title: Euroopan parlamentin päätös, tehty 5 päivänä toukokuuta 2010, vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/37

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   tehty 5 päivänä toukokuuta 2010,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008
   (2010/498/EU, Euratom)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2008 (1),
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008 – Nide I (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   ottaa huomioon Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008,
   ottaa huomioon komission vuotuisen kertomuksen Euroopan parlamentille varainhoitovuotta 2007 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (KOM(2009) 526) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1427),
   ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteenveto komission hallintosaavutuksista vuonna 2008” (KOM(2009) 256),
   ottaa huomioon komission vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2008 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (KOM(2009) 419) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1102),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2008 sekä viraston vastaukset (3),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (4),
   ottaa huomioon 16 päivänä joulukuuta 2008 julkaistun komission tiedonannon ”Tavoitteena yhteisymmärrys hyväksyttävän virheriskin käsitteestä” (KOM(2008) 866) sekä tiedonannon liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2008) 3054),
   ottaa huomioon neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2008 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä toimeenpanovirastoille (5828/2010 – C7-0055/2010),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317, 318 ja 319 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 179 a ja 180 b artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 55, 145, 146 ja 147 artiklan,
   ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (6) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 mukaisesta toimeenpanovirastojen varainhoitoa koskevasta malliasetuksesta 21 päivänä syyskuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1653/2004 (7) ja erityisesti sen 66 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston perustamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 nojalla 26 päivänä lokakuuta 2006 tehdyn komission päätöksen 2007/60/EY (8),
   ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia koskee (A7-0099/2010),

               A.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaan komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa omalla vastuullaan ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti,

               1.

               myöntää Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008;

               2.

               esittää huomautuksensa päätöslauselmassa, joka on erottamaton osa päätöksiä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen sekä päätöksen vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008, pääluokka III – Komissio, ja näihin päätöksiin erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL L 71, 14.3.2008.

      (2)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  EUVL C 304, 15.12.2009, s. 71.

      (4)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (7)  EUVL L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (8)  EUVL L 32, 6.2.2007, s. 88.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/39

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   5. toukokuuta 2010,
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöksiä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2008 (1),
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008 – Nide I (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   ottaa huomioon komission vuotuisen kertomuksen Euroopan parlamentille varainhoitovuotta 2007 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (KOM(2009) 526) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1427),
   ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteenveto komission hallintosaavutuksista vuonna 2008” (KOM(2009) 256),
   ottaa huomioon komission vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2008 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (KOM(2009) 419) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1102),
   ottaa huomioon komission kertomuksen jäsenvaltioiden vastauksista tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen varainhoitovuodelta 2008 (SEC(2010) 178 ja SEC(2010) 196),
   ottaa huomioon Euroopan avoimuusaloitteesta 3. toukokuuta 2006 hyväksytyn komission vihreän kirjan (KOM(2006) 194),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 2/2004 ”yhtenäisestä tarkastusmallista” (single audit) (sekä yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjä koskevan ehdotuksen) (3),
   ottaa huomioon komission tiedonannon suunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen kehittämiseksi (KOM(2005) 252),
   ottaa huomioon komission toimintasuunnitelman yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi (KOM(2006) 9), kertomuksen komission toimintasuunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi (KOM(2008) 110) sekä kyseisen kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2008) 259),
   ottaa huomioon vaikutustenarviointikertomuksen komission toimintasuunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi (KOM(2009) 43),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 6/2007 jäsenvaltioiden vuotuisista yhteenvedoista, ”kansallisista ilmoituksista” sekä kansallisten tarkastuselinten EU-varojen osalta tekemästä tarkastustyöstä (4),
   ottaa huomioon komission toimintasuunnitelman komission valvontatehtävän vahvistamiseksi rakennetoimien yhteisen hallinnoinnin yhteydessä (KOM(2008) 97) ja väliraportin kyseisen toimintasuunnitelman seurannasta (SEC(2009) 1463),
   ottaa huomioon komission kertomuksen yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Bulgariassa (KOM(2009) 402) sekä kertomuksen liitteenä olevan tausta-asiakirjan (SEC(2009) 1074),
   ottaa huomioon komission kertomuksen yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Romaniassa (KOM(2009) 401) sekä kertomuksen liitteenä olevan tausta-asiakirjan (SEC(2009) 1073),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008 ja sen liitteinä olevat toimielinten vastaukset (5) sekä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (6),
   ottaa huomioon 16. joulukuuta 2008 julkaistun komission tiedonannon ”Tavoitteena yhteisymmärrys hyväksyttävän virheriskin käsitteestä” (KOM(2008) 866) sekä tiedonannon liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2008) 3054),
   ottaa huomioon neuvoston 16. helmikuuta 2010 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2008 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle (5826/2010 — C7-0054/2010),
   ottaa huomioon neuvoston 16. helmikuuta 2010 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2008 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä toimeenpanovirastoille (5828/2010 — C7-0055/2010),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317, 318 ja 319 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 179 a ja 180 b artiklan,
   ottaa huomioon etenkin julkisella sektorilla sovellettavat kansainväliset tilintarkastus- ja tilinpäätösstandardit,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (7) ja erityisesti sen 55, 145, 146 ja 147 artiklan,
   ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (8) ja erityisesti sen 14 artiklan 2 ja 3 kohdan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia koskee (A7-0099/2010),

               A.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaisesti komissio toteuttaa unionin talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa omalla vastuullaan ja jäsenvaltiot tekevät komission kanssa yhteistyötä varmistaakseen, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti,

               B.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 1 kohdan toinen alakohta velvoittaa tilintarkastustuomioistuimen antamaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, ja lisäksi siinä todetaan, että kyseistä lausumaa voidaan täydentää unionin jokaista keskeistä toiminta-alaa koskevilla erityisarvioilla,

               C.

               ottaa huomioon, että EU:n politiikan tärkeimpien alojen toteuttamiselle on ominaista se, että komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat yhteisön talousarviota yhteistyössä, mikä merkitsee sitä, että jäsenvaltioiden hallinnoinnissa on noin 80 prosenttia yhteisön menoista,

               D.

               katsoo, että unionin varainhoidon parantamista on tuettava seuraamalla tarkkaan komission ja jäsenvaltioiden edistymistä ja että jäsenvaltioiden olisi otettava vastuuta EU-varojen hallinnoinnista ja varmistettava EU:n yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen valmiiksi saattaminen myönteistä tarkastuslausumaa silmällä pitäen,

               E.

               ottaa huomioon, että viidessä viimeisimmässä vuotuisessa vastuuvapauspäätöslauselmassaan parlamentti on korostanut, että asianmukaisella poliittisella tasolla on esitettävä kiireellisesti kansallisia ilmoituksia, jotka kattavat kaikki yhteistyössä hallinnoidut EU-varat, jotta kukin jäsenvaltio ottaisi vastuun saamiensa EU-varojen hallinnoinnista,

               F.

               katsoo, että talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (9) 44 kohdan ja varainhoitoasetuksen 53 b artiklan 3 kohdan (vuotuiset yhteenvedot saatavilla olevista tarkastuksista ja ilmoituksista) täytäntöönpanon pitäisi parantaa merkittävästi EU:n budjettihallintoa,

