Presidentin asetuksella/ministeriön päätöksellä, joka voidaan hyväksyä tietyn yrityksen osalta, voidaan myöntää seuraavat verohelpotukset (152):

                           —

                           voittoihin sovellettavan veroasteen jäädyttäminen enintään 10 vuodeksi tai alennetun veroasteen soveltaminen (153);

                           —

                           koneiden yms. tuonnista kannettavien tullien tai maksujen pienentäminen tai niistä vapauttaminen enintään 10 vuodeksi;

                           —

                           paikallisten tai satamaviranomaisten perimistä veroista vapauttaminen tai niihin liittyvän veroasteen alentaminen enintään 10 vuodeksi;

                           —

                           vapautus kiinnitysten vahvistamisesta, pantin luomisesta vakuudeksi maahantuodulle pääomalle tai siihen liittyvien sopimusten tekemisestä aiheutuvista maksuista ja korvauksista tai niiden pienentäminen;

                           —

                           vientirajoitusten tai -verojen kieltäminen;

                           —

                           takautuvan verotuksen kieltäminen;

                           —

                           vapautus valtion hyväksi tehtävistä edun saavan yrityksen omaisuuseriä koskevista pakkolunastuksista;

                           —

                           suojeltavien yritysten varojen takavarikoinnin kieltäminen;

                           —

                           oikeus palkata muiden maiden kansalaisia tekniseksi tai hallinnolliseksi henkilökunnaksi ja lupa maksaa heille korvausta ulkomaan valuuttana;

                           —

                           lupa kotiuttaa lainoja tai osakepääomaa (enintään 10 prosenttia vuosittain maahantuodusta pääomasta); kumulatiivinen voittojen vienti (enintään 12 prosenttia vuosittain maahantuodusta ja kotiutetusta pääomasta ilman veroja); korkojen vienti (enintään 10 prosenttia vuosittain) (154).

               (213)

               Asetuksen mukaan ne yritysten pääomaerät, jotka luodaan tai joita kasvatetaan huomattavasti (155) ulkomaisella pääomalla tämän asetuksen mukaisesti, ovat vapautettuja kaikista pakkolunastustoimenpiteistä valtion hyväksi eikä niitä voida takavarikoida (156). Asetuksessa säädetään periaatteesta, jonka mukaan asetuksen soveltamisalaan kuuluvilta yrityksiltä ei voida periä veroja takautuvasti (157).

      Viitejärjestelmä

               (214)

               Koska asetuksen nro 2687/1953 nojalla myönnettävä suoja voi vaihdella sen mukaan, mitä toimenpiteitä kullekin yksittäiselle tällaista suojelua saavalle yritykselle myönnetään, ja toimenpiteet, jotka PCT:lle sen nojalla voidaan myöntää, on määritelty asetuksessa alustavasti, yleiseen viitejärjestelmään voivat sisältyä ne eri verotoimenpiteet, joista PCT hyötyy, kun julkishallinto on hyväksynyt PCT:n pyytämät erityisjärjestelyt.

               (215)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että koska tälle asetukselle on annettu perustuslailla ensisijaisuus muuhun lainsäädäntöön nähden, se ei voi olla erityismenettely, jota voidaan verrata yleiseen lainsäädäntökehykseen. Kun tämä muuhun lainsäädäntöön nähden ensisijainen asetus hyväksyttiin, suurinta osaa kansallisesta lainsäädäntökehyksestä, jota komissio käyttää viitejärjestelmänä, ei vielä ollut olemassa. Siten tässä yhteydessä huomioon otettava viitejärjestelmä koostuu Kreikan perustuslaista ja asetuksesta nro 2687/1953, joka itsessään on yleinen toimenpide. Lisäksi komissio on ollut tietoinen asetuksen olemassaolosta jo Kreikan EU:hun liittymisestä lähtien.

               (216)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat myös, että ulkomaisten investointien suojaamiseen tarkoitetut erityisjärjestelyt ovat yleinen toimenpide, jota sovelletaan kaikkiin ulkomaisiin investointeihin, jotka täyttävät sen soveltamista koskevat perusteet. Ne katsovat myös, että asetuksen perustana on ollut tarve a) tunnustaa, että ulkomaisiin investointeihin kohdistuu erityisiä riskejä ja haasteita Kreikassa vallitsevien olosuhteiden vuoksi, minkä vuoksi niille oli myönnettävä erityiskohtelua, jotta tällaisten investointien houkuttelemista koskeva tavoite saavutettaisiin, ja b) tarjota tältä osin asianmukaista kohtelua.

               (217)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että komission jäsen Antonio Tajanin tätä asetusta koskevassa vastauksessa (158) suljettiin pois vain uudet tullitariffeihin liittyvät toimenpiteet, ei valtiontukitoimenpiteitä. Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan on selvää, että asetuksen soveltaminen ei tähän mennessä ole johtanut uuteen sääntöjenvastaiseen valtionapuun, koska se oli voimassa Kreikan liittyessä EU:hun ja jatkaessa sen soveltamista ilman tarkistuksia ja koska komissio ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin sen kyseenalaistamiseksi, että tämä asetus on EU:n lainsäädännön mukainen.

               (218)

               Komissio toteaa, että kyseistä asetusta ei voida katsoa päteväksi viitejärjestelmäksi. Vaikka on totta, että tämä asetus oli olemassa ennen Kreikan liittymistä EU:hun, se ei tarkoita, että asetus olisi ensisijaisessa asemassa Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja siten kyseisen sopimuksen valtiontukea koskeviin säännöksiin nähden. Kreikan liittyessä EU:hun sen oli sitouduttava noudattamaan yhteisön säännöstöä ja kunnioittamaan erityisesti perussopimuksen valtiontukea koskevia sääntöjä. Jos Kreikka siis aikoo käyttää tätä asetusta myöntääkseen erityisetuja tietyille yrityksille, sen on aluksi ilmoitettava nämä edut komissiolle, jotta komissio voi arvioida ne valtiontukisääntöjen perusteella ja mahdollisesti hyväksyä ne SEUT-sopimuksen sääntöjen mukaisesti (159).

               (219)

               Lisäksi tällä asetuksella annetaan julkishallinnolle laaja harkintavalta (160) määrätä niistä ehdoista ja eduista, jotka myönnetään tietyille, asetusta hyödyntämään pyrkiville yrityksille. Ulkomaisten investointien erityiskohteluun Kreikassa, millä pyritään edistämään tällaisten investointien tekemistä, liittyy jo valikoivia tekijöitä. Samalla sillä pyritään julkisen politiikan tavoitteeseen eikä verotukselliseen tavoitteeseen. Valikoivuusanalyysissä käytettävä viitejärjestelmä voi perustua vain verotusperiaatteisiin. Julkisen politiikan tavoitteet ovat verojärjestelmän ulkopuolisia tavoitteita, kuten tämän päätöksen johdanto-osan 92–94 kappaleessa todetaan, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää viitejärjestelminä valikoivuusanalyyseissä.

      Poikkeus viitejärjestelmästä

               (220)

               Ratifiointilain 3 artiklan mukaan PCT:llä on oikeus hakea kuvatun asetuksen mukaisia suojelevia järjestelyjä. Tämä säännös johtaa siihen, että Kreikan julkishallinto voi myöntää PCT:lle sen pyynnön perusteella useita valikoivia etuja. Nämä edut liittyvät pääosin veroihin, jotka PCT:n olisi maksettava yleisten sääntöjen mukaan ja joista se voidaan vapauttaa tämän säännöksen perusteella. Lisäksi PCT saattaa hyötyä myös muita oikeudellisia rajoitteita (pakkolunastusta, varojen takavarikoimista, ulkomaisen henkilökunnan palkkaamista ja heidän palkkansa ulkomaisella valuutalla maksamista tai osakepäämaa) koskevista vapautuksista. Se, ettei näitä etuja ole Kreikan viranomaisten mukaan vielä myönnetty PCT:lle, ei poista sitä tosiasiaa, että tarkasteltavana olevalla säännöllä annetaan PCT:lle oikeus pyytää ja saada asetuksen mukaisia erityisjärjestelyjä.

               (221)

               Tämän PCT:tä suosivan toimenpiteen osalta Kreikan viranomaiset eivät esittäneet lisää perusteluja alkuperäisiin väitteisiinsä verrattuna. Siten komission päätelmä tämän toimenpiteen valikoivuudesta pysyy samana (161).

               (222)

               Kuten edellä jo mainittiin (162), se, että toimenpiteellä on talouspoliittinen tavoite, ei tarkoita, että se ei olisi valikoiva, mutta sen voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, mikäli tietyt edellytykset täyttyvät (163).

               (223)

               Lisäksi asetuksen mukaisten erityisjärjestelyjen luonteesta riippumatta (164) niiden yksilöllisestä soveltamisesta voi aiheutua valikoiva etu (165), koska Kreikan julkishallinnon jokaisella päätöksellä voidaan poiketa yleisistä verosäännöistä PCT:n hyväksi. Verotusta koskevan tiedonannon (166) mukaan tällainen päätelmä johtaa oletukseen valtiontuesta ja on analysoitava tarkasti. Tämän perusteella komissio katsoo, että tarkasteltavana olevalla säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva etu, joka toteutuu, kun PCT päättää hyödyntää sitä.

      Poikkeaman perusteleminen verojärjestelmän logiikalla

               (224)

               Kreikan viranomaiset katsovat, että tämän asetuksen mukaisilla erityisjärjestelyillä pyrittiin houkuttelemaan ulkomaista pääomaa ja helpottamaan maan jälleenrakennusta toisen maailmansodan ja 1940-luvun sisällissodan jälkeen. Koska asetus on erittäin tärkeä Kreikan talouskehityksen kannalta, Kreikan perustuslain 107 artiklassa tunnustetaan nimenomaisesti, että se on ensisijainen tavanomaisiin lakeihin nähden. Ensisijaisuudesta säätämisellä pyrittiin varmistamaan, että ulkomaista pääomaa investoivia suojellaan Kreikan verolainsäädännön jatkuvilta muutoksilta, jotka eivät suosi ulkomaisia investointeja. Näiden suojelevien järjestelyjen tavoitteella, joka on Kreikan talouden kehittäminen, ei voida perustella toimenpiteen valikoivuutta, mutta se voidaan ottaa huomioon arvioitaessa sen soveltuvuutta sisämarkkinoille.

               (225)

               Lisäksi komissio toteaa, että siitä lähtien, kun suojelevat järjestelyt, jotka PCT:lle voidaan myöntää sen pyynnöstä, myönnettäisiin harkinnanvaraisesti, niitä ei voida perustella verojärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella (167).

               (226)

               Siksi tällä säännöksellä annetaan PCT:lle valikoiva etu, jota ei voida perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

      Voimassa oleva tuki

               (227)

               Jos komissio katsoo, että tämän asetuksen soveltaminen on valtiontukea, se olisi Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan voimassa olevaa tukea.

               (228)

               Komissio toteaa, että PCT:tä suosiva säännös hyväksyttiin vuonna 2009 eikä ennen Kreikan liittymistä EU:hun. Tällä säännöksellä PCT:lle annetaan oikeus pyytää ja saada mainittuja erityisjärjestelyjä. Sen jälkeen, kun PCT on pyytänyt niitä, hyväksytään presidentin asetus tai ministeriön päätös, jossa määritellään PCT:lle myönnettävät erityisedut. Siten asetuksen erityinen soveltaminen PCT:n pyynnöstä johtaa siihen, että toimenpiteiden varsinainen täytäntöönpano tapahtuu siitä hetkestä alkaen, kun asetus tai päätös hyväksytään. Näin ollen toimenpide PCT:n hyväksi on uutta tukea.

         5.3.9   Vapautus yleisten pakkolunastussääntöjen soveltamisesta

               (229)

               Tässä asiassa vastaanotetuissa kanteluissa viitattiin PCT:lle myönnettyyn vapautukseen yleisten pakkolunastussääntöjen soveltamisesta. Ratifiointilaissa ei mainittu tällaista vapautusta. Kreikan viranomaisten ja PCT:n mukaan tällaista vapautusta ei myönnetty eikä komissiolla ole syytä uskoa toisin. Siksi komissio katsoo, ettei PCT:lle ole myönnetty tällaista etua.

         5.4   Edellä mainittujen valtiontukitoimenpiteiden vertaaminen samankaltaisiin määräyksiin muissa suuria infrastruktuurihankkeita koskevissa sopimuksissa

               (230)

               Keskeisimmät edellä esitettyjen valtiontukitoimien perustelemiseksi toimitetut väitteet liittyvät tarpeeseen tukea suuria julkisia infrastruktuurihankkeita takaamalla niitä Kreikassa toteuttaville yrityksille selkeä, joustava ja vakaa verojärjestelmä. Väitteidensä tueksi Kreikan viranomaiset ja PCT viittaavat useisiin komission päätöksiin, joiden mukaan suurten infrastruktuuria koskevien ja vastaavanlaisia verovapautuksia sisältävien toimilupien rahoittamiseen ei ole liittynyt valtiontukea.

               (231)

               Komissio on tutkinut annetut perustelut ja tehnyt seuraavassa esitetyt päätelmät.

               (232)

               Ensinnäkin tällaiset perustelut ovat vakiintuneen oikeuskäytännön (168) mukaan merkityksettömiä komission päätöksen laillisuuden arvioinnin kannalta. Jokainen asia on arvioitava tapauskohtaisesti SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 107 kappaleessa mainitaan, vastaavien toimenpiteiden sisältyminen muihin suuria infrastruktuurihankkeita koskeviin sopimuksiin tarkoittaa vain, että näitä toimenpiteitä voidaan soveltaa tietynlaisiin yrityksiin, jolloin ne ovat valikoivia.

               (233)

               Joka tapauksessa kaikki päätökset, joihin Kreikan viranomaiset ja PCT viittasivat, liittyivät erilaisiin tilanteisiin.

               (234)

               Komissio katsoo lisäksi, että päätelmät Ateenan kansainvälistä lentokenttää koskevassa asiassa (169) eivät päde tähän asiaan. Lentokenttää koskevassa asiassa tuesta hyötyneet toimenpiteet joko eivät olleet taloudellisia tai niitä ei ollut vielä yksityistetty, minkä vuoksi niihin ei liittynyt valtiontukea. Tässä asiassa sen sijaan Kreikan valtio on itse avannut satamien infrastruktuuripalvelujen tarjoamisen kilpailulle järjestämällä tarjouskilpailun siitä sataman osasta, joka on toimilupasopimuksen kohde. Siten aikaisemmassa päätöksessä mainittua perustelua ”ei vapautettu” ei voida soveltaa tässä asiassa.

               (235)

               Ateenan kehätietä ja Rio Antirrion moottoritiesiltaa koskevien asioiden osalta komissio toteaa, että vaikka yhteenveto kyseisiin toimilupiin sovellettavista verosäännöksistä sisältyi niihin liittyvien valtion toimenpiteiden kuvaukseen, komissio ei esittänyt nimenomaan näitä erityissäännöksiä koskevaa kantaansa, vaan arvioi ainoastaan, rajoittuiko valtiontuki välttämättömään vähimmäismäärään ja johtiko järjestetty tarjouskilpailumenettely markkinahintaan. Useimmat muut päätökset (170) eivät edes liity toimilupien haltijoille myönnettäviin verovapautuksiin (tai siihen, että ne olisivat perusteltuja verojärjestelmän logiikan nojalla), vaan niissä arvioidaan pelkästään, oliko tarjouskilpailumenettely riittävän avoin ja syrjimätön ja perustuiko se alhaisimpaan hintaan. Se, että komissiolle toimitettiin näihin asioihin liittyvät toimilupasopimukset ilmoitusajan puitteissa, ei tarkoita, että komissio olisi tutkinut ne valtiontuen näkökulmasta tai esittänyt niihin liittyviä erityistoimenpiteitä koskevan kantansa. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan komission olisi otettava yksiselitteisesti ja nimenomaisesti kantaa toimenpiteisiin, jotta tuensaajat ymmärtävät, ettei niihin liity valtiontukea. Se, ettei komissio ole ottanut kantaa näihin toimenpiteisiin, ei tarkoita, että se olisi hyväksynyt ne (171).

               (236)

               Samalla tavalla se, että komissio katsoi laajakaistan kehittämistä koskevassa päätöksessä (172) samankaltaisia säännöksiä sisältävän julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskevan lain olevan osa oikeusperustaa, ei tarkoita, että komissio olisi nimenomaisesti tutkinut kyseisiä säännöksiä. Thessalonikin vedenalaista tunnelia koskeva asia (173) ei vaikuta merkitykselliseltä, koska siinä ei arvioitu verotoimenpiteitä ja tarjouskilpailun voittaja kieltäytyi joka tapauksessa tarjouskilpailuasiakirjoissa esitetystä mahdollisuudesta hyödyntää toimintatukea.

               (237)

               Lisäksi Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että komissio on pitänyt kantansa näistä asioista antamassaan arviossa sen jälkeen, kun se oli joulukuussa 2013 hyväksynyt valtiontukea koskevat päätökset neljään tällaiseen hankkeeseen tehdyistä muutoksista (174). Komissio toteaa tässä yhteydessä, että kyseisissä päätöksissä ei edes viitata verosäännöksiin, saati komission arvioon, koska kyseisten hankkeiden tavoitteet ovat erilaisia.

               (238)

               Edellä esitetyn perusteella ei voida katsoa, että komissio olisi hyväksynyt vastaavia säännöksiä tai että tuensaaja voisi vedota tällaiseen hyväksymiseen sulkeakseen pois valtiontuen olemassaolon (175).

               (239)

               Siten komission päätelmänä on, että edellä arvioidut toimenpiteet ovat (5.3.9 kohdan toimenpidettä lukuun ottamatta) valikoivia etuja, joita ei voida perustella verojärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

         5.5   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

               (240)

               Edellä mainitut toimenpiteet, jotka ovat valikoivia etuja, voivat olla valtiontukea, jos ne vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua ja jos ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtion myöntämän valikoivan edun katsotaan vääristävän tai uhkaavan vääristää kilpailua, jos se on omiaan parantamaan tuensaajan kilpailuasemaa verrattuna muihin yrityksiin, joiden kanssa se kilpailee (176). Kilpailun katsotaan vääristyvän SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaisesti, jos valtio myöntää yritykselle taloudellisen edun kilpailulle vapautetulla alalla, jolla on tai voisi olla kilpailua (177).

               (241)

               Koska Kreikka järjesti kansainvälisen tarjouskilpailun toimilupasopimuksesta, joka myönnettiin Coscolle, se on avannut satamapalvelujen markkinat kilpailulle. Koska eri yritykset useista jäsenvaltioista voivat osallistua satamien toimilupia koskeviin tarjouskilpailuihin, niiden erityisten veroetujen myöntämisen PCT:lle, jotka eivät olleet tarjolla kaikille muille ehdokkaille tarjouskilpailun ajankohtana, voidaan katsoa ainakin mahdollisesti vääristävän kilpailua.

               (242)

               Pireuksen satamalla oli jo huomattava kapasiteetti (1,6 miljoonaa TEU:ta), kun toimilupasopimus siirtyi PCT:lle, ja sen katsottiin mahdollisesti kilpailevan muiden EU:n satamien kanssa (178). Esimerkiksi Thessalonikin sataman, Romanian Constanțan sataman, Slovenian Koperin sataman ja usean Italian sataman voidaan katsoa olevan PCT:n suoria tai vähintään mahdollisia kilpailijoita. Toimilupasopimuksen mukaan PCT:n hyödyntämillä konttiterminaalin satamalaitureilla II ja III on tarkoitus saavuttaa erittäin merkittävä kapasiteetti (3,7 miljoonaa TEU:ta) vuoteen 2015 mennessä. Tämä uusi kapasiteetti, jonka luomista on helpotettu käsiteltävänä olevilla toimenpiteillä, voi mahdollisesti vaikuttaa sekä kilpailuun että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska monilla eri satamilla useissa jäsenvaltioissa voi olla samoja asiakkaita kuin PCT:llä, ja ne voivat ainakin mahdollisesti kilpailla sen kanssa.

               (243)

               Lisäksi komissio toteaa, että jälleenlaivauksen konttiterminaaleihin, jollaista tuensaaja hyödyntää, kohdistuu huomattavaa kilpailua myös kolmansista maista (Välimeren alueella). Esimerkiksi Cosco on tämän investoinnin vuoksi keskittänyt Välimeren laivaustoimintansa Pireuksen satamaan niiden italialaisten ja espanjalaisten jälleenlaivaussatamien sijaan, joita se aiemmin käytti. PCT kilpailee muiden EU:n satamien kanssa ja parantaa markkina-asemaansa seuraavien vuosien aikana.

               (244)

               Koska käsiteltävänä olevilla verotoimenpiteillä taattiin PCT:lle lisää kassavirtaa erityisesti rakennushankkeen ensimmäisten vaiheiden aikana, niillä autettiin Coscoa laajentamaan toimintaansa EU:n satamapalvelumarkkinoilla ja mahdollisesti parannettiin sen kilpailuasemaa näillä markkinoilla.

               (245)

               Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella käsiteltävät toimenpiteet vaikuttavat todennäköisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen osoittamiseksi, että tarkasteltavana oleva tuki vääristää tai uhkaa vääristää jäsenvaltioiden välistä kauppaa, riittää, että näytetään kyseisen tuen voineen vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja uhkaavan vääristää kilpailua (179). Edellä esitetyn analyysin perusteella komissio ei katso tarpeelliseksi määritellä asianomaisten palvelujen tai maantieteellisten markkinoiden laajuutta tai tutkia yksityiskohtaisesti niiden rakennetta ja niistä johtuvaa kilpailua (180).

               (246)

               Sen PCT:n väitteen osalta, jonka mukaan verotoimenpiteiden kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien vaikutusten arviointi vaatisi lisäksi merkityksellisillä markkinoilla sovellettavien vastaavien verojärjestelmien tutkimista, komissio toteaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön (181) mukaan se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään kilpailun edellytyksiä tietyllä taloudenalalla toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin edellytyksiin nähden, ei muuta sitä, että toimet ovat tukea.

         Päätelmät

               (247)

               Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että kaikki PCT:lle myönnetyt veroedut, lukuun ottamatta väitettyä vapautusta yleisten pakkolunastussääntöjen soveltamisesta, ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

         6.   ARVIOINTI TOIMENPITEIDEN SOVELTUVUUDESTA SISÄMARKKINOILLE

               (248)

               Kreikan viranomaiset ja PCT katsovat, että tukitoimenpiteiden pitäisi katsoa soveltuvan sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan sekä EU:n aluetukisääntöjen perusteella.

         6.1   Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 2007–2013
       (182)
      sovellettavuus

               (249)

               Komissio toteaa, että PCT sai laillisen oikeuden hyödyntää tukitoimenpiteitä sen jälkeen, kun kyseiset toimenpiteet sisältävä laki julkaistiin Kreikan virallisessa lehdessä eli 30 päivänä maaliskuuta 2009 (183). Siten komissio arvioi toimenpiteet maaliskuussa 2009 voimassa olleiden alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 2007–2013, jäljempänä ’suuntaviivat 2007–2013’, perusteella.

               (250)

               Komissio toteaa, että arvioitavana olevat tukitoimenpiteet ovat rajaamattomia veroetuja, joita aluetukisääntöjen mukaan ei katsota investointitueksi, vaan toimintatueksi. Suuntaviivoissa 2007–2013 voidaan poikkeuksellisesti ja erittäin rajatuissa tapauksissa sallia toimintatuki (184) sellaisilla alueilla, jotka ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetyn poikkeuksen mukaan tukikelpoisia. Pireuksen satama sijaitsee Attikin alueella, joka oli maaliskuussa 2009 SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeutettu aluetukeen tilastovaikutusalueena (185). Siten on arvioitava, täyttävätkö tukitoimenpiteet suuntaviivoissa 2007–2013 esitetyt toimintatuen edellytykset. Suuntaviivojen 2007–2013 mukaan toimintatukea voidaan myöntää, jos se edistää alueellista kehitystä, sen myöntäminen on perusteltua sen laadun vuoksi ja tuen taso on oikeassa suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. Lisäksi periaatteessa toimintatukea olisi myönnettävä ennalta määritettyihin tukikelpoisiin kustannuksiin (186) ja se olisi rajattava tiettyyn osuuteen näistä kustannuksista. Sen on myös aina oltava väliaikaista ja ajan mittaan alenevaa ja se olisi lopetettava, kun kyseiset alueet ovat todella lähentyneet EU:n vauraimpia alueita.

               (251)

               Komissio toteaa, että tuki on periaatteessa luonteeltaan väliaikaista ja, kun tämä otetaan huomioon yhdessä niiden haittojen kanssa, joita sillä pyritään lievittämään, tuki ei riitä ratkaisemaan näitä haittoja, koska on erittäin epätodennäköistä, että toimintatuen myöntäminen yhdelle yritykselle ratkaisisi ne kokonaisvaltaisesti. Lisäksi Kreikan viranomaisten ja PCT:n tukitoimenpiteille esittämää perustelua, eli merikonttiliikennealan nykyaikaistamista ja kehittämistä luomalla investointihankkeisiin sovellettavaa verojärjestelmää koskevaa oikeusvarmuutta, ei voida pitää asianomaiseen alueeseen liittyvänä haittana, jota olisi lievitettävä. Lisäksi, vaikka komissio hyväksyisi tämän perustelun asianmukaiseksi tässä asiassa, tällaisten haittojen osalta ei ole olemassa ennalta määritettyjä tukikelpoisia kustannuksia eikä siten myöskään tukimääriä. Lisäksi tukitoimenpiteet eivät ole ajan myötä alenevia eikä niitä ollut tarkoitus lopettaa, kun Attikista 1 päivänä tammikuuta 2011 tuli C-alue (187). Siksi tukitoimenpiteiden ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille suuntaviivojen 2007–2013 perusteella.