               G.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin korosti edellä mainitussa lausunnossaan nro 6/2007 myös sitä, että kansallisten ilmoitusten voidaan katsoa muodostavan EU-varojen sisäisen valvonnan uuden osatekijän ja ne voivat parantaa EU-varojen valvontaa yhteistyössä hallinnoiduilla aloilla,

               H.

               katsoo, että parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan tekemä työ yleensä ja vastuuvapausmenettely erityisesti ovat osa prosessia, jonka tavoitteena on toteuttaa komission vastuunalaisuus, komission yksittäisten jäsenten vastuunalaisuus sekä kaikkien muiden EU:n varainhoidon kannalta merkittävien toimijoiden vastuunalaisuus, joista tärkeimpiä ovat jäsenvaltiot, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti ja luoda näin kestävämpi perusta päätöksenteolle,

               I.

               katsoo, että parlamentin budjettivaliokunnan olisi otettava seuraavassa talousarviomenettelyssä asianmukaisesti huomioon varainhoitovuoden 2008 vastuuvapausmenettelyssä saadut tulokset ja annetut suositukset,

               J.

               ottaa huomioon, että vastuuvapautta koskevalla neuvoston suosituksella on rakentavaa vaikutusta vain, jos sillä pyritään lujittamaan uudistustoimia ja jäsenvaltioiden vastuuta tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien ongelmien korjaamisesta sekä parantamaan Euroopan unionin varainhoitoa,

               K.

               katsoo, että vastuuvapausmenettelyn nykyinen aikataulu on aivan liian pitkä, kun otetaan huomioon välttämättömyys ottaa mahdollisimman pian käyttöön Euroopan parlamentin valvontavaltansa puitteissa pyytämät korjaukset ja uudistukset; katsoo, että tilinpäätös on tehtävä tarkastettua varainhoitovuotta seuraavan vuoden ensimmäisen neljänneksen loppuun mennessä, jotta tilintarkastustuomioistuin voi julkistaa kertomuksensa tarkastettua varainhoitovuotta seuraavan vuoden toisen neljänneksen loppuun mennessä,

               L.

               ottaa huomioon, että Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta 29. helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (10) 83 artiklassa säädetään, että eläkkeet maksetaan talousarviosta ja että jäsenvaltioiden on taattava etuuksien maksaminen yhdessä näiden menojen rahoittamiseksi vahvistetun jakoperusteen mukaisesti; ottaa huomioon, että henkilöstö maksaa osan palkastaan yleiseen talousarvioon eläkejärjestelmän rahoitukseen tarkoitettuna maksuosuutena,

               M.

               ottaa huomioon, että asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 83 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on taattava etuuksien maksaminen yhdessä, mikä tarkoittaa, että ne saattavat joutua takaamaan etuudet silloin, kun yksi tai useampi jäsenvaltio ei kykene huolehtimaan asiasta, jolloin voidaan katsoa, että Euroopan unionilla on saatavia tähän sitoutuneilta jäsenvaltioilta,

      MONIALAISET KYSYMYKSET

      Ensisijaiset huolenaiheet ja tavoitteet, jotka on määrä saavuttaa

               1.

               on edelleen, uuden komission toimikauden alussa, huolissaan edellisen komission aikana kerääntyneistä ongelmista, erityisesti seuraavista:

                           —

                           maksujen jatkuvasti korkeasta virhetasosta,

                           —

                           aiheettomasti maksettujen etuuksien hitaasta takaisinperinnästä, ja

                           —

                           määrärahasiirtojen ennennäkemättömän korkeista tasoista;

               2.

               pitää myönteisinä alustavia merkkejä uuden komission kollegiaalisesta lähestymistavasta, josta on osoituksena komission jäsenten László Andorin, Johannes Hahnin ja Algirdas Šemetan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan kanssa käydyissä keskusteluissa antama sitoumus, ja odottaa komission jäseniltä Janusz Lewandowskilta ja Algirdas Šemetalta lujaa lausuntoa, jossa luvataan toimintaa seuraavilla aloilla: jäsenvaltioiden tarkastuslausumat, hyväksyttävää virheriskiä koskevat ehdotukset, yksinkertaistaminen ja avoimuus ja ulkoiset toimet kattavat erityisrahastot, ja katsoo myös, että tämän on katettava uudet toimet oikaisujen ja takaisinperinnän alalla sekä sisäiset valvontajärjestelmät;

               3.

               katsoo, että menoja koskevat virheet haittaavat EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamista, ja toistaa, että niiden toimintalohkoryhmien osuus, joilla virhetaso on alle kaksi prosenttia, on edelleen vain 47 prosenttia EU:n talousarviosta ja että niiden määrä on kasvanut vain yhdeksällä prosentilla vuodesta 2005 vuoteen 2008; katsoo, että tämä on edelleen riittämätön vuosittainen parannuksen taso, ja huomauttaa, että joidenkin alojen parannuksista huolimatta talousarviosta 31 prosenttia kattavissa toimintalohkoryhmissä virhetaso on edelleen yli viisi prosenttia ja talousarviosta 22 prosenttia kattavissa ryhmissä taso on kahdesta viiteen prosenttia;

               4.

               kehottaa komissiota laatimaan ja toimittamaan parlamentille uuden, vuodesta 2010 alkaen noudatettavan suunnitelman, joka koskee virhetasojen nopeampaa alentamista, jotta voidaan varmistaa, että tilintarkastustuomioistuin voi luokitella vielä 20 prosenttia talousarviosta ”vihreäksi” vuoteen 2014 mennessä, ja joka sisältää tilintarkastustuomioistuimen pyytämät sellaista uutta menetelmää koskevat välivaiheen muutokset, jonka avulla voidaan osoittaa tietyt virhetasot talousarvion koheesiopolitiikkaa koskevassa luvussa ja jossa eriytetään vuosien 2000–2006 ja 2007–2013 lainsäädännön mukaisesti suoritetut maksut; pitää tämän tavoitteen saavuttamista keskeisenä pyrittäessä saamaan tulevaisuudessa EU:n varoista täysi hyöty ja edistymään kohti myönteistä tarkastuslausumaa;

               5.

               kehottaa komission puheenjohtajaa tiedottamaan parlamentille siitä, miten komissio aikoo toimia koordinoidummin, jotta rahoitusjärjestelmien jäljellä olevia puutteita voidaan käsitellä ja edellä mainittuja virhetasoja alentaa merkittävästi;

      Tilien luotettavuus ja tilien perustana olevien toimien laillisuus

               6.

               panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen myönteisen lausunnon lopullisen tilinpäätöksen luotettavuudesta ja sen toteamuksen, että tilinpäätös antaa olennaisilta osiltaan oikeat ja riittävät tiedot yhteisöjen taloudellisesta asemasta sekä toimien tuloksista ja rahavirroista 31 päivältä joulukuuta 2008;

               7.

               ei pidä tavanomaisena, että tilinpäätös esitetään siten, että nettovarallisuus on 51 400 000 000 euroa negatiivinen, ja kysyy, pitäisikö jäsenvaltioilta vaadittavat rahoitusosuudet ilmoittaa saatavina, sillä onhan henkilöstön eläkkeisiin liittyvä arviolta 37 000 000 000 euron määrä varma sitoumus; ottaa huomioon komission tilinpitäjän selityksen, että julkissektorin kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja on noudatettu asianmukaisesti; ehdottaa, että olisi harkittava yhteisön eläkerahastoa, jotta nämä henkilöstöä koskevat rahoitussitoumukset voitaisiin ulkoistaa;