         6.2   SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan suora soveltaminen

         Yhteisen edun mukainen tavoite

               (252)

               Tiedonannossaan ”Kestävä tulevaisuus liikenteelle: kohti yhtenäistä, teknologiavetoista ja käyttäjäystävällistä järjestelmää” (188) komissio painotti, että satamien ja intermodaaliterminaalien kehittäminen on olennaisen tärkeää älykkään ja kokonaisvaltaisen logistiikkajärjestelmän saavuttamiseksi EU:ssa. Tiedonannossaan ”EU:n meriliikennepolitiikka vuoteen 2018 saakka: strategiset tavoitteet ja suositukset” (189) komissio painottaa, että uuden satamainfrastruktuurin luominen ja nykyisen kapasiteetin käytön parantaminen on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että satamat toimivat tehokkaina yhdyskäytävinä.

               (253)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1315/2013 (190) mukaan TEN-T-verkkoa olisi mieluiten kehitettävä kaksitasoisella rakenteella, johon kuuluvat kattava verkko ja ydinverkko. Kattava verkko on uuden TEN-T-verkon perustaso. Se koostuu kaikesta nykyisestä ja suunnitellusta infrastruktuurista, joka täyttää TEN-T-asetuksen vaatimukset. Ydinverkon olisi muodostettava runko kestävän multimodaalisen liikenneverkon kehittämiselle ja edistettävä koko kattavan verkon kehittämistä, ja sen olisi oltava valmis viimeistään vuoteen 2030 mennessä. Pireuksen satama on yksi EU:n ydinverkkoon kuuluvista satamista.

               (254)

               Tässä yhteydessä Pireuksen satama on yksi Välimeren suurimmista ja merkittävimmistä satamista ja sen toiminta on olennaisen tärkeää Kreikan talouskehityksen kannalta ja tärkeää myös EU:n liikennepolitiikan tavoitteiden kehittämisen kannalta. PCT:n toteuttamilla investoinneilla osa Pireuksen satamasta on muutettu nykyaikaiseksi merikonttiterminaaliksi parantamalla sen tehokkuutta, varastointikapasiteettia, kykyä palvella uuden sukupolven rahtilaivoja ja yhteenliitettävyyttä. Toimilupasopimuksessa oletetaan, että sataman kapasiteetti kasvaa toimilupakauden ensimmäisen vuoden aikana vähintään 300 000 TEU:lla ja on toimilupakauden kahdeksannen vuoden jälkeen vähintään 3 700 000 TEU:ta. Siten voidaan katsoa, että satamarakenteisiin osittain valtiontuen avulla tehtävillä investoinnilla voidaan edistää yhteisen edun mukaista tavoitetta.

         Tuen tarpeellisuus ja kannustava vaikutus

               (255)

               Komission tähän alaan liittyvän oikeuskäytännön mukaan tuki on tarpeellista, jos pystytään osoittamaan, että investointihankkeesta saatavat nettotulot eivät riitä investoijan investointikustannusten korvaamiseen. Jos nämä tulot eivät olisi riittäviä, yksityinen sijoittaja ei käytännössä olisi ryhtynyt hankkeeseen ilman julkista tukea, jolloin valtiontuki katsottaisiin tarpeelliseksi.

               (256)

               Kreikan viranomaiset ja tuensaaja katsovat, että tukitoimenpiteet olivat tarpeellisia, koska PCT:n hankerahoitusjärjestelyt olisivat ilman niitä olleet huomattavasti rasittavammat, mikä olisi voinut vaarantaa hankkeen toteuttamisen.

               (257)

               Komissio on ollut johdonmukaisesti sitä mieltä, että satamainfrastruktuurihankkeet vaativat huomattavia pääomainvestointeja, jotka saadaan takaisin hyvin pitkällä aikavälillä, ja että niiden taloudellista elinkelpoisuutta ei aina voida taata ilman julkista tukea. Tässä tapauksessa hankintaviranomaisena siinä tarjouskilpailumenettelyssä, jolla Pireuksen sataman toimiluvan haltija valittiin, toiminut PPA oli jo arvioinut, että hankkeen taloudellinen elinkelpoisuus on taattu. Tämä ilmenee siitä, että toimiluvan haltijan oli tarkoitus toteuttaa koko investointi omalla kustannuksellaan. Lisäksi PCT ryhtyi laajentamaan satamalaituria II ja rakentamaan satamalaituria III ja vastasi yksin kaikista hankkeeseen liittyvistä investointikustannuksista. Tehdessään tarjousta, jonka PPA hyväksyi, PCT oli arvioinut, että sen investoinnit Pireuksen satamaan olisivat kannattavia ilman tarvetta julkiseen tukeen, koska se ei muuten olisi tehnyt tarjousta tai se olisi liittänyt tarjoukseensa hankkeen kannattavuutta ilman erityistä verokohtelua koskevan varauman. Lisäksi se, että Coscon tavoitteena oli muuttaa Pireuksen satama Välimeren tärkeimmäksi konttisatamaksi, osoittaa kyseisen sataman mahdollisuudet sekä investointihankkeen kannattavuuden, jota ei koskaan kyseenalaistettu (191). Siten ei voida katsoa, että tutkittavana olevat toimenpiteet olisivat olleet tarpeellisia investointihankkeen taloudellisen elinkelpoisuuden varmistamiseksi.

               (258)

               Se, että China Development Bank odotti ratifiointilain hyväksymistä, ei todista tukitoimenpiteiden tarpeellisuutta. Kun otetaan huomioon, että toimilupasopimus oli Kreikan lainsäädäntökäytännön mukaan ratifioitava lailla, mikä tahansa pankki olisi odottanut ratifiointilain hyväksymistä ilman, että se liittyy erityisesti käsiteltävänä olevien toimenpiteiden myöntämiseen. Myöskään se, että Euroopan investointipankki vaati suojaa yleistä tai syrjivää lainmuutosta vastaan, ei todista tuen tarpeellisuutta.

               (259)

               PCT aloitti rakennustyöt sen jälkeen, kun toimilupasopimus oli ratifioitu lailla. Tässäkin on kyse siitä, että kaikki tällaiset julkiset sopimukset on ratifioitava lailla. Mikä tahansa PCT:n asemassa oleva yritys olisi joka tapauksessa odottanut sopimuksen ratifiointia. Lisäksi Cosco oli jo sitoutunut hankkeen toteuttamiseen tarjousta tehdessään, mikä tapahtui ennen tukitoimenpiteet myöntävän lain eli ratifiointilain hyväksymistä. Kun Cosco oli tehnyt tarjouksena, se tiesi, että sillä oli oikeudellinen velvollisuus toteuttaa investointi, jos PPA valitsisi sen tekemään sopimuksen kanssaan.

               (260)

               Lisäksi tuensaaja ei missään vaiheessa vedonnut sellaiseen rahoitusvajeeseen, jonka kattamiseen olisi tarvittu käsiteltävänä olevia toimenpiteitä. Se, että PCT määritti tuen määrän vasta, kun komissio oli aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn, eli lähes viisi vuotta toimilupasopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, osoittaa, että PCT ei ottanut tuen määrää huomioon alkuperäisessä liiketoimintasuunnitelmassaan eikä sitä ottanut huomioon myöskään Cosco päättäessään toteuttaa investoinnin. Komissio toteaa niiden komission päätösten osalta, joihin tuensaaja vetosi ja joissa komissio hyväksyi sellaisia tukia, joista ei ollut ilmoitettu ja joiden määrää ei ollut arvioitu etukäteen, että kyseiset asiat eivät ole merkityksellisiä tämän asian kannalta, koska ne eivät liity satamainfrastruktuurin rahoittamiseen, jonka osalta on todettava erityinen rahoitusvaje myös silloin, kun arvioidaan tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille jälkikäteen. Tämän seurauksena tätä tukea ei voida katsoa hankkeen toteuttamisen kannalta tarpeelliseksi, koska PCT olisi joka tapauksessa ryhtynyt toteuttamaan sitä.

               (261)

               Kuten edellä on jo selitetty, tarkasteltavana oleviin toimenpiteisiin liittyy joka tapauksessa rajaamattomia veroetuja, jotka ovat toimintatukea, joka on yleensä kiellettyä. Tällainen tuki voidaan hyväksyä vain poikkeuksellisissa ja tarkasti määritellyissä olosuhteissa. Arvioitaessa satamainfrastruktuurihankkeen rahoituksen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella tällaisen tuen ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille.

               (262)

               Tuensaaja katsoo, että markkinoiden toimimattomuus tarkoittaa tässä yhteydessä tarvetta taata toimiluvan toteuttamiseen liittyvän verokehyksen vakaus, oikeusvarmuus ja joustavuus. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että sen vakiintuneiden käytäntöjen mukaan tarvetta taata vakaus, oikeusvarmuus ja joustavuus ei voida katsoa markkinoiden toimimattomuudeksi tai päteväksi perusteluksi tukitoimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Lisäksi ja ennen kaikkea tällaisen verokehyksen puuttuminen ei estänyt Coscoa ryhtymästä tekemään investointeja Pireuksen satamaan. Siten komissio katsoo, että tavoitteella taata vakaus, oikeusvarmuus ja joustavuus ei voida osoittaa tutkittavana olevien toimenpiteiden tarpeellisuutta tai kannustavaa vaikutusta.

               (263)

               Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että PCT:lle myönnetyt tukitoimenpiteet eivät olleet tarpeellisia, koska ei ole osoitettu, että Cosco olisi jättänyt hankkeen toteuttamatta ilman niitä. Siten tukitoimenpiteet ovat toimintatukea, jolla PCT vapautetaan kustannuksista, jotka sen olisi yleensä maksettava, eikä niiden sen vuoksi voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Tämän päätelmän perusteella komissio ei katso tarpeelliseksi tarkastella muita SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan vaatimuksia, jotka liittyvät oikeasuhteisuuteen ja kilpailun vääristymiseen, sen toteamiseksi, että tukitoimenpiteet eivät sovellu sisämarkkinoille.

         7.   TUEN PERIMINEN TAKAISIN

   Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on perittävä takaisin, millä on tarkoitus palauttaa aikaisempi tilanne (192). Koska edellä mainitut toimenpiteet ovat sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, komission olisi määrättävä sääntöjenvastaisesti myönnetty ja sisämarkkinoille soveltumaton tuki takaisin perittäväksi, paitsi jos tuensaajalla voi olla perusteltuja odotuksia tai se voi vedota EU:n lainsäädännön yleiseen periaatteeseen (193).

      Tuen määrän arviointi

               (264)

               Kreikan viranomaisten tuensaajalle myöntämän tuen määrän arviointi perustui PCT:n vuoden 2009 liiketoimintasuunnitelmassa esitettyihin oletuksiin. Siten niitä ei voida käyttää perustana tukimäärien tarkassa määrittämisessä.

               (265)

               Koska Kreikan viranomaiset eivät ole toimittaneet asianmukaisia tietoja, tässä päätöksessä ei määritetä tarkasti PCT:n kunkin toimenpiteen perusteella saaman tuen määrää. Komissio katsoo kuitenkin, että jäsenvaltion olisi noudatettava seuraavaa menetelmää laskiessaan PCT:ltä takaisin perittävän sisämarkkinoille soveltumattoman tuen määrää:

         —   Vapautus tuloverosta niiden korkojen osalta, jotka ovat kertyneet satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä;

               (266)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:lle tukea, joka vastaa määrältään niitä tuloveroja, joita PCT:n olisi tavallisesti maksettava satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä kertyneistä koroista ja joista PCT vapautettiin ratifiointilain 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

               (267)

               Kreikan viranomaisten mukaan PCT ei hyötynyt tästä säännöksestä käytännössä, koska se sisällytti käteistalletuksista kertyneiden korkojen määrän verotettaviin tuloihinsa (jolloin kyseisistä tuloista perittiin tuloveroa). Niiden on tässä tapauksessa esitettävä näyttöä siitä, että näin todella on tapahtunut.

               (268)

               Mikäli PCT on hyödyntänyt tätä säännöstä, Kreikan viranomaisten on aluksi ilmoitettava

                           —

                           päivämäärä, josta lähtien PCT oli vapautettu kertyneitä korkoja koskevasta tuloverosta;

                           —

                           satamalaiturin III käyttöönottopäivä.

               (269)

               Kreikan viranomaisten on otettava perustaksi PCT:n kreikkalaisissa pankeissa kunakin vuonna olleet asianomaiset talletukset (siitä päivästä alkaen, jona PCT on vapautettu kertyneitä korkoja koskevasta tuloverosta) ja kunakin vuonna kertyneet korot ja sovellettava niihin kunakin vuonna voimassa ollutta tuloveroa.

         —   Oikeus arvonlisäveron palautukseen riippumatta rakennustöiden tai niiden osien valmistumisajankohdasta

               (270)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:lle tukea, joka vastaa määrältään sitä arvonlisäveroa, jonka PCT on oikeutettu pitämään (tämän säännöksen perusteella), jos hanke ei ole alkanut viiden vuoden kuluessa siihen liittyvien kustannusten toteutumisesta.

               (271)

               Kreikan viranomaisten mukaan PCT on ottanut käyttöön investointihankkeen kohteen jo viiden vuoden kuluessa sen aloittamisesta, kuitenkaan viiden vuoden arvonlisäverovapaan kauden jälkeen ei ole peritty mitään takaisin.

               (272)

               Kreikan viranomaiset eivät kuitenkaan ole toimittaneet näyttöä siitä, että hankkeen rakennustyöt on saatu valmiiksi ja että investoinnin kohde on otettu käyttöön. Siksi Kreikan viranomaisten on toimitettava näyttöä hankkeen rakennustöiden valmistumisesta. Lisäksi niiden on myös toimitettava luettelo näihin rakennustöihin liittyvistä laskuista ja päivämääristä, joina PCT on saanut arvonlisäveron palautuksen kyseisistä laskuista.

               (273)

               Jos hankkeen rakennustyöt eivät ole valmiit, tuen myöntämisen päivämääränä käytetään kunkin näihin rakennustöihin liittyvän laskun osalta arvonlisäveron palauttamisen viidettä vuosipäivää. Tuki vastaisi kussakin tapauksessa määrältään palautettua arvonlisäveroa.

         —   Investointitavaran laaja määritelmä => suora oikeus arvonlisäverosaatavien 90-prosenttiseen palautukseen ilman tilintarkastusta

               (274)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:lle tukea, joka vastaa määrältään muista kuin tavaroista (ja investointitavaroihin liittyvistä) aiheutuvien kustannusten arvonlisäveroista kertyviä korkoja siitä alkaen, kun PCT on saanut palautuksen käyttöönsä, siihen asti, kun PCT olisi ollut oikeutettu saamaan kyseisen palautuksen eli 3 vuotta myöhemmin tai siihen asti, että PCT olisi pystynyt kuittaamaan (näihin kustannuksiin liittyvän) myynnistä suoritettavan arvonlisäveron ostoihin sisältyvällä arvonlisäverolla.

               (275)

               Kreikan viranomaisten on tehtävä ero investointitavaran käsitteen määritelmään sisältyviin tavaroihin liittyvän arvonlisäveron ja ostoihin sisältyvän muihin rakennustöihin ja palveluihin liittyvän arvonlisäveron välillä. Tämän jälkeen on laskettava ostoihin sisältyvän arvonlisäveron määrä. Tästä laskelmasta saadun summan perusteella Kreikan viranomaisten on laskettava ne korot, joita valtion olisi vaadittava niistä käteismaksuista, jotka se on suorittanut ennen sen 3 vuoden määräajan umpeutumista, jonka jälkeen PCT olisi joka tapauksessa saanut arvonlisäveron palautusta. Nämä korot on laskettava siitä alkaen, kun palautus on annettu PCT käyttöön, siihen asti, kun PCT olisi ollut oikeutettu saamaan kyseisen palautuksen eli kolmen vuoden kuluttua. Jos voidaan osoittaa, että PCT:lle olisi voitu maksaa palautuksia jo ennen 3 vuoden määräajan päättymistä, korot lasketaan siihen ajankohtaan asti, kun PCT olisi kyennyt kuittaamaan ostoihin sisältyvän arvonlisäveron (näiden kustannusten osalta) myynnistä suoritettavalla arvonlisäverolla.

         —   Oikeus viivästyskorkoon ilman menettelyllisiä tai ajallisia vaatimuksia, jos valtio ei palauta arvonlisäveroa

               (276)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:lle tukea, joka vastaa määrältään niitä korkoja, joita PCT voi (tämän säännöksen nojalla) vaatia Kreikan valtiolta, kun 60 päivää on kulunut asiaan liittyvän veroilmoituksen tekemisestä (arvonlisäveron palautuksen hakemiseksi), kun toiset samankaltaisessa tilanteessa olevat yritykset eivät olisi oikeutettuja korkoihin.

               (277)

               PCT on ilmoittanut, ettei se hyödyntänyt tätä säännöstä. Jos näin ei kuitenkaan ole ja valtio on maksanut tällaisia korkoja, Kreikan viranomaisten on ilmoitettava maksettujen korkojen tarkka summa yhdessä niihin liittyvien maksupäivämäärien kanssa. Näitä päivämääriä käytettäisiin myöntämispäivinä ja vastaavat maksetut korot olisivat kyseisinä päivänä maksetut tukimäärät.

         —   Tappioiden siirtäminen seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta

               (278)

               Tässä tapauksessa tuki vastaisi määrältään sitä ylimääräistä yhtiöveroa, joka PCT:n olisi pitänyt maksaa, jos se ei olisi siirtänyt tappioita seuraaville kausille viiden vuoden aikarajan jälkeen. Toisin sanoen tuki vastaa määrältään PCT:n tosiasiassa maksaman tuloveron ja sen tuloveron välistä eroa, joka PCT:n olisi pitänyt maksaa ilman mahdollisuutta siirtää tappioitaan seuraaville tilikausille yli viiden vuoden ajan niiden aiheutumisesta.

               (279)

               Tuen myöntämispäivä olisi tässä tapauksessa se päivä, jona vero olisi erääntynyt. Kreikan viranomaisten on toimitettava tietoja siitä, millaisia taloudellisia tappioita PCT:llä oli vuosittain ja siirrettiinkö niitä seuraaville tilikausille yli viiden vuoden ajan. Jos näin on, niiden olisi laskettava kyseisten tappioiden vaikutus PCT:n veropohjaan ja siten myös vastaavaan tuloveroon, jota PCT ei maksanut seuraaville tilikausille siirtämisen vuoksi.

         —   Valintamahdollisuus kolmen poistomenetelmän välillä

               (280)

               PCT:n mukaan se on käyttänyt kiinteää tasapoistomenetelmää. Kreikan viranomaisten on toimitettava näyttöä siitä, että PCT on käyttänyt ainoastaan kiinteää tasapoistojärjestelmää, ja siitä, ettei sillä ollut mahdollisuutta vaihtaa toiseen poistomenetelmään. Jos jotakin toista poistomenetelmää on käytetty, tuki vastaisi määrältään erotusta sen yhtiöveron, joka PCT:n olisi maksettava kiinteän tasapoistomenetelmän perusteella, ja sen yhtiöveron välillä, joka PCT:n olisi maksettava muun menetelmän perusteella. Tuen myöntämispäivä olisi se päivä, jona ylimääräinen vero olisi erääntynyt.

         —   Vapautus lainasopimusten ja niihin liittyvien hankkeen rahoitusta koskevien sopimusten leimaverosta

               (281)

               Kreikan viranomaisten on ilmoitettava, onko PCT tehnyt muita lainasopimuksia kuin mainitut kaksi Coscon kanssa tehtyä sopimusta. Tällaisten sopimusten osalta PCT:lle myönnetyn tuen määrä vastaisi niistä perittävän leimaveron määrää. Tuen myöntämispäiviä olisivat ne päivät, joina nämä leimaverot olisivat erääntyneet.

         —   PCT:n lainanantajien vapauttaminen veroista, leimaveroista, maksuosuuksista ja valtion tai kolmansien osapuolten oikeuksista, joita niiden olisi yleensä maksettava, sellaisten sopimusten osalta, joihin siirretään PCT:n lainasopimuksista aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet

               (282)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:n lainanantajille ja erityisesti Coscolle annettua tukea, joka vastaa määrältään sen leimaveron määrää, jota Coscon olisi yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan pitänyt maksaa, jos se siirsi PCT:n kanssa tehdyn lainasopimuksen omistusoikeuden kolmannelle osapuolelle.

               (283)

               Kreikan viranomaisten mukaan Cosco myönsi PCT:lle vuonna 2009 kaksi lainaa, jotka maksettiin takaisin vuonna 2011. Siten komissiolla ei ole syytä uskoa, että niitä koskevia omistusoikeuksia olisi siirretty.

               (284)

               Kreikan viranomaisten on selvennettävä, onko tätä säännöstä sovellettu. Jos säännöstä on sovellettu, niiden on määritettävä se leimavero, joka asianomaisista oikeudellisista asiakirjoista olisi maksettava.

         —   Vapautus leimaverosta niiden PPA:n PCT:lle toimilupasopimuksen mukaisesti maksamien korvausten osalta, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan

               (285)

               Tähän toimenpiteeseen liittyy PCT:lle tukea, joka vastaa määrältään sitä leimaveroa, joka sen olisi tällaisissa tilanteissa pitänyt maksaa ja josta se on vapautettu. Kreikan viranomaisten on selvennettävä, onko tätä säännöstä sovellettu. Jos sitä on sovellettu, niiden on tunnistettava PCT:lle myönnettyjen tukien määrät ja niiden myöntämispäivät edellä esitettyjen toimenpiteiden yhteydessä esitetyllä tavalla.

         —   Ulkomaisia investointeja suosivan järjestelmän soveltaminen PCT:n pyynnöstä

               (286)

               Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että näitä järjestelyjä ei ole käytetty. Kuten johdanto-osan 220 kappaleessa kuitenkin todetaan, PCT:llä on oikeus pyytää ja saada näitä suosivia järjestelyjä.

      Ajankohta Toimi

               (287)

               Kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta Kreikalle sen on ilmoitettava komissiolle suunnitelluista tai toteutetuista toimenpiteistä:

                           i)

                           tiedot niistä toimenpiteistä, jotka tosiasiassa saattavat kuulua vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisalaan, ja toimitettava todisteet tästä asianmukaisina asiakirjoina;

                           ii)

                           tiedot niistä toimenpiteistä, jotka on peritty takaisin, tai takaisinperintäsuunnitelman käyttöönotosta.

               (288)

               Neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta Kreikan on ilmoitettava komissiolle, että se on toteuttanut takaisinperinnän.

               (289)

               Tämä on periaatteessa takaisinperinnän viimeinen määräaika.

               (290)

               Tapauksia, joissa PCT sai edun, joka ei ylitä komission asetuksessa (EU) N:o 1407/2013 (194) esitettyjä kynnysarvoja, kyseistä etua ei katsota valtiontueksi, jos kaikki kyseisen asetuksen vaatimukset täyttyvät, jolloin sitä ei tarvitse periä takaisin.

               (291)

               Takaisin perittäville määrille on laskettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin PCT:n käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (195) V luvun ja komission asetuksen (EY) N:o 271/2008 (196) muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 mukaisesti.

         8.   PÄÄTELMÄT

               (292)

               Komissio toteaa, että Kreikka on myöntänyt sääntöjenvastaisesti seuraavat tukitoimenpiteet ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa:

                           1.

                           Vapautus tuloverosta niiden korkojen osalta, jotka ovat kertyneet satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä;

                           2.

                           Oikeus arvonlisäveron palautukseen riippumatta sopimuksen kohteen valmiusasteesta; ”investointitavaran” käsitteen määritelmä arvonlisäveroa koskevia sääntöjä varten; oikeus viivästyskorkoon arvonlisäveron palauttamista koskevan pyynnön jälkeisen 60 päivän määräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen;

                           3.

                           Tappioiden siirtäminen seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta;

                           4.

                           Valintamahdollisuus kolmen poistomenetelmän välillä satamalaiturin II uudistamisen ja satamalaiturin III rakentamisen investointikustannusten osalta;

                           5.

                           Vapautus leimaverosta lainasopimusten ja niihin liittyvien hankkeen rahoitusta koskevien sopimusten osalta;

                           6.

                           Vapautus valtion tai kolmansien osapuolten hyväksi tulevista veroista, leimaveroista, maksuista ja oikeuksista, jotka koskevat lainasopimusten lainanantajien välisiä sopimuksia, joihin siirretään lainasopimuksista aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet;

                           7.

                           Vapautus leimaverosta niiden PPA:n PCT:lle toimilupasopimuksen mukaisesti maksamien korvausten osalta, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan;

                           8.

                           Suojaaminen ulkomaisten investointien suojaamiseen tarkoitetuilla erityisjärjestelyillä.

               (293)

               Kreikan viranomaiset eivät vapauttaneet PCT:tä pakkolunastussääntöjen soveltamisesta, joten ne eivät tässä yhteydessä myöntäneet PCT:lle tukea.

               (294)

               Kaikki edellä esitetyt tukitoimenpiteet ovat perussopimusten vastaista valtiontukea, ja ne on perittävä takaisin.

         ON ANTANUT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Seuraavat Kreikan, Pireuksen konttiterminaali S.A:n ja sen lainanantaja Coscon hyväksi sääntöjenvastaisesti myöntämät valtiontukitoimenpiteet, jotka ovat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisia, eivät sovellu sisämarkkinoille:

               1.

               Vapautus tuloverosta niiden korkojen osalta, jotka ovat kertyneet satamalaiturin III käyttöönottoon mennessä;

               2.