               8.

               on kuitenkin huolestunut tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista, jotka koskevat komission tietyissä elimissä ja pääosastoissa havaittuja heikkouksia laskuja/menoilmoituksia ja ennakkomaksuja koskevassa kirjanpitojärjestelmässä, mikä heikentää taloudellisten tietojen laatua;

               9.

               panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksia sisältämättömät lausumat tuloista, sitoumuksista kaikissa toimintalohkoryhmissä sekä toimintalohkoryhmien ”koulutus ja kansalaisuus” ja ”hallintomenot ja muut menot” tilien perustana olevista maksuista, jotka ovat olennaisilta osiltaan lailliset ja asianmukaiset;

               10.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan seuraavassa vastuuvapausmenettelyssä lausuman tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti samalla tavalla kuin se antaa lausuman tilien luotettavuudesta;

               11.

               panee tyytyväisenä merkille, että komissio on pyrkinyt edistämään ja soveltamaan parempia valvonta- ja hallintomenettelyjä, mikä on parantanut tilannetta edellisistä vuosista ja laskenut tilintarkastustuomioistuimen havaitsemaa tilien perustana olevien toimien virhetasoa tietyillä menoaloilla (toimintalohkot ”maatalous ja luonnonvarat”, ”tutkimus, energia ja liikenne” sekä ”koulutus ja kansalaisuus”);

               12.

               pitää valitettavana sitä, että varainhoitovuotta 2008 koskeva tarkastuslausuma sisälsi yhä huomautuksia (oli kielteinen) yhteisön talousarvion kannalta erittäin tärkeillä menoaloilla (maaseudun kehittäminen, rakennetoimet, tutkimus, energia ja liikenne, ulkoiset toimet täytäntöönpanosta vastaavissa elimissä ja laajentuminen), joilla maksuissa esiintyy vieläkin laajamittaisia olennaisia virheitä;

               13.

               ottaa huomioon, että tiedonannossaan ”Toimintasuunnitelma komission valvontatehtävän vahvistamiseksi rakennetoimien yhteisen hallinnoinnin yhteydessä – vaikutukset” komissio toteaa, että siinä suunnitellut vaiheet on saatettu päätökseen; panee merkille, että alustavat tulokset osoittavat, että menojen virhetaso kaudella 2007-2013 on noin viisi prosenttia; odottaa kuitenkin suurempia etuja koheesiopolitiikalle, jossa on edelleen erittäin suuria ongelmia huolimatta siitä, että komissio on edistynyt EU:n varojen käytön tehostamisessa ja yleisen valvontaympäristön parantamisessa;

               14.

               katsoo myös, että komission toimintasuunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi olisi jo nyt oltava hyötyä tutkimuksen, energian, liikenteen, unionin ulkopuolelle suunnatun tuen ja kehitys- ja laajentumisasioiden aloilla ja että komission täytyisi pystyä kehittämään indikaattoreita ja kuvaajia toimintasuunnitelman vaikutuksen mittaamiseksi;

               15.

               panee kuitenkin merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, ettei ole vielä mahdollista määritellä, onko toimintasuunnitelmalla ollut mitattavissa olevaa vaikutusta valvontajärjestelmiin ja viime kädessä toimien sääntöjenmukaisuuteen (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 2.28), ja kehottaa komissiota ryhtymään asianmukaisiin toimiin sen varmistamiseksi, että vuoden 2009 vastuuvapautta varten on käytettävissä indikaattoreita toimintasuunnitelman vaikutuksen mittaamiseksi;

               16.

               kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia vastuuvapausmenettelyyn liittyvien vaiheiden lyhentämiseksi siten, että äänestys täysistunnossa voitaisiin toimittaa tarkastettua varainhoitovuotta seuraavana vuonna;

      Tarkastuslausuman tiedot ja viitekehys

               17.

               panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen toimet tarkastuslausumassa sovelletun lähestymistavan selkeyttämiseksi edelleen niiden tekijöiden osalta, jotka parantavat vuodesta vuoteen valvontajärjestelmien tehokkuutta ja vaikuttavuutta eri aloilla sekä tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen eräiden osien, kuten rakennetoimia käsittelevän osuuden, laatua, sekä kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tiedottamaan asiasta edelleen säännöllisesti parlamentille;

               18.

               katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen joka vuosi Maastrichtin sopimuksen voimaantulon jälkeen tekemä arvio siitä, miten komissio hallinnoi EU:n varoja, on osoittautunut hyödylliseksi välineeksi kyseisten varojen hallinnoinnin parantamisessa, ja pitää arvossa komission mittavaa työtä hallinnoinnin parantamiseksi; kehottaa kuitenkin jäsenvaltioita osoittamaan vahvempaa sitoumusta varojen käyttämisen parantamiseen;

               19.

               huomauttaa, että Nizzan sopimuksen voimaantulo paransi tilannetta sikäli, että sen jälkeen tilintarkastustuomioistuimen lausumaa tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta on voitu täydentää unionin jokaista keskeistä toiminta-alaa koskevilla erityisarvioilla (määräys sisältyy nyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 287 artiklan 1 kohtaan);

               20.

               toteaa kuitenkin vielä, että vain yksi kerran vuodessa tehtävä kokonaisarvio ei anna oikeaa kuvaa Euroopan yhteisöjen varojen monimutkaisesta rakenteesta, ja toteaa lisäksi, että kielteisen vuotuisen arvion antaminen viidentoista peräkkäisen vuoden ajan voi aiheuttaa yleisen negatiivisen reaktion: kansalaisten voi olla vaikea ymmärtää, miksi tilintarkastustuomioistuin antaa aina kielteisen lausunnon;

      Perussopimusten tarkistaminen ja tarkastuslausuman uudistaminen

               21.

               toteaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Lissabonin sopimuksella, 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti parlamentilla on tärkeämpi asema perussopimusten muuttamisessa: sillä on oikeus esittää neuvostolle esimerkiksi tarkastuslausumaan liittyviä ehdotuksia perussopimusten muuttamiseksi;

               22.

               kehottaa tarkastelemaan sekä ala- tai toimialakohtaisten että monivuotisia ohjelmia koskevien erillisten tarkastuslausumien toteutettavuutta tulevaisuudessa pitäen mielessä sen, että tilintarkastustuomioistuimen toimintatapa ja Euroopan yhteisöjen varojen monivuotinen ja alakohtainen luonne olisi sovitettava paremmin yhteen;

               23.

               huomauttaa, että komissio on jatkuvasti esittänyt, että kyseisten menojen ”monivuotinen luonne” tarkoittaa, että useimmat virheet voidaan havaita ja korjata ennen asiaankuuluvien ohjelmien päättämistä; huomauttaa lisäksi, että tilintarkastustuomioistuin katsoo, ettei tällä hetkellä ole saatavilla riittävästi tietoa tämän väitteen tueksi;

      Budjettihallinto

               24.