               Oikeus arvonlisäveron palautukseen riippumatta sopimuksen kohteen valmiusasteesta; ”investointitavaran” käsitteen määritelmä arvonlisäveroa koskevia sääntöjä varten; oikeus viivästyskorkoon arvonlisäveron palauttamista koskevan pyynnön jälkeisen 60 päivän määräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen;

               3.

               Tappioiden siirtäminen seuraaville tilikausille ilman ajallista rajoitusta;

               4.

               Valintamahdollisuus kolmen poistomenetelmän välillä satamalaiturin II uudistamisen ja satamalaiturin III rakentamisen investointikustannusten osalta;

               5.

               Vapautus leimaverosta lainasopimusten ja niihin liittyvien hankkeen rahoitusta koskevien sopimusten osalta;

               6.

               Vapautus valtion tai kolmansien osapuolten hyväksi tulevista veroista, leimaveroista, maksuista ja oikeuksista, jotka koskevat lainasopimusten lainanantajien välisiä sopimuksia, joihin siirretään lainasopimuksista aiheutuvat velvoitteet ja oikeudet;

               7.

               Vapautus leimaverosta niiden PPA:n PCT:lle toimilupasopimuksen mukaisesti maksamien korvausten osalta, jotka eivät kuulu arvonlisäverolain soveltamisalaan;

               8.

               Suojaaminen ulkomaisten investointien suojaamiseen tarkoitetuilla erityisjärjestelyillä.

         2 artikla
   Kreikan viranomaiset eivät myöntäneet valtiontukea vapauttamalla Piraeus Container Terminal S.A:n pakkolunastussääntöjen soveltamisesta.
   3 artikla
   1.   Kreikan on perittävä takaisin 1 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki PCT:ltä ja sen emoyhtiö Coscolta.
   2.   Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona ne asetettiin tuensaajan käyttöön, niiden tosiasialliseen takaisinperintään asti.
   3.   Korolle on laskettava korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 271/2008 mukaisesti.
   4.   Kreikan on kumottava kaikki säännökset, joiden perusteella 1 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä voitaisiin jatkaa, tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
   5.   Kreikan on peruutettava kaikki 1 artiklassa tarkoitetun tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
   4 artikla
   1.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä ja tehokkaasti.
   2.   Kreikan on varmistettava tämän päätöksen täytäntöönpano neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
   5 artikla
   1.   Kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta Kreikan on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

               a)

               PCT:ltä ja sen emoyhtiö Coscolta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja takaisinperintäkorko);

               b)

               yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

               c)

               asiakirjat, joista käy ilmi, että PCT ja sen emoyhtiö Cosco on määrätty maksamaan tuki takaisin.

         2.   Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitettu tuki on peritty takaisin. Sen on komission pyynnöstä toimitettava välittömästi tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu ja joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
   6 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä maaliskuuta 2015.

            Komission puolesta

         Margrethe VESTAGER

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

      (2)  Komissio kirjasi kirjeen vastaanotetuksi 13. toukokuuta 2009.

      (3)  Komissio kirjasi kirjeen vastaanotetuksi samana päivänä.

      (4)  Komission päätös C(2012) 4217 final, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012, asiassa SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09) – Pireuksen sataman konttiterminaali & Cosco Pacific Limited (EUVL C 301, 5.10.2012, s. 55).

      (5)  Ks. alaviite 4.

      (6)  Ks. toimilupasopimuksen soveltamisalaa koskeva 1 artiklan 1 kohta ja käyttö- ja hyödyntämisoikeutta koskeva 3 artikla.

      (7)  Ks. toimilupasopimuksen 3 artiklan 1 kohdan iii alakohta.

      (8)  Julkaistu Kreikan virallisessa lehdessä 30.1.2008 viitenumerolla 2008/S 20-026332 ja muutettu 18.3.2008 viitenumerolla 2008/S 54-072476 tarjousten määräajan pidentämiseksi 19.5.2008 asti.

      (9)  Ks. alaviite 4.

      (10)  i) vapautus yhtiöverosta niiden tavaroiden, työsuoritusten ja palvelujen osalta, joita PCT:lle ovat tarjonneet Kreikan ulkopuoliset yritykset tai yhteisyritykset, jos Kreikan ja sijoittautumisvaltioiden välillä on kahdenvälinen verosopimus kaksoisverotuksen ehkäisemiseksi, ii) arvonlisäveron palauttaminen 60 päivän kuluessa asiaa koskevan hakemuksen lähettämispäivästä ja niissä tapauksissa korkojen laskemiseen sovellettava korkokanta, joissa valtio ei palauta arvonlisäveroa 60 päivän kuluessa asiaa koskevan hakemuksen lähettämispäivästä.

      (11)  Ratifiointilain 2 artiklan 1 kohta.

      (12)  Ratifiointilain 2 artiklan 4 kohta.

      (13)  Ratifiointilain 2 artiklan 5 kohta.

      (14)  Ratifiointilain 2 artiklan 6 kohta.

      (15)  Ratifiointilain 2 artiklan 8 kohta.

      (16)  Ratifiointilain 2 artiklan 9 kohta.

      (17)  Ratifiointilain 2 artiklan 10 kohta.

      (18)  Ratifiointilain 3 artikla.

      (19)  Asia T-157/01, Danske Busvognmænd v. komissio, Kok. 2004, s. I-917, 44 kohta.

      (20)  i) sopimusten pitkäaikaisuus, ii) erittäin huomattavien alkuinvestointien tarve, joka käytännössä tarkoittaa vähäisiä tuloja tai tulojen puuttumista hankkeen alkuvaiheessa, iii) tarve hankkia ulkoista rahoitusta, iv) taloudellisen tuoton epävarmuus, v) uuden julkisen infrastruktuurin rakentamiseen liittyvä yleinen etu, vi) hankkeen menestyksekkääseen ja kannattavaan loppuunsaattamiseen liittyvä merkittävä ja julkinen etu.

      (21)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 670/2012, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta tehdyn päätöksen N:o 1639/2006/EY sekä yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla annetun asetuksen (EY) N:o 680/2007 muuttamisesta (EUVL L 204, 31.7.2012, s. 1), ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 1).

      (22)  Erityisesti mainitaan, että palvelusopimusasetuksen 1370/2007 mukaan julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen voimassaoloaika voi olla pidempi, jos perusteena on tarve varmistaa infrastruktuuriin, liikkuvaan kalustoon tai ajoneuvoihin tehtävään poikkeukselliseen investointiin liittyvät veroetuudet tai pääoman poistot.

      (23)  Yhdistetyt asiat C-106/09 P ja C-107/09 P, komissio (C-106/09 P) ja Espanjan kuningaskunta (C-107/09 P) v. Government of Gibraltar ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, ECLI:EU:C:2011:732, 90–92 kohta.

      (24)  Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 115 kappale.

      (25)  Asia C-88/03, Portugali v. komissio, Kok. 2006, s. I-7115, 81 kohta.

      (26)  Asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline, Kok. 2001, s. I-8384.

      (27)  Asia C-169/08, Presidente del Consiglio del Ministri v. Regione Sardegna, Kok. 2009, s. I-10821.

      (28)  Asia T-210/02 RENV, British Aggregates Association v. Euroopan komissio, Kok. 2012.

      (29)  Ks. esimerkiksi unionin yleisen tuomioistuimen aihetta koskeva analyysi asiassa T-210/02 RENV, British Aggregates Association v. Euroopan komissio, Kok. 2012, 83–91 kohta.

      (30)  Yhdistetyt asiat T-304/04 ja T-316/04, Italia ja Wam SpA v. komissio, Kok. 2006, s. II-64.

      (31)  Asiat COMP/M.5398 – Hutchinson/Evergreen, COMP/M.5450 – Kühne/HGV/TIU/Hapag-Lloyd, COMP/JV.55 – Hutchinson/RCPM/ECT, COMP/JV.56 – Hutchinson/ECT, COMP/M.3863 – TUI/CP Ships, COMP/M.5398 – Hutchinson/Evergreen, COMP/M.3576 – ECT/PONL/Euromax, COMP/M.3973 – CMA CGM/Delmas, COMP/M.3829 Maersk/PONL, COMP/M.1674 – Maersk/ECT, IV/M.831 – P&O/Royal Nedlloyd.

      (32)  Asia 409/V/2009, päätös tehty 23 päivänä tammikuuta 2009, s. 22.

      (33)  Thessalonikin satama, Romanian Constanțan satama, Slovenian Koperin satama ja useita Italian satamia (ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen alaviite 173).

      (34)  Komission 18.12.2009 antama päätös asiassa C 21/09 (ex N 105/08, N 168/08 ja N 169/08) – Kreikka – Infrastruktuurin ja laitteiden julkinen rahoitus Pireuksen satamassa (EUVL C 402, 29.12.2012, s. 25).

      (35)  Tämä johtuu seuraavista syistä: Pireus on kaukana kyseisistä alueista; käytettävissä ei ole nykyaikaista rautatieyhteyttä tai siihen liittyviä palveluja; käsittelystä aiheutuisi huomattavia lisäkustannuksia; sellaisten suurten merikontteja laivaavien linjavarustamoiden järjestelyt, jotka toimivat keskisellä Välimerellä käyttäen konttisatamia Maltassa (kuten Maersk), Tarantossa (kuten Evergreen), Venetsiassa (kuten MSC) ja Gioia Taurossa (kuten MSC).

      (36)  Esimerkiksi Koperin satamassa veden syvyys on noin 9 metriä, kun se Pireuksen satamassa (jossa palveltavat laivat edellyttävät yleensä reilusti yli 12 metrin syvyyttä) on 15–19 metriä. Pireuksen konttisatamaa käyttää viikoittain 13 500 TEU:ta konttialuksia eikä mikään muu mainituista satamista pystyisi vastaanottamaan tällaista määrää aluksia.

      (37)  Lisäkustannukset, jotka aiheutuisivat jälleenlaivausliikenteelle ylimääräisestä matkasta muihin mainittuihin satamiin, tekevät niistä kannattamattoman vaihtoehdon kyseiselle liikenteelle.

      (38)  Kaksisuuntainen matka tältä laivalinjalta Pireukseen kestää tavanomaisella merialuksella vain noin 16 tuntia, kun se Thessalonikiin kestää 44 tuntia, Koperiin 120 tuntia ja Constanțaan useita päiviä (mikä johtuu siitä, että reitti kulkee Dardanellien ja Bosporinsalmen kautta ja on ruuhkainen).

      (39)  Komission päätöksen 117 kohdan mukaan: ”Ainoat itäisen Välimeren markkinoilla toimivat EU:n satamat ovat ne satamat, jotka sijaitsevat Mustanmeren rannalla (kuten Romanian Constanța ja Bulgarian Varna). Mustanmeren ja Egeanmeren yhdistävien salmien erityistilanteen vuoksi Mustanmeren satamat eivät kuitenkaan ole Pireuksen sataman pääkilpailijoita. Huolimatta siitä, että kilpailua muiden EU:n satamien, kuten Italian ja Slovenian Adrianmeren rannalla sijaitsevien satamien, ja Pireuksen sataman välillä ei voida täysin sulkea pois, tämä kilpailu on hyvin vähäistä.”

      (40)  Alaviitteessä 4 mainitun komission asiassa C 21/2009 tekemän päätöksen 114 ja 115 kohta.

      (41)  i) sen sijainti Kreikan suurimmalla yli viiden miljoonan asukkaan kaupunkialueella, joka on maan merkittävin teollisuuden/kaupan keskittymä ja jolla on maan parhaat rautatie- ja tieyhteydet, ii) laajat alueet laivojen kiinnittämiselle, suuret varastotilat ja mittavat ankkurointialueet, iii) suurin veden syvyys, iv) lyhyin matka Suezin ja Gibraltarin väliseltä reitiltä, v) yhdet maailman kilpailukykyisimmistä bunkkeriöljymarkkinoista ja vi) merkittävä laivojen korjaamista koskeva kapasiteetti ja laaja valikoima laivaliikenteen harjoittajien tarvitsemia palveluja.

      (42)  Komission päätökset asioissa N 508/07, Ionia Odos, N 45/08, moottoritie välillä Eleusis-Korintti-Patras-Pýrgos-Tsakona, N 566/07, moottoritie välillä Korintti-Tripoli-Kalamáta ja Lefktron ja Spartan välinen sivuosuus, N 633/07, toimilupasopimus Maliakoksen ja Kleidin välisestä osuudesta moottoritiestä välillä Patras-Ateena-Thessaloniki-Evzona, N 134/07, Thessalonikin vedenalaista tunnelia koskeva toimilupasopimus, N 462/99, Attiki Odos, NN 143/97, Rio Antirrion moottoritiesilta, ja NN 27/96, Spatan kansainvälinen lentokenttä.

      (43)  Komission päätös asiassa NN 27/96, Spatan kansainvälinen lentokenttä.

      (44)  Komission päätökset asioissa N 462/99, Attiki Odos, ja NN 143/97, Rio Antirrion moottoritiesilta.

      (45)  Yhdistetyt asiat T-427/04, Ranska v. komissio, ja T-17/05, France Télécom v. komissio, Kok. 2009, s. II-435, 264–266 kohta, yhdistetyt asiat C-474/09 P–C-476/09 P, Territorio Historico de Vizcaya, ECLI:EU:C:2011:522, 70 kohta.

      (46)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 221 kappale.

      (47)  Samalla tavalla komissio myös hyväksyi maaseutualueiden laajakaistainfrastruktuuria koskevan ohjelman (SA.32866 (11/N)), jonka oikeusperustaan kuuluu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskeva laki nro 3389/2005, joka sisältää samankaltaisia verosäännöksiä kuin ratifiointilaki.

      (48)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 225 ja 226 kappale.

      (49)  Vuonna 2012 a) liikenne satamalaiturissa II on kasvanut 76,5 prosenttia verrattuna vuoteen 2011 (2 108 miljoonaa TEU:ta vuonna 2012 verrattuna 1 188 miljoonaan TEU:hun vuonna 2011), b) kapasiteetti oli 700 000 TEU:ta suurempi kuin toimilupasopimuksessa esitetty kapasiteetti ja c) tulot kasvoivat 43 prosenttia verrattuna vuoteen 2011 (72,87 miljoonasta eurosta 104,3 miljoonaan euroon). Vuonna 2012 PCT, TrainOSE ja Hewlett Packard allekirjoittivat sopimuksen, jonka mukaan Hewlett Packard jakelee tuotteensa Kreikan kautta sen naapurimaihin.

      (50)  Komission päätökset asioissa C 39/2009 – Latvia – Ventspilsin vapaasatamaviranomainen (tuki-intensiteetti 50 prosenttia), SA.30742, Infrastruktuurin rakentaminen Klaipėdan lauttaterminaalia varten (tuki-intensiteetti 65 prosenttia), SA.34940 (2012/N), Augustan satama (tuki-intensiteetti 68,87 prosenttia), N 649/2001, Rahtiliikenteen infrastruktuureille myönnettävät avustukset (tuki-intensiteetti 94 prosenttia) ja C 21/2009, Infrastruktuurin ja laitteiden julkinen rahoitus Pireuksen satamassa.

      (51)  Kuuluu salassapitovelvollisuuden piiriin.

      (52)  Ks. alaviite 34.

      (53)  Asetus (EU) N:o 670/2012.

      (54)  Tämän osalta ne viittaavat siihen, että China Development Bank, joka on yksi PCT:n luotonantajista, odotti uuden ratifiointilain hyväksymistä, ennen kuin se antoi lainaa PCT:lle. Lisäksi ne viittaavat […]:n PCT:lle lähettämään sähköpostiviestiin, jossa pankki esittää suurimmat toimiluvan rahoittamista koskevat huolenaiheensa. Tämän sähköpostiviestin mukaan toimilupasopimus ei suojannut yleistä tai syrjivää lainmuutosta vastaan, mikä johtui toimilupasopimuksen verotuskehyksestä.

      (55)  Ennusteet perustuivat PricewaterhouseCoopers Business Solutions S.A:n toteuttamaan tutkimukseen ja koostuivat Coscon liiketoimintasuunnitelmassa ratifiointilain julkaisun aikaan (maaliskuu 2009) esitettyjen oletusten ja yleisesti sovellettavien säännösten vertailusta. Tämän vertailun perusteella Kreikan viranomaiset ja PCT määrittivät lisärahoitustarpeen, joka PCT:llä olisi ilman verotoimenpiteitä. Näistä laskelmista saatu summa ilmaistiin lopulta diskontattuina arvoina (käyttäen 9 prosentin vuosittaista diskonttauskorkoa eli sitä arvoa, jota PPA käytti PCT:n tarjouskilpailun aikana tarjoamien pienimpien taattujen toimilupamaksujen diskonttauksessa, mutta myös komission tiedonannossa viitekoroksi esittämää 4,47 prosentin vuosittaista diskonttauskorkoa (maaliskuun 2009 tilanne)). Nämä laskelmat eivät sisällä ratifiointilain 2 artiklan 3, 5, 9 ja 10 kohdan ja 3 artiklan toimenpiteitä.

      (56)  Pahimmassa mahdollisessa tilanteessa.

      (57)  Esimerkiksi asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH and Wieterdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH v. Finanzlandesdirektion für Kärnten, Kok. 2001 s. I-8365, 41 kohta, asia T-335/08, BNP Paribas and Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) v. komissio, Kok. 2010, s. II-3323, 204 kohta, ja asiat T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04, Ranska, France Télécom, Bouyges SA, Bouyges Télécom SA ja AFORS Télécom v. komissio, Kok. 2010, s. II-2009, 216 kohta.

      (58)  Komission päätös asiassa SA.21918 – Ranska – Säännellyt sähkötariffit Ranskassa (EUVL C 398, 22.12.2012, s. 10), komission päätös 98/353/EY, tehty 16 päivänä syyskuuta 1997, valtiontuesta Gemeinnützige Abfallverwertung GmbH:lle (EYVL L 159, 3.6.1998, s. 58), komission päätös K(2007) 134, tehty 24 päivänä tammikuuta 2007, valtiontukiasiassa NN 67/05 – Liettua – voittoihin sovellettavan verokannan pienentäminen yrityksen UAB ”Bite GSM” osalta, komission päätös 2003/227/EY, tehty 2 päivänä elokuuta 2002 Espanjan toteuttamista toimenpiteistä ja valtiontuesta Benidormissa (Alicantessa) (EUVL L 91, 8.4.2003, s. 23), komission päätös, tehty 14 päivänä huhtikuuta 2010, valtiontukiasiassa NN 30/09 – Irlanti – Wicklow'n kreivikunnan Powerscourtissa sijaitsevalle Ritz-Carlton Hotelille myönnettävät verovähennykset, komission 5 päivänä maaliskuuta 2003 tekemä päätös 2003/590/EY valtiontuesta, jonka Yhdistynyt kuningaskunta aikoo myöntää CDC Group plc:lle (EUVL L 199, 7.8.2003, s. 28), komission 28 päivänä tammikuuta 2009 tekemä päätös 2009/476/EY tuesta, jonka Luxemburg on toteuttanut sähkömarkkinoiden järjestelyn osana korvausrahaston perustamisen muodossa (C 43/02 (ex NN 75/01)) (EUVL L 159, 20.6.2009, s. 11), komission 16 päivänä huhtikuuta 1997 tekemä päätös 98/212/EY valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Enirisorse SpA -nimiselle yritykselle (EUVL L 80, 18.3.1998, s. 32), komission 1 päivänä maaliskuuta 2007 tekemä päätös valtiontukiasiassa NN4/07 – Delitissue Sp. z o.o. (tiedoksiannettu numerolla C(2007) 769, EUVL L 80, 18.3.1998, s. 32).

      (59)  PCT:n laskelmien mukaan verosäännösten hyväksymisen vaikutuksen todelliseen sisäiseen tuottoasteeseen, joka otetaan huomioon PCT:n maaliskuun 2009 liiketoimintasuunnitelmamallissa, on arvioitu olevan […] peruspistettä (eli […] prosenttia), mikä tarkoittaa, että sisäinen tuottoaste on noin […] prosenttia korkeampi ([…] prosenttia verrattuna […] prosenttiin) kuin silloin, jos asianomaisia verosäännöksiä ei sovellettaisi.

      (60)  Yhdistetyt asiat C-180/98–C-184/98, Pavlov ym., Kok. 2000, s. I-6451.

      (61)  Asiat 118/85, komissio v. Italia, Kok. 1987, s. 2599, 7 kohta, C-35/96, komissio v. Italia, Kok. 1998, s. I-3851, 36 kohta, yhdistetyt asiat C-180/98–C-184/98, Kok. 2000, s. I-6451.

      (62)  Komission päätökset seuraavissa valtiontukiasioissa: N 44/10 – Satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus Krievu Salassa (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 21), 60–68 kohta; C 39/2009 – Ventspilsin sataman satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus (EUVL C 62, 20.3.2010, s. 7), 53–58 kohta; N 60/06 – Rotterdamin satama (EUVL C 196, 24.8.2007, s. 1), 42–52 kohta; ja N 520/03 Flanderin satamat (EUVL C 176, 16.7.2005, s. 12), 34–54 kohta.

      (63)  Ks. muun muassa asia C-82/01 P, tuomio 24.10.2002, Pariisin lentokenttä, Kok. 2002, s. I-9297 sekä yhdistetyt asiat T-455/08, Flughafen Leipzig-Halle GmbH ja Mitteldeutsche Flughafen AG v. komissio ja T-443/08, Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt v. komissio, tuomio 24.3.2011, Kok. 2011, s. II-1311.

      (64)  Asia C-39/94, SFEI ym. v. komissio, Kok. 1996, s. I-3547, 60 kohta, ja asia C-342/96, Espanja v. komissio, Kok. 1999, s. I-2459, 41 kohta.

      (65)  Asia 173/73, Italia v. komissio, Kok. 1974, s. 709, 13 kohta.

      (66)  Asiat C-143/99, Adria-Wien Pipeline, Kok. 2001, s. I-8365, 38 kohta, C-387/92, Banco Exterior de España, Kok. 1994, s. I-877, 13 kohta, ja C-200/97, Ecotrade Kok. 1998, s. I-7907, 34 kohta.

      (67)  Asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze SpA ym., Kok. 2006, s. I-289, 132 kohta.

      (68)  Asia C-280/00, Altmark Trans, Kok. 2003, s. I-7747.

      (69)  Asia C-39/94, SFEI ym., tuomio 11.7.1996, Kok., s. I-3547, 60–61 kohta.

      (70)  Ks. yhdistetyt asiat C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P, Comitato ”Venezia vuole vivere”, Hotel Cipriani Srl and Società Italiana per il gas SpA (Italgas) v. komissio, Kok. 2011, s. I-4727, 92 ja 94–96 kohta, ja unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys asiassa T-172/14 R, Stahlwerk Bous v. komissio, 59 ja 60 kohta.

      (71)  Ratifiointilain 2 artiklan 9 kohta.

      (72)  Asiat C-143/99, Adria-Wien Pipeline, Kok. 2001, s. I-8365, 41 kohta, C-308/01, GIL Insurance ym. Kok. 2004, s. I-4777, 68 kohta, ja C-172/03, Heiser, Kok. 2005, s. I-1627, 40 kohta.

      (73)  Ks. asiat C-143/99, Adria-Wien Pipeline, Kok. 2001, s. I-8365, 41 kohta, C-308/01, GIL Insurance ym. Kok. 2004, s. I-4777, 68 kohta, ja C-172/03, Heiser, Kok. 2005, s. I-1627, 40 kohta, C-88/03, Portugali v. komissio, Kok. 2006, s. I-7115, 54 kohta, ja T-233/04, Alankomaat v. komissio, Kok. 2008, s. II-591, 86 kohta.

      (74)  Ks. esimerkiksi asia C-279/08P, komissio v. Alankomaat (NOx), Kok. 2011, s. I-7671, 62 kohta.

      (75)  Yhdistetyt asiat C-106/09 P ja C-107/9 P, komissio ja Espanja v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, Kok. 2011, s. I-11113.

      (76)  Ks. yhdistetyt asiat T-92/00 ja T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Ramondín, SA and Ramondín Cápsulas v. komissio, Kok. 2002, s. II-1385, 51 kohta.

      (77)  Ks. asia C-279/08 P, komissio v. Alankomaiden kuningaskunta, Kok. 2011, s. I–7671, 50 kohta.

      (78)  Asia C-75/97, Belgia v. komissio, Kok. 1999, s. I-3671, 32 kohta, asia C-143/99, Adria Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, Kok. 2011, s. I-8365, 48 kohta, ja asia C- 409/00 Espanja v. komissio, Kok. 2003, s. I-1487, 48 kohta.

      (79)  Yhdistetyt asiat T-92/00 ja T-103/00, Ramondin SA ja Ramondín Cápsulas SA v. komissio, Kok. 2002, s. II-1385, 39 kohta. Tässä tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että verotoimenpiteen soveltaminen vain tietyn kynnysarvon ylittäviin investointeihin merkitsee, että toimenpide on käytännössä tarkoitettu vain yrityksille, joilla on huomattavat taloudelliset varat.

      (80)  Ks. esim. yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., Kok. 2001, s. I-7611, 69 kohta.

      (81)  Ks. yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., Kok. 2011, s. I-7611, 69 ja 70 kohta, asia C-88/03, Portugali v. komissio, Kok. 2006, s. I-7115, 81 kohta, asia C-279/08 P, komissio v. Alankomaat (NOx), Kok. 2011, s. I-7671, ja asia C-487/06 P, British Aggregates v. komissio, Kok. 2008, s. I-10515.

      (82)  Ks. muun muassa asiat C-279/08P, komissio v. Alankomaiden kuningaskunta, Kok. 2011, s. I-7671, 75 kohta, C-487/06 P, British Aggregates v. komissio, Kok. 2008, s. I-10505, 92 kohta, C-241/94, Ranska v. komissio, Kok. 1996, s. I-4551, 21 kohta, C-342/96, Espanja v. komissio, Kok. 1999, s. I-2459, 23 kohta, ja C-75/97 Belgia v. komissio, 25 kohta.