               on huolissaan siitä, että vuonna 2008 pääasiassa monivuotisia ohjelmia koskevat maksattamatta olevat talousarviositoumukset – eli seuraavaan varainhoitovuoteen myöhemmin käytettäväksi siirrettävät käyttämättä jääneet sitoumukset – lisääntyivät 16,4 miljardia euroa (11,8 prosenttia) 155 miljardiin euroon (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 3.9), vaikka myöntääkin, että tämä johtuu tietyissä tapauksissa uusien ohjelmien hitaasta käynnistymisestä, kun taas toisissa se kertoo talousarvion huonosta suunnitteluprosessista; on huolissaan siitä, että joka vuosi käyttämättä jääneet varat ovat menetetty mahdollisuus panna täytäntöön EU:n politiikkaa ja ohjelmia;

               25.

               panee kuitenkin merkille, että vaikka jaksotettuihin menoihin liittyvien maksattamatta olevien talousarviositoumusten määrä pysyi erittäin korkealla tasolla ja ylitti vuoden 2008 talousarvion maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärän, tilintarkastustuomioistuin myös huomautti, että useimmat maksattamatta olevat talousarviositoumukset ovat nyt peräisin vuosilta 2007 ja 2008 ja liittyvät siksi nykyiseen rahoituskehykseen (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 3.15);

               26.

               panee tyytyväisenä merkille, että varojen automaattisen vapautuksen olisi määrä estää ongelmat tällä rahoituskaudella, mutta on edelleen huolissaan siitä, että suurin maksattamatta olevien sitoumusten osuus koskee koheesiopolitiikkaa, jonka yhteydessä kauden 2000–2006 hankkeisiin ei sovelleta varojen automaattisen vapautuksen menettelyä;

               27.

               pyytää jäsenvaltioita toimittamaan loput hallinto- ja valvontajärjestelmien sääntöjenmukaisuuden arviointia koskevista asiakirjoista mahdollisimman nopeasti ja tarpeeksi hyvälaatuisina, jotta välimaksut eivät enää viivästyisi eivätkä maksattamatta olevat talousarviositoumukset enää kasvaisi;

               28.

               kehottaa komissiota antamaan parlamentille maa- ja rahastokohtaisen yleiskatsauksen vuosina 2005-2009 osoitetusta talousarviotuesta;

      Takaisinperintä

               29.

               toteaa, että takaisinperinnässä on tapahtunut hieman edistystä, mutta on edelleen huolissaan sääntöjenvastaisesti maksettuja yhteisön varoja koskevista ongelmista ja siitä, että jäsenvaltioissa sovelletuista oikaisumekanismeista annetut tiedot ovat huonolaatuisia; kiinnittää huomiota siihen, että väärin perustein osoitettujen varojen osalta on saavutettava kiireesti sadan prosentin takaisinperintätaso;

               30.

               panee tyytyväisenä merkille komission toimittamat tiedot rahoitusoikaisuista jäsenvaltioittain syyskuuhun 2009 asti, mutta on huolissaan siitä, että vuotuisen luonteensa takia tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa ei pystytä vertaamaan komission pitkällä aikavälillä toimittamia tietoja, jolloin toiminnan tuloksia vuonna 2008 on mahdotonta arvioida kokonaisvaltaisesti;

               31.

               pyytää komissiota parantamaan monivuotisten perintäjärjestelmien tehokkuutta ja vaikuttavuutta muun muassa jäsenvaltioiden tasolla ja konsolidoimaan perintää ja rahoitusoikaisuja koskevat tiedot antaakseen luotettavia, eri toimintalohkojen ja rahastojen hallinnointimenettelyjen kesken vertailukelpoisia lukuja; pyytää komissiota raportoimaan tästä parlamentille vuotuisen tilinpäätöksen liitetiedoissa kokonaiskuvan saamiseksi;

               32.

               kehottaa komissiota esittämään rahoitusoikaisuista ja erityisesti takaisinperinnästä täydelliset ja luotettavat numerotiedot, joissa eritellään kyseinen jäsenvaltio, tarkka budjettikohta ja vuosi, johon perintä kohdistuu (kuten todettiin jo vuoden 2006 vastuuvapautta koskevassa mietinnössä (11), ja katsoo, että mikä tahansa muu esitystapa tekee vakavasti otettavan valvonnan mahdottomaksi;

               33.

               muistuttaa pyytäneensä komissiota tekemään vuosittain kutakin rahastoa koskevan jäsenvaltiokohtaisen luokituksen, josta käy ilmi virheaste - sekä oikaisumekanismien vaikutusten kanssa että ilman niitä – ja toimittamaan tämän parlamentille aktiivisessa, avoimessa ja helppokäyttöisessä muodossa;

               34.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta esittämään tätä luetteloa koskevat huomautuksensa omien havaintojensa pohjalta;

      Maksujen keskeyttäminen

               35.

               huomauttaa, että lopulliset päätökset ja toteutetut korjaustoimenpiteet ovat tärkeitä, koska niiden tarkoituksena on peruuttaa EU-rahoitus menoilta, joita ei ole toteutettu EU:n lainsäädäntöä noudattaen, ja kehottaa jälleen yksilöimään tarkan budjettikohdan sekä vuoden, johon perintä kohdistuu;

               36.

               antaa komissiolle täyden tukensa maksujen keskeyttämistä koskevan lainsäädännön tiukassa soveltamisessa ja panee tyytyväisenä merkille jo käynnistetyt toimet, joilla halutaan varmistaa, että varoja ei siirretä, jos komissiolla ei ole täydellisiä takeita edunsaajavaltion hallinto- ja valvontajärjestelmien luotettavuudesta;

               37.

               kiinnittää huomiota Kreikan tapaukseen, jossa komission päätöksellä toteutetut huomattavat rahoitusoikaisut näyttävät johtaneen parempiin tuloksiin joillakin aloilla; kehottaa komissiota yksilöimään nämä alat ja muistuttaa, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta ei ole osoitettu, että Kreikan viranomaisten laatima ja täytäntöönpanema toimintasuunnitelma olisi toiminut vaikuttavasti (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 2.5);

               38.

               katsoo, että maksujen keskeyttäminen on keino painostaa jäsenvaltiota pyrkimään saamiensa EU-varojen asianmukaiseen käyttöön, jos sen meno-ohjelmiin liittyy toistuvia varauksia;

               39.

               kehottaa komissiota yksinkertaistamaan sääntöjä, soveltamaan tarpeen vaatiessa maksujen keskeyttämistä koskevaa nykyistä lainsäädäntöä ja tiedottamaan parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle ajoissa maksujen keskeyttämisestä ja sen seurauksista;

      Vuotuiset yhteenvedot

               40.

               katsoo, että vuotuisten yhteenvetojen, joita jäsenvaltioiden on toimielinten välisen sopimuksen ja varainhoitoasetuksen 53 b artiklan 3 kohdan mukaisesti laadittava saatavilla olevista tarkastuksista ja ilmoituksista, olisi oltava ensimmäinen askel kohti kansallisten hallinnointia koskevien ilmoitusten käyttöönottoa kaikissa jäsenvaltioissa;

               41.

               pitää myönteisenä Haagissa 28.–29. tammikuuta 2010 EU:n varojen kansallisen tilivelvollisuuden parantamisesta järjestetyn parlamenttienvälisen konferenssin lausumaa, jossa suositellaan, että jäsenvaltioissa pannaan täytäntöön tai vahvistetaan kansallisen politiikan välineitä EU:n menojen valvonnan ja hallinnoinnin parantamiseksi ja että EU:n rahoituksen hallinnointiin ja tilivelvollisuuteen käytettävien välineiden, kuten vuosikertomusten, pitäisi sisältää osia yhteisestä EU:n kehyksestä vertailujen tekemiseksi ja parhaiden käytäntöjen tunnistamiseksi ja etenemiseksi kohti kansallisia hallinnointia koskevia ilmoituksia;

               42.

               korostaa, että tulevassa varainhoitoasetuksen tarkistuksessa vuotuisten yhteenvetojen asemaa on vahvistettava ja jäsenvaltioiden toimittamien tietojen laatua, yhtenäisyyttä ja vertailukelpoisuutta on parannettava, jotta ne toisivat lisäarvoa EU-varojen valvontaan;

               43.

               panee tyytyväisenä merkille komission parlamentille toimittamat tiedot vuonna 2009 toimitetuista vuotuisista yhteenvedoista ja kehottaa komissiota julkaisemaan kaikkien jäsenvaltioiden vuotuiset yhteenvedot avoimuuden ja yleisen vastuuvelvollisuuden edistämiseksi; kehottaa komissiota analysoimaan saatujen vuotuisten yhteenvetojen perusteella EU-varojen kansallisen hallinto- ja valvontajärjestelmän vahvuuksia ja heikkouksia kussakin jäsenvaltiossa;

               44.

               pitää erittäin tärkeänä, että komissio raportoi kyseisten vuotuisten yhteenvetojen laadusta ja että se tavoittelee suurempaa lisäarvoa yksilöimällä yhteiset ongelmat, mahdolliset ratkaisut tai parhaat käytännöt sekä hyödyntää näitä tietoja valvontatehtävässään;

               45.

               katsoo, että vertaileva arvio on toimitettava parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään vuoden 2010 lopulla ja julkaistava pian sen jälkeen;

               46.

               kehottaa komissiota varmistamaan, että vuotuisia yhteenvetoja koskevissa yleisissä ohjeissa edellytetään, että kaikissa jäsenvaltioissa noudatetaan yhtenäisiä menettelyjä ja analyyttistä näkökulmaa; panee merkille, että komissio aikoo tarkistaa ohjeitaan siten, että raportointivaatimuksia yksinkertaistetaan ja parhaista käytännöistä annetaan enemmän ohjeistusta; kehottaa komissiota käyttämään tilaisuutta hyväkseen ja sisällyttämään ohjeisiin mallin kansallisia hallinnointia koskevia ilmoituksia varten niissä jäsenvaltioissa, jotka päättävät ottaa ne käyttöön, sekä kehittämään oman kannustavan menettelytapansa;

      Kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset

               47.

               pitää myönteisenä, että Tanska, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat tehneet vapaaehtoisia aloitteita EU-varojen hallinnointia koskevan kansallisen ilmoituksen laatimiseksi; pahoittelee kuitenkin neljän aloitteen välisiä suuria eroja; pitää erittäin myönteisenä Alankomaiden ja Ruotsin hallitusten kirjettä, jossa pyydetään komissiolta ohjeita kansallisten ilmoitusten keskeisten näkökohtien määrittelemiseksi, koska ohjeet voisivat olla hyödyllinen tietolähde myös muille jäsenvaltioille; pahoittelee sitä, että näistä aloitteista huolimatta useimmissa muissa jäsenvaltioissa tämänsuuntaisia toimia ei ole vielä toteutettu;

               48.

               palauttaa mieliin kansallisten hallinnointia koskevien ilmoitusten käyttöönottamista koskevan kehotuksensa (vuoden 2007 vastuuvapauspäätökseen liitetyn, 23. huhtikuuta 2009 annetun päätöslauselman (12) 32 kohta);

               49.

               korostaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen 274 artikla) ensimmäisessä kohdassa määrätään nyt, että komissio ”toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa”, ja toistaa – kuten se on viidessä viimeisimmässä vastuuvapauspäätöslauselmassaan todennut – olevansa edelleen vakuuttunut siitä, että kaikkia yhteisesti hallinnoituja EU-varoja koskevat kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset olisivat edistysaskel;

               50.

               korostaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 317 artiklan toisessa kohdassa vahvistetaan jäsenvaltioiden vielä määrittelemättömät valvonta- ja tilintarkastusvelvoitteet sekä niistä johtuvat tehtävät; kehottaa komissiota käyttämään 317 artiklan uutta sanamuotoa, jotta voidaan ottaa mahdollisimman pian käyttöön pakolliset kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset; viittaa myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklaan, joka antaa komissiolle uusia välineitä panna oikeudellisesti velvoittavia unionin säädöksiä täytäntöön tasapuolisesti ja yhdenmukaisesti;

               51.

               kehottaa komissiota ehdottamaan varainhoitoasetusta tarkistettaessa, että jäsenvaltiot velvoitettaisiin laatimaan kansallisia hallinnointia koskevia ilmoituksia, jotka allekirjoitetaan asiaankuuluvalla poliittisella tasolla ja jotka jäsenvaltion ylin kansallinen tilintarkastuselin varmentaa; katsoo, että näin kevennettäisiin hallintoa ja parannettaisiin yhteisesti hallinnoitujen varojen hoitoa;

               52.

               kehottaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehostamaan yhteisen hallinnoinnin valvonnassa kansallisten tilintarkastuselinten ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen yhteistyötä;

               53.

               ehdottaa, että kansalliset tilintarkastuselimet antaisivat riippumattomina ulkoisina tarkastajina kansainvälisten tilinpitostandardien mukaisesti EU-varojen hallinnoinnista kansallisia tarkastusilmoituksia; kehottaa komissiota tutkimaan mahdollisuutta muuttaa ja sopeuttaa vastuuvapauden myöntämisen aikataulua, jotta (kansalliset) ulkoiset tarkastajat voivat tehdä oikea-aikaiset tarkastukset kansallisista hallinnointia koskevista ilmoituksista;

               54.

               on syvästi huolissaan Kreikassa toteen näytetystä rahoitustilastojen manipuloinnista ja veronkierrosta; panee merkille julkisella sektorilla laajalle levinneen korruption, jota esiintyy koko hallinnossa, myös julkisissa hankinnoissa, kuten Kreikan pääministeri myönsi; kiinnittää huomiota merkittäviin kustannusvaikutuksiin, joita tällä tilanteella on Kreikan talousarvioon; kehottaa komissiota tutkimaan kiireesti olosuhteita, joissa sille toimitettiin ja joissa se tosiasiassa kelpuutti väärät makrotaloutta koskevat tiedot näin pitkältä ajalta;

      Komission sisäisen valvonnan järjestelmä

      Yhdennettyä sisäisen valvonnan kehystä koskeva toimintasuunnitelma

               55.

               on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen toistuvasta kritiikistä, joka kohdistuu jäsenvaltioissa toteutettavan valvonnan laadullisiin puutteisiin, ja katsoo, että EU:n julkisen kuvan kannalta on vahingollista, jos yksittäiset jäsenvaltiot voivat noudattaa erilaisia valvontasääntöjä;

               56.

               myöntää, että tarkastuslausumat ovat vaiheittain parantuneet vuodesta 2003 alkaen (56 prosenttia menoista sai tilintarkastustuomioistuimen myönteisen lausunnon vuonna 20 08, kun vuonna 2003 luku oli 6 prosenttia), mutta on edelleen huolissaan tilintarkastustuomioistuimen arviosta, jonka mukaan toistaiseksi on vielä mahdotonta määritellä, onko toimintasuunnitelmalla ollut mitattavissa olevaa vaikutusta valvontajärjestelmiin, eikä komissio eräiden talousarvioalojen osalta pysty osoittamaan, että sen valvontajärjestelmien parantamistoimilla on kyetty lieventämään virheriskiä (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohdat 2.28 ja 2.33);

               57.

               kehottaa komissiota esittämään edelleen säännöllisin väliajoin arvioita yhdennetyn sisäisen valvonnan järjestelmästä ja pyytää, että vuotuisiin toimintakertomuksiin ja yhteenvetoon sisällytettäisiin entistä kattavammin ja yksiselitteisemmin komission yksiköiden ja jäsenvaltioiden yhteisen hallinnoinnin järjestelmän toiminta, kuten komission aluepolitiikan pääosasto jo tekee vuotuisessa toimintakertomuksessaan;

      Analyysi toimintamenojen ja EU-varojen valvontajärjestelmän kustannusten välisestä tasapainosta

               58.

               muistuttaa tässä yhteydessä toimintasuunnitelman tärkeästä toimenpiteestä 10, jonka tavoitteena on, että laaditaan ”analyysi valvontakustannuksista”, koska ”valvontakustannusten on oltava asianmukaisessa suhteessa valvonnasta saatavaan hyötyyn”;

               59.

               kehottaa komissiota toteuttamaan vuonna 2010 kattavamman arvion valvontajärjestelmien käyttämistä resursseista tutkimuksen, energian, liikenteen, maaseudun kehittämisen, unionin ulkopuolelle suunnatun tuen ja hallintomenojen aloilla, kuten parlamentti on pyytänyt aiempien vuosien vastuuvapauspäätöksiin liitetyissä päätöslauselmissaan;

               60.

               pitää tätä erityisen tärkeänä arvioitaessa, miten tarkastuksia voidaan parantaa tulevaisuudessa, sekä tästä aiheutuvia kustannuksia, kuten tilintarkastustuomioistuin suositti vuoden 2008 vuosikertomuksessa (kohta 2.35 a), sekä pyrittäessä edistymään hyväksyttävän virheriskin saavuttamisessa;

      Hyväksyttävä virheriski

               61.

               panee merkille komission 16. joulukuuta 2008 antaman edellä mainitun tiedonannon hyväksyttävän virheriskin käsitettä koskevasta yhteisymmärryksestä vakaana metodologisena perustana hyväksyttävän riskitason taloudelliselle arvioinnille; muistuttaa epäilyksistään, jotka koskevat jäsenvaltioiden valvontamenoista antamia lukuja, ja kehottaa komissiota ajantasaistamaan ja täydentämään tiedonannossa käytettyjä lukuja; kehottaa komissiota käsittelemään kaikkia tilintarkastustuomioistuimen havaitsemia heikkouksia ja puutteita ja korostaa seuraavia asioita:

                           —

                           mahdollisen hyväksyttävän virheriskin määrittäminen on ainoastaan yksi monista asioista, joita on tutkittava Euroopan unionin varainhoidon parantamiseksi; muita asioita ovat 1) nykyisten valvontajärjestelmien parempi käyttö, 2) yleisesti hyvin alhaisten valvontamenojen lisääminen, 3) yksinkertaistaminen ja 4) keskittäminen,

                           —

                           jäsenvaltioilta saatavan tiedon laatu ei ole tällä hetkellä riittävä hyväksyttävän virheriskin määrittämiseen ja hyväksymiseen,

                           —

                           neuvoston kanta asiaan ei ole tiedossa;

               62.

               kehottaa komissiota antamaan yksityiskohtaisen selvityksen tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista puutteista ja heikkouksista (13), erityisesti jäsenvaltioilta saatavan tiedon laadun osalta;

               63.

               muistuttaa edellä mainitun toimintasuunnitelman toimenpiteestä 4, jossa parlamentin suositusten mukaisesti ehdotetaan, että ”aloitetaan vuoropuhelu toimielinten välillä sellaisista tilien perustana oleviin toimiin liittyvistä riskeistä, joita voidaan pitää hyväksyttävinä”; toteaa kuitenkin, että toimenpide on käynnistetty vasta äskettäin;

               64.

               katsoo näin ollen, että komission on suhteellisuusperiaatteen ja valvontajärjestelmien kustannustehokkuuden periaatteen noudattamiseksi arvioitava suhdetta, joka vallitsee niiden resurssien, jotka komissiolla on käytössään kutakin tiettyä politiikanalaa varten, ja niiden resurssien osien välillä, joita se käyttää valvontajärjestelmissään kutakin menoerää kohden;

               65.

               pyytää komissiota yksilöimään poliittisesti arkaluonteiset kysymykset (joilla on suuri mainetta koskeva riski), joiden kohdalla virhetasoja olisi arvioitava laadullisesta (eikä taloudellisesta) näkökulmasta;

               66.

               katsoo, että virheiden vuoksi vaarassa olevien unionin varojen määrä olisi myös otettava huomioon hyväksyttävää virhetasoa määriteltäessä;

               67.

               katsoo myös, että valvonnassa käytettävien resurssien ja valvonnan tulosten kustannus-hyötysuhdetta olisi pidettävä ensisijaisena tekijänä, joka olisi otettava huomioon silloin, kun tilintarkastustuomioistuin laatii tarkastuslausumaansa;

               68.

               pitää valitettavana, että komissio pyrkii enemmän vakuuttamaan parlamentin ”hyväksyttävän virheriskin” käyttöönoton tarpeellisuudesta kuin saamaan jäsenvaltiot vakuuttumaan pakollisten kansallisten hallinnointia koskevien ilmoitusten tarpeellisuudesta;

      Yksinkertaistaminen

               69.

               korostaa, että valvontajärjestelmissä näkyy keskenään toisinaan osittain päällekkäisten tasojen säännösten ja määräysten monimutkainen rakenne; kehottaa siksi komissiota nopeuttamaan yksinkertaistamista ja ottamaan parlamentin täysimääräisesti mukaan, ja pyytää jäsenvaltioita ja alueita toteuttamaan vastaavat toimet;

      Toimielinten välinen keskustelu vastuuvapausmenettelyä koskevasta nykyisestä järjestelystä

               70.

               pyytää komissiota järjestämään toimielinten välisen kokouksen, johon kutsutaan ensimmäisessä vaiheessa neuvoston, komission, tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin korkean tason edustajia ja toisessa vaiheessa jäsenvaltioiden, kansallisten parlamenttien ja ylimpien tarkastuselinten edustajia ja jossa keskustellaan perusteellisesti nykyisestä vastuuvapausmenettelystä;

               71.

               ehdottaa, että komissiolle annetaan seuraavassa talousarviomenettelyssä tarvittavat määrärahat kyseisen keskustelun järjestämistä varten;

      Komission poliittinen ja hallinnollinen vastuu

      Vuotuiset toimintakertomukset

               72.

               pitää valitettavana, että tilintarkastustuomioistuin korosti vuosikertomuksessaan 2008 jälleen kerran sitä, että joissakin vuotuisissa toimintakertomuksissa ei edelleenkään anneta riittävästi todentavaa aineistoa tarkastuslausuman myöntämiseksi; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään vuosikertomuksen eri lukuihin vastaavien vuotuisten toimintakertomusten yksityiskohtaisen analyysin;

               73.

               on huolestunut siitä, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi edelleen puutteita valvontajärjestelmien toiminnassa ja komission pääjohtajien lausumissa annettuun varmuuteen liittyvissä varaumissa erityisesti siltä osin kuin kyseessä on niiden vaikutus tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta saatuun varmuuteen, ja muistuttaa jäsenvaltioita ja komissiota niiden vastuusta tällä alalla;

      Avoimuus ja etiikka

               74.

               edellyttää, että tiedot kaikista komission kanssa työskentelevien asiantuntija- ja työryhmien jäsenistä ovat julkisesti saatavilla ja myös kaikki EU-varojen saajat julkistetaan;

               75.

               edellyttää, että komissio vastaa EU-rahoituksen saajia koskevien tietojen kattavuudesta sekä haku- ja vertailukelpoisuudesta, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tiedot edunsaajista ja niiden hankkeista;

               76.

               pitää myönteisenä sitä, että tiedot EU-rahoituksen saajista on tarkoitus julkistaa laajemmin ja toimittaa saataville helposti saatavilla olevan ja käyttäjäystävällisen verkkosivuston avulla, ja kehottaa yhdenmukaistamaan pääportaalista aukeavien kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten verkkosivustojen rakenteen ja esitystavan;

               77.

               korostaa jälleen kerran, että komission jäsenten nykyisiä käytännesääntöjä on tarkistettava muun muassa seuraavien puutteiden korjaamiseksi: a) ”eturistiriidan” käsitettä ei ole määritelty, b) toimintatapoja eturistiriitatilanteessa ei ole kuvattu, c) lahjojen ja kestityksen hyväksymiselle ei ole selkeitä sääntöjä d) eikä ole luotu elintä, joka tutkisi valituksia sekä tekisi puheenjohtajan puolesta (mahdollisen) itsearvioinnin;

               78.

               edellyttää, että komissio käynnistää parlamentin kuulemisen komission jäsenten nykyisten käytännesääntöjen tarkistamisesta nyt, kun asiasta päästiin 27. tammikuuta 2010 yhteisymmärrykseen puheenjohtaja José Manuel Barroson ja parlamentin ja komission välisen puitesopimuksen tarkistamista käsittelevän parlamentin työryhmän välillä, ja odottaa komission hyväksyvän sen jäsenten käytännesääntöjen tarkistetun version viimeistään elokuussa 2010 ja huomauttaa samalla, että tämä tarkistaminen olisi pitänyt tehdä ennen uuden komission nimittämistä;

               79.

               muistuttaa, että komission jäsenten kabinettien henkilöstöstä, jota ei ole palkattu henkilöstösääntöjen mukaisesti, on tärkeä antaa tietoa täysin avoimesti ja julkisesti;

               80.

               kehottaa myös sisällyttämään komission jäsenten sitoviin käytännesääntöihin tarvittavat eettiset normit ja keskeiset toimintaperiaatteet, joita komission jäsenten on noudatettava virkaansa hoitaessaan ja etenkin henkilöstöä, erityisesti välitöntä avustajakuntaansa (”kabinetti”), palvelukseen ottaessaan;

               81.

               kehottaa komissiota varmistamaan, että koko henkilöstö on hyvin koulutettua ja että henkilöstölle on tiedotettu asianmukaisesti henkilöstösääntöjen 22 a ja 22 b artiklan mukaisista velvollisuuksista ja oikeuksista;

      Hallinto ja sen uudistus

               82.

               panee merkille, että hallinnollisia tuki- ja koordinointitehtäviä hoitavan henkilöstön määrä on hieman laskenut (vuonna 2007 se oli 31,8 prosenttia ja 30,9 prosenttia vuonna 2009), ja toteaa, että se muodostaa vain osan yleiskustannuksista; palauttaa mieliin pyytäneensä jo aiemmin näiden sektoreiden henkilöstön vähentämistä 20 prosenttiin (edellä mainitun 23. huhtikuuta 2009 annetun päätöslauselman 217 kohta);

               83.

               kehottaa komissiota liittämään vuoden 2011 talousarviota koskeviin valmisteluasiakirjoihin (entisiin alustavan talousarvioesityksen valmisteluasiakirjoihin) hallintokaavion, jossa tämän alan henkilöstöä vähennetään 3 prosenttia ja joka olisi ensimmäinen askel 20 prosentin tavoitteen saavuttamisessa Barroson toisen komission toimikaudella;

               84.

               kehottaa komissiota ennen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen tarkistamista työstämään ja esittämään vaihtoehtoisia keinoja virkamiesten ja muun henkilöstön palkkauksen mukauttamiselle asianmukaisen oikeudellisen ja aktuaarisen perustan mukaisesti; toteaa, että tällä tavoin pyritään saamaan aikaan laajempi laskentaperusta vuosittain tehtävälle mukauttamiselle sekä palkkauksen oikea-aikaisempi mukauttaminen ja siten myös välittämään totuudenmukaisempi kuva jäsenvaltioiden kokonaistalouden kehittymisestä;

               85.

               kehottaa komissiota arvioimaan, onko mielekästä palkata hakijoita vain peruspalkkaluokkiin heidän soveltuvuutensa huomioon ottaen, ja tekemään ehdotuksia koulutetun henkilöstön palkkaamisesta ylempiin palkkaluokkiin; odottaa arvioinnin osana myös selvitystä kabinettien jäsenten konkreettisista työnkuvista heidän palvelussuhteensa päättymisen jälkeen sekä suhteessa heille asetettuihin edellytyksiin;

               86.

               kehottaa komissiota ottamaan kantaa siihen, miten pitkälle vuoden 2004 henkilöstösääntöuudistuksen yhteydessä määritellyt säästötavoitteet on saavutettu, erityisesti virkamiesten ja muun henkilöstön sairausvakuutuksen ja eläkkeen omavastuuosuuden nostamisen suhteen;

               87.

               ehdottaa komissiolle, että se erottaisi toisistaan tilinpidosta huolehtivien ja varojen siirtämisestä vastaavien henkilöiden tehtävät varainhallinnan sisäistä valvontaa koskevien tavanomaisten turvallisuussääntöjen mukaisesti;

      Erillisvirastojen hallinnointi

               88.

               palauttaa mieliin kehotuksensa (23. huhtikuuta 2009 annetun päätöslauselman 254 ja 255 kohdat) kehittää ja ottaa käyttöön yleinen valvontajärjestelmä sääntelyvirastoja varten sekä kehittää tehokas valvontajärjestelmä unionin erillisvirastoja varten;

               89.

               korostaa tältä osin, että vaikka tietyillä erillisvirastoilla on oikeudellisesti riippumaton asema, talousarvion toteuttamisesta vastaa komissio (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan ensimmäisen kohdan, asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 54, 55 ja 185 artiklan sekä asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 37 artiklan ja 41 artiklan 2 kohdan mukaisesti);

      Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)

               90.

               on huolissaan yli yhdeksän kuukautta kestävien tutkimusten määrästä ja siitä, että OLAFin tutkimat tapaukset johtavat harvoin jatkotoimiin kansallisissa oikeusasteissa, ja katsoo, että OLAFin henkilöresursseja olisi punnittava, jotta voitaisiin nähdä, olisiko resurssien lisäämisestä hyötyä näillä kahdella alalla;

               91.

               pitää myönteisinä uuden komission 15. tammikuuta 2010 antamia lupauksia käynnistää neuvoston kanssa uudelleen keskustelut OLAFin uudistuksesta ja esittää heinäkuuhun 2010 mennessä luvattu ja pitkään myöhässä ollut komission keskusteluasiakirja perustaksi neuvoston kanssa käytäville neuvotteluille;

               92.

               toistaa, että on tärkeää ottaa huomioon parlamentin 20. marraskuuta 2008 antama ensimmäisen käsittelyn kanta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamisesta (14), ja haluaa vielä kerran korostaa, että OLAFin olisi pysyttävä komission yhteydessä mutta toimittava riippumattomana, jotta se olisi vahva tulevaisuudessa; muistuttaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklalla jäsenvaltioille annetaan enemmän vastuuta, joten sillä tuetaan parlamentin jatkuvaa kehotusta parantaa jäsenvaltioiden yhteistyötä OLAFin kanssa;

               93.

               toivoo saavansa tutustua varhaisessa vaiheessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 86 artiklan mukaisesti tehtävään ehdotukseen Euroopan yleisen syyttäjäviraston perustamisesta; toivoo voivansa osallistua Euroopan syyttäjänvirastosta käytäviin keskusteluihin;

               94.

               vaatii komissiota esittämään kiireellisesti luvatun ja kauan odotetun komission keskusteluasiakirjan ja korostaa jälleen aiheesta 20. marraskuuta 2008 antamansa edellä mainitun ensimmäisen käsittelyn kannan merkitystä; haluaa vielä kerran korostaa, että OLAFin olisi pysyttävä komission yhteydessä mutta toimittava riippumattomana, jotta se olisi vahva tulevaisuudessa; korostaa parlamentin kantaan sisältyneitä ehdotuksiaan, jotka koskivat OLAFin pääjohtajan virkaa, ja kehottaa nimittämään hyväksytyn ehdokkaan hyvin pian; katsoo, että valintamenettely on toteutettava toimielinten välisellä tasolla kunnioittaen täysin parlamentin oikeuksia;

               95.

               vahvistaa kantansa, että OLAFin väliaikaisen pääjohtajan nimitysmenettelyssä on noudatettava soveltuvin osin sääntöjä, joista säädetään OLAFin oikeusperustasta annetussa säännöksessä eli Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25. toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (15) 12 artiklassa; pahoittelee sitä, kuinka komissio kaiken kaikkiaan soveltaa henkilöstösääntöjä, ja on huolissaan siitä, että komission kanta saattaa vaikuttaa OLAFin tehokkuuteen;

      ALAKOHTAISET KYSYMYKSET

      Tulot

               96.

               panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, että yleisesti ottaen jäsenvaltioiden komissiolle lähettämät perinteisiä omia varoja koskevat selvitykset olivat luotettavia eikä niiden virhetaso ollut olennainen ja että alv:oon ja BKTL:oon perustuvat omat varat oli laskettu oikein ja komissio oli kerännyt ja tilittänyt ne yhteisön kirjanpitoon oikein;

               97.

               panee erittäin huolestuneena merkille Kreikan julkisesta alijäämästä ja velkatilastoista annetun komission kertomuksen (KOM(2010) 1), joka herättää vakavia epäilyjä Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen luotettavuudesta; kehottaa komissiota varmistamaan omien tutkimustensa avulla vuonna 2008 käyttöön annettujen tietojen oikeellisuuden ja vahvistamaan omien varojen ilmoitetun osuuden ja niiden laskemisen asianmukaisuuden ja laillisuuden;

               98.

               kehottaa komissiota esittämään suunnitelmansa Kreikan hallinnon kanssa tulevaisuudessa toteutettavien toimien käsittelystä; korostaa, että EU:n varojen hallinnointiin osallistuva henkilöstö on jätettävä kustannusten leikkauksia koskevien toimenpiteiden ulkopuolelle hallintorakenteiden säilyttämisen ja koskemattomuuden varmistamiseksi;

               99.

               panee kuitenkin alv:oon perustuvia omien varojen osalta merkille, että jopa vuodelta 1989 peräisin olevia varaumia on edelleen, ja kehottaakin komissiota pyrkimään edelleen yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa siihen, että varaumat poistetaan kohtuullisessa ajassa;

               100.

               kehottaa komissiota noudattamaan BKTL:oon perustuvien omien varojen kohdalla tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2008 vuosikertomuksen kohdassa 4.36 olevaa suositusta ja tiedottamaan parlamentille yksityiskohtaisesti siitä, miten jäsenvaltioiden kansallisissa tilastolaitoksissa on edistytty suoran tarkistamisen soveltamisessa ja seuranta- ja valvontajärjestelmien arvioinnissa;

      Yhteinen maatalouspolitiikka

               101.

               panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksensa perusteella antaman myönteisen arvion, jonka mukaan maaseudun kehittämistä lukuun ottamatta maatalouden ja luonnonvarojen toimintalohkoryhmän osalta 31. joulukuuta 2008 päättyneen varainhoitovuoden maksuissa virhetaso ei ollut olennainen; panee tyytyväisenä merkille, että EU-27:n keskimääräinen virhetaso jää alle 2 prosentin kynnyksen, joka on tilintarkastustuomioistuimen hyväksymä raja;

               102.

               panee huolestuneena merkille, että pinta-alatukien täytäntöönpanoon liittyvien paikalla toteutettavien tarkistusten virhetasoissa on jäsenvaltioittain suurta hajaannusta (Ranska 0,2 prosenttia, Yhdistynyt kuningaskunta 0,24 prosenttia, Saksa 0,3 prosenttia, Kreikka 3,7 prosenttia, Romania 12,57 prosenttia, Bulgaria noin 6 prosenttia), ja vaatii, että järjestelmän yleistä uskottavuutta ei saa vaarantaa; kannustaa välittömiin, oikein kohdennettuihin toimiin, jotka sekä keventävät hyvin suoriutuvien jäsenvaltioiden hallintoa että ovat tehokas vastareaktio;

               103.

               pitää valitettavana tilintarkastustuomioistuimen havaintoa, että maaseudun kehittämiseen liittyvissä menoissa virhetaso on edelleen korkea, vaikka arvioitu virhetaso on alhaisempi kuin edellisinä vuosina;

               104.

               panee tyytyväisenä merkille jäsenvaltioiden maatalousmenoista esittämien selvitysten ja vuotuisten yhteenvetojen