      (83)  Ks. tältä osin yhdistetyt asiat T-92/00 ja T-103/00, Ramondín SA ja Ramondín Cápsulas SA v. komissio, Kok. 2002, s. II-1385, 62 kohta.

      (84)  Tai korkeintaan 31 päivään lokakuuta 2015.

      (85)  Ratifiointilain 2 artiklan 1 kohta.

      (86)  Kreikan tuloverolain 99 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäinen luetelmakohta yhdessä sen 12 artiklan 1 kohdan, 105 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 109 artiklan 1 kohdan kanssa. Tämä yhtiövero oli 25 prosenttia tilikaudella 2010, 24 prosenttia tilikaudella 2011, 20 prosenttia tilikaudella 2012, 22 prosenttia tilikaudella 2013 ja 26 prosenttia tilikaudesta 2014 alkaen.

      (87)  Tässä yhteydessä sovelletaan lähdeveroa Kreikan tuloverolain 99 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

      (88)  Kreikan viranomaisten mukaan kertyneiden korkojen käsitettä käytetään kuvaamaan kirjanpitomenetelmää, jota käytetään kertyneiden korkojen laskemiseen, jolloin korkoja kertyy kassavirtojen ajankohtien ja summien mukaan. Toisin sanoen kertyneillä koroilla tarkoitetaan tietystä summasta tietyllä aikavälillä kertyviä korkoja (riippumatta siitä, saadaanko vai maksetaanko nämä korot). Kreikan viranomaisten mukaan PCT olettaa yleensä saavansa tällaisia korkoja luottolaitoksiin talletetuista käteisvaroista.

      (89)  Kertyneitä korkoja koskevan verovapautuksen voimassaolo saattaa muuttua rakennustöiden aikaisen tai myöhäisen valmistumisen mukaan, mutta sen voimassaolon päättyminen on määritelty selkeästi. Toimilupasopimuksen 12 artiklan mukaan satamalaiturin III käyttöönoton olisi tapahduttava 48 kuukauden kuluessa rakentamisen aloittamisesta ja joka tapauksessa viimeistään 31.10.2015.

      (90)  Mikäli mitään kaksoisverotusta koskevaa sopimusta ei voida soveltaa.

      (91)  Ks. johdanto-osan 95–97 kappale.

      (92)  Kreikan tuloverolain 103 artiklan 1 kohdan m alakohta.

      (93)  Asia C-241/94, Ranska v. komissio (Kimberly Clark), Kok. 1996, s. I-4451. Ks. myös verotusta koskevan tiedonannon johdanto-osan 21 kappale.

      (94)  Ratifiointilain 2 artiklan 2 ja 3 kohta.

      (95)  Arvonlisäverolain 30 artiklan 1 kohta.

      (96)  Arvonlisäverolain 32 artiklan 3 kohta.

      (97)  Koska arvonlisäverosaatavan siirtämiselle eteenpäin on kolmen vuoden määräaika.

      (98)  Arvonlisäverolain 33 artiklan 4 kohta.

      (99)  Tämä päätös oli voimassa ratifiointilain hyväksymisen ajankohtana.

      (100)  Myös tapaukset, jotka koskevat investointitavaraa.

      (101)  Ministeriön päätöksen 1073/2004 2 artiklan 7 kohta.

      (102)  Arvonlisäverolain 33 artiklan 3 kohta. Tätä viiden vuoden määräaikaa ei sovelleta valtion liikelaitoksiin.

      (103)  Lain nro 1473/1984 38 artiklan 2 kohta.

      (104)  Korkeimman hallinto-oikeuden tuomiot 1948/1992, 3035/1992, 1274/2002, 1207/2012, 1501/2012, Ateenan hallintotuomioistuimen päätökset 222/2009, 223/2009 ja 2141/2009 sekä Thessalonikin hallintotuomioistuimen päätös 4793/2013. Tämä tulkinta perustui sääntelyasetuksen N:o 26-6/10-7/1944 (valtion tuomioistuinten menettelyjä koskevan lain) 21 artiklaan, jonka mukaan lakisääteistä korkoa ja viivästyskorkoa aletaan laskea siitä hetkestä, jona muutoksenhausta ilmoitetaan valtiolle.

      (105)  Verotukseen liittyvää muutoksenhakua koskevan lain mukaan verovelvollinen voi hakea muutosta 20 päivän kuluessa siitä, kun verovelvolliselle on ilmoitettu päätöksestä.

      (106)  Arvonlisäverolain 33 artiklan 4 kohdan tarkoituksessa.

      (107)  Asia C-110/94, Intercommunale voor Zeewaterontzilting (INZO), Kok. 1997, s. I-870.

      (108)  Tuomio asiassa C-110/94, 15 kohta.

      (109)  Ks. lain nro 3389/2005 29 artiklan 3 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna lain nro 4013/2011 18 artiklan 2 kohdalla.

      (110)  Säännöksellä myös taataan, että PCT:n kaikentyyppisiä kustannuksia kohdellaan samalla tavalla, vaikka näin ei olisi yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaan.

      (111)  Kirje on päivätty 31 päivänä lokakuuta 2008, ja Kreikan viranomaiset toimittivat sen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista edeltävän menettelyn aikana 1 päivänä helmikuuta 2011 päivättyjen huomautustensa liitteenä II. Komissio kirjasi sen vastaanotetuksi 8 päivänä helmikuuta 2011 numerolla 2011/013591.

      (112)  Ne pyysivät erityisesti, että arvonlisäverosta palautetaan 90 prosenttia 1 kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä ja jäljelle jäävät 10 prosenttia 1 vuoden kuluessa. Tämä palautus vastaa käytännössä investointitavaroihin sovellettavaa palautusta.

      (113)  Asiat T-68/03, Olympic Airways v. komissio, Kok. 2007, s. II-2911, 361 kohta, ja C-25/07, Alicja Sosnowska v. Dyrektor Izby Skarbowej, Kok. 2008, s. I-5129.

      (114)  Arvonlisäveron palauttamista koskeva velvoite syntyy, kun ostoihin sisältyvä arvonlisävero maksetaan ja oikeutta vähentää arvonlisävero ”sovelletaan välittömästi … vaikka jäsenvaltioilla on tietty liikkumavara, kun ne määräävät liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamistavoista, nämä palauttamistavat eivät saa vaarantaa arvonlisäverojärjestelmän neutraalisuuden periaatetta siten, että arvonlisävero jää kokonaan tai osittain verovelvollisen rasitteeksi… edellyttää sitä, että palauttaminen suoritetaan kohtuullisen ajan kuluessa”. Asia C-25/07, Alicjia Sosnowska, Kok. 2008, s. I-5129, 15 ja 16 kohta.

      (115)  Kreikan tuloverolain 105 artiklan 11 kohta yhdessä sen 4 artiklan 3 kohdan kanssa.

      (116)  Asia T-55/99, Confederación Española de Transporte de Mercancías (CETM) v. komissio, Kok. 2000, s. II-3207, 53 kohta.

      (117)  Kiinteää tasapoistomenetelmää käytettäessä poistot lasketaan lisäämällä parannusten tai lisäosien arvo kiinteään prosenttiosuuteen alkuperäisestä hankinta-arvosta tai oikaistusta arvosta.

      (118)  Tutkittavana olevan säännöksen hyväksymisen ajankohtana Kreikan tuloverolain 31 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädettiin tätä sääntöä koskevasta poikkeuksesta, joka liittyi tällaisten teollisuus-, kaivos-, louhinta- ja monialaisten yritysten uusista koneista ja mekaanisista tai teknisistä laitteista tehtäviin poistoihin. Näissä tapauksissa yritykset saivat käyttää myös menojäännöspoistoa. Tätä säännöstä on muutettu ja siinä sallitaan nykyään kaikissa tapauksissa ainoastaan yleinen kiinteä tasapoistomenetelmä.

      (119)  Presidentin asetus 299/2003, joka koskee suurimpien ja pienimpien poistoprosenttien määrittämistä. Tässä asetuksessa säädetään suurimmasta ja pienimmästä poistoprosentista käyttöomaisuusluokittain. Verovelvolliset yritykset voivat valita minkä tahansa poistoprosentin niiden väliltä ja ne mukaan lukien. Kun yritys on valinnut poistoprosentin, se on velvollinen suorittamaan poistot soveltamalla samaa poistoprosenttia kaikkiin niihin saman luokan omaisuuseriin, jotka se on hankkinut saman tilikauden aikana. Yritykset voivat käyttää eri poistoprosentteja samaan luokkaan kuuluviin omaisuuseriin, jotka on hankittu eri tilikausien aikana, mutta poistomenettely on joka tapauksessa suoritettava soveltamalla sitä poistoprosenttia, jota on alun perin sovellettu saman luokan saman tilikauden aikana hankittuihin omaisuuseriin.

      (120)  Tällaiset varaukset eivät ole yrityksen reaaliomaisuutta, vaan sellaisista käyttöomaisuuseristä tehtyjä poistoja, jotka palautetaan valtiolle tai kolmannelle osapuolelle.

      (121)  Kreikan tuloverolain 31 artiklan 1 kohdan g alakohta.

      (122)  YA 100/2005 (YA 1003821/10037/B0012, FEK B 80, 2005): Yritysten bruttotuloista hallinnollisten ratkaisujen ja oikeuskäytännön nojalla vähennettävät kustannukset.

      (123)  Kreikan tuloverolain 31 artiklan 1 kohdan l alakohta.

      (124)  Tuloverolain 105 artiklan 12 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 4013/2011. Tästä menetelmästä säädetään pysäköintipaikkojen rakentamista koskevan lain nro 1892/1990 97 artiklan 5 kohdassa.

      (125)  BOT-hankkeita koskevassa laissa nro 1914/1990 esitetty menetelmä. Lain nro 2052/1992 9 artiklan 8 kohdan mukaan sellaisten rakennustöiden, jotka toteutetaan kolmansien osapuolten rahoittamina tai osittain rahoittamina, rakennuskustannuksista ja rakennuskustannuksiksi katsotuista rakennusvaiheen aikaisista lainoista ja luotoista aiheutuvista koroista tehtävät poistot suoritetaan samaa menetelmää käyttäen.

      (126)  Lain nro 2093/1992 26 artiklan 8 kohdassa säädetty poistomenetelmä lentokenttiä rakentaville yrityksille.

      (127)  Kuten omaisuuserän arvo, kannattavuus, liiketoimintasuunnitelma.

      (128)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 165 kappale.

      (129)  Se on jopa suurempi kuin esimerkiksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksille myönnettävä liikkumavara (tämä ei muuta komission mahdollista kantaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksin sovellettaviin verosäännöksiin).

      (130)  Tutkittavana olevan säännöksen avulla tuettiin sellaisen Kreikan yleisessä verojärjestelmässä olevan puutteen korjaamista, joka koski konttiterminaalin toiminnassa käytettävien omaisuuserien poistamista. PCT käyttää tällaisia omaisuuseriä toimilupasopimuksen toteutuksessa. Lain nro 2937/2001 34 artiklassa säädetään erityisistä poistoprosenteista, joita PPA:n ja Thessalonikin sataman on käytettävä kiinteän tasapoistomenetelmän yhteydessä niiden käyttämien erityisten satamiin liittyvien omaisuuserien osalta. Kreikan viranomaiset katsovat, että näitä prosentteja ei voida soveltaa PCT:hen. Kreikan viranomaisten mukaan poistoaika ylittäisi toimilupasopimuksen keston, jos PCT päättäisi soveltaa ainoastaan tasapoistomenetelmää ja saisi käyttää mainittuja poistoprosentteja. Jos PCT sen sijaan olisi velvoitettu soveltamaan tasapoistojärjestelmää käyttäen muita poistoprosentteja kuin niitä, joita PPA ja Thessalonikin satama käyttävät, se olisi epäedullisessa asemassa mainittuihin operaattoreihin nähden (menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 166 kappale).

      (131)  Ks. alaviitteessä 80 mainittu asia Portugali v. komissio, 81 kohta.

      (132)  Ks. tältä osin komission arvio edellä johdanto-osan 98–100 kappaleessa.

      (133)  Presidentin asetus, annettu 28 päivänä heinäkuuta 1931 (FEK A 239, 1931), erityisesti sellaisena kuin se on muutettu lailla nro 2873/2000.

      (134)  Arvonlisäveron käyttöönotto ei kuitenkaan vaikuttanut lainasopimuksista perittävään leimaveroon.

      (135)  Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan Kreikan ulkopuolella yksityisellä asiakirjalla sovitusta lainasta peritään leimaveroa, jos laina pannaan täytäntöön Kreikassa. Lainaan täytäntöönpanolla Kreikassa tarkoitetaan tilannetta, jossa ulkomainen lainanantaja maksaa lainasumman Kreikkaan sijoittautuneelle lainanottajalle Kreikassa. Lainasumman maksamisella Kreikassa tarkoitetaan sitä, että lainanantaja siirtää lainasumman tosiasiallisesti lainanottajan kreikkalaisessa pankissa olevalle tilille (valtion oikeudellisen neuvoston lausunto 964/1955, Thessalonikin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen lausunto 2123/1963, ensimmäisen oikeusasteen verotuomioistuimen lausunto 2163/1967, ensimmäisen oikeusasteen hallintotuomioistuimen lausunto 6043/2001 ja korkeimman hallinto-oikeuden lausunnot 2996/1991 ja 984/1992). Lisäksi korkeimman hallinto-oikeuden tuomiossa 3639/2013 todettiin, että ”yksityisellä asiakirjalla ulkomailla sovitusta lainasta peritään leimaveroa, jos siinä määrätään velvoitteista, jotka on täytettävä Kreikassa, ja lainanottaja on kyseisen sopimuksen mukaan velvoitettu pyytämään ulkomaista pankkia siirtämään Kreikkaan sovitun lainasumman, jonka ulkomainen lainanantaja on tallettanut ulkomaille lainanottajan nimissä”.

      (136)  2,4 prosentin verokannan mukaan.

      (137)  Myös 2,4 prosentin verokannan mukaan.

      (138)  Komission arviointi tässä tapauksessa ei vaikuta sen mahdolliseen vapautuksia koskevaan kantaan tämän menettelyn ulkopuolella.

      (139)  Kuten edellä alaviitteessä 134 kuvataan.

      (140)  Kreikan viranomaiset ja PCT viittaavat kahteen lainasopimukseen, jotka olivat arvoltaan 54,8 miljoonaa euroa ja […] miljoonaa euroa ja jotka PCT teki emoyhtiönsä Coscon kanssa aloittaakseen investointinsa Pireuksen satamaan.

      (141)  Leimaverolain 8 artiklan tulkinnasta tehty päätös 617/2006.

      (142)  Leimaverolain 8 artikla. Ks. edellä alaviitteessä 134 mainittu oikeuskäytäntö.

      (143)  Toimilupasopimuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaan.

      (144)  Selittävä kiertokirje 1027/1990.

      (145)  Ks. alaviite 134.

      (146)  Jälleen 2,4 prosentin verokannan mukaan.

      (147)  Ministeriön kiertokirjeen 44/1987 3 artikla: Leimaveron perimistä erilaisista sopimuksista ja toimista koskevien säännösten täytäntöönpano.

      (148)  Lain nro 1642/1986 57 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan toimet, joista peritään arvonlisäveroa saman lain 2 artiklan mukaisesti, ja niitä täydentävät sopimukset ovat vapautettuja leimaverosta. Kreikan arvonlisäverolain (lain nro 1642/1986, jolla arvonlisävero otettiin käyttöön Kreikan oikeusjärjestyksessä, korvaava laki nro 2859/2000) 2 artiklan mukaan arvonlisäveroa peritään tavaroiden ja palvelujen toimittamisesta, jos se tapahtuu korvausta vastaan. Näiden säännösten yleisen tulkinnan mukaan korvausten maksaminen ei sisälly palvelujen tarjoamista maksua vastaan koskevaan määritelmään eikä siten kuulu arvonlisäveron soveltamisalaan, jolloin siitä peritään leimaveroa.

      (149)  Lain nro 2688/1999 2 artiklan sekä lain nro 1559/1950 362 artiklan mukaisesti. Komission kanta tässä päätöksessä ei vaikuta sen mahdolliseen tulevaan tätä säännöstä koskevaan kantaan.

      (150)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 188 ja 203 kappale.

      (151)  Erityisjärjestelyjä voidaan muuttaa vain, jos yritys, jolle ne on myönnetty, suostuu siihen.

      (152)  Asetuksen 8 ja 11 kohta.

      (153)  Lisäksi yleisesti sovellettavia rajoituksia voidaan keventää.

      (154)  Tästä menettelystä ei säädetä presidentin asetuksessa, mutta Kreikan viranomaiset mainitsivat sen luettelossa niistä toimenpiteistä, jotka on aiemmin myönnetty näiden erityisjärjestelyjen puitteissa.

      (155)  Presidentin asetuksen 9 artiklan 2 kohdan mukaan tässä tarkoitetaan kasvua, joka on yli puolet kyseisten yritysten varojen kokonaismäärästä tai yli 1 miljoona Yhdysvaltain dollaria.

      (156)  Ellei takavarikoinnilla pyritä kattamaan asevoimien tarpeita sodan aikana, vain konfliktin keston ajan ja oikeudenmukaista korvausta vastaan.

      (157)  Asetuksessa säädetään myös muista asianomaisille yrityksille myönnettävistä etuoikeuksista/ehdoista: i) erityisehdot lainojen tai osakepääoman kotiuttamiselle (enintään 10 prosenttia vuosittain maahantuodusta pääomasta); (enintään 12 prosenttia vuosittain maahantuodusta ja kotiutetusta pääomasta ilman veroja) ja korkojen vienti (enintään 10 prosenttia vuosittain) sekä oikeus siirtää Kreikasta ulkomaan valuuttaa, jota tarvitaan vuokrattuihin koneisiin tai muihin pääomamuotoihin liittyviin vuokramaksuihin, ii) oikeus palkata muiden maiden kansalaisia tekniseksi tai hallinnolliseksi henkilökunnaksi ja lupa maksaa heille korvausta ulkomaan valuuttana; ja lupa pitää kirjanpitoa, jossa summat ilmoitetaan ulkomaan valuuttana.

      (158)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 213 kappale.

      (159)  Komission arviointi tässä tapauksessa ei vaikuta niihin toimenpiteisiin, joihin se mahdollisesti ryhtyy mainitun presidentin asetuksen osalta.

      (160)  Asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa viitataan alustavasti joihinkin niistä etuoikeuksista ja vapautuksista, joita sen nojalla voidaan myöntää. Asetuksen nro 4256/1962 5 artiklan 3 kohdassa, jossa tulkitaan vuoden 1953 asetusta, säädetään, että julkishallinnolla on täysi harkintavalta säännellä mitä tahansa muuta investointeihin liittyvää asiaa haluamallaan tavalla täyttääkseen presidentin asetuksen tarkoituksen eli ulkomaisen pääoman houkuttelemisen, kunhan nämä asiat eivät ole sen säännösten vastaisia. Siksi voidaan katsoa, että julkishallinnolla on täysi harkintavalta luoda uusia ehtoja sekä helpotuksia, joilla tällaiset investoinnit voidaan tehdä houkuttelevammiksi yrityksille.

      (161)  Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 209–216 kappale.

      (162)  Ks. tämän päätöksen johdanto-osan 92–97 kappale.

      (163)  Asia C-487/06 P, British Aggregates, Kok. 2008, s. I-10515, 92 kohta.

      (164)  Tämä päätös ei vaikuta siihen, millaisen kannan komissio voi ottaa tämän asetuksen osalta.

      (165)  Ks. komission veroapua koskevan tiedonannon johdanto-osan 21 ja 22 kappale.

      (166)  Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3).

      (167)  Ks. komission verotusta koskevan tiedonannon johdanto-osan 24 ja 27 kappale.

      (168)  Ks. esimerkiksi yleisen tuomioistuimen tuomio asiassa T-445/05, Assogestioni ja Fineco Asset Management v. komissio, 145 kohta, ja mainittu oikeuskäytäntö.

      (169)  Ks. komission päätös asiassa NN 27/96 Spatan kansainvälinen lentokenttä.

      (170)  Ks. komission päätökset asioissa N 508/07 Ionia Odos, N 45/08, moottoritie välillä Eleusis-Korintti-Patras-Pýrgos-Tsakona, N 566/07, moottoritie välillä Korintti-Tripoli-Kalamáta ja Lefktron ja Spartan välinen sivuosuus, N 565/07 Keski-Kreikan moottoritie, N 633/07 toimilupasopimus Maliakoksen ja Kleidin välisestä osuudesta moottoritiestä välillä Patras-Ateena-Thessaloniki-Evzona, N 134/07 ja Thessalonikin vedenalaista tunnelia koskeva toimilupasopimus.

      (171)  Yhdistetyt asiat T-427/04 Ranska v. komissio ja T-17/05 France Télécom v. komissio, Kok. 2009, s. II-435, 264–266 kohta, yhdistetyt asiat C-474/09 P–C-476/09 P, Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, ja Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa v. Euroopan komissio, Kok. 2011, s. I-113, 70 kohta.

      (172)  SA. 32866 (11/N) – Kreikka – laajakaistan kehittäminen Kreikan maaseutualueilla.

      (173)  Ks. komission päätös asiassa N 134/07, Thessalonikin vedenalaista tunnelia koskeva toimilupasopimus.

      (174)  Ks. päätös C(2013) 9253 final – valtiontuesta, SA.36894, Ionia Odos SA -hankkeen uudelleen aloittamiselle, päätös C(2013) 9275 final – valtiontuesta, SA.36877, Aegean Motorway SA -hankkeen uudelleen aloittamiselle, päätös C(2013) 9253 final – valtiontuesta, SA.36878, Olympia Odos SA -hankkeelle ja päätös C(2013) 9274 final – valtiontuesta SA. 36893 Central Motorway (E65) -hankkeelle.

      (175)  Joka tapauksessa komissio katsoo lisäksi, että PCT:lle myönnetyt verovapautukset otettiin käyttöön vasta ratifiointilailla eikä itse toimilupasopimuksella, koska PPA:lla ei ole valtuuksia myöntää verovapautuksia. Päinvastoin kuin asioissa, joihin Kreikan viranomaiset ja PCT viittasivat, toimiluvan haltijan oli tässä tapauksessa tarkoitus toteuttaa investointihanke itsenäisesti ja yksin ilman minkäänlaisia valtion- tai julkisia tukia.

      (176)  Asia 730/79, Philip Morris, Kok. 1980, s. 267, 11 kohta, ja yhdistetyt asiat T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja T-23/98, Alzetta Mauro ym. v. komissio, Kok. 2000, s. II-2325, 80 kohta.

      (177)  Yhdistetyt asiat T-298/97, T-312/97 jne., Alzetta, Kok. 2000, s. II-2325, 141–147 kohta, ja asia C-280/00, Altmark Trans, Kok. 2003, s. I-7747.

      (178)  Komission 18 päivänä joulukuuta 2009 tekemä päätös asiassa C 21/09 (ex N 105/08, N 168/08 ja N 169/08) – Kreikka – Infrastruktuurin ja laitteiden julkinen rahoitus Pireuksen satamassa (EUVL C 402, 29.12.2012, s. 25), 90 ja 91 kohta.

      (179)  Ks. yhdistetyt asiat T-298/97, T-312/97 jne., Alzetta, Kok. 2000, s. II-2325, 95 kohta, ja asia 730/79, Philip Morris, Kok. 1980, s. 267, 9–12 kohta.

      (180)  Ks. muun muassa yhdistetyt asiat Alzetta, 95 kohta.

      (181)  Ks. asia C-372/97, Italia v. komissio, Kok. 2004, s. I-3679, 67 kohta, sekä siinä mainittu oikeuskäytäntö.

      (182)  Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2007–2013 (EUVL C 54, 4.3.2006, s. 13).

      (183)  Ratifiointilain 8 artikla, jossa säädetään kyseisen lain voimaantulosta.

      (184)  Ks. suuntaviivojen 2007–2013 5 luku ja komission päätös, tehty 13. helmikuuta 2008, asiassa C 7/08 (ex N 655/07) – Saksa – Sachsenin osavaltion käyttöpääomalainoille myöntämä takausohjelma.

      (185)  Ks. komission päätös, tehty 31 päivänä elokuuta 2006, asiassa N 408/06 – Kreikka – aluetukikartta vuosille 2007–2013 (EUVL C 286, 23.11.2006, s. 5).

      (186)  Esimerkiksi korvausinvestoinnit ja kuljetus- tai työvoimakustannukset.

      (187)  Ks. alaviite 184.

      (188)  Ks. KOM(2009) 279/4, 46 kohta.

      (189)  KOM(2009) 8.

      (190)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1315/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, unionin suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi ja päätöksen N:o 661/2010/EU kumoamisesta (EUVL L 348, 20.12.2013, s. 1).

      (191)  Lisäksi investointihankkeen elinkelpoisuus ja kannattavuus on jo osoitettu sillä, että PCT:n Pireuksen satamaan tekemät investoinnit ovat jo tuottaneet erittäin myönteisiä taloudellisia tuloksia.

      (192)  Ks. esimerkiksi asia C-348/93, komissio v. Italia, Kok. 1995, s. I-673, 26 kohta ja siinä mainittu oikeuskäytäntö.

      (193)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat T-239/04 ja T-323/04, Italia ja Brandt Italia SpA v. komissio, Kok. 2007, s. II-3265, 153–154 kohta ja siinä mainittu oikeuskäytäntö.

      (194)  Komission asetus (EU) N:o 1407/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EUVL L 352, 24.12.2013, s. 1).

      (195)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

      (196)  Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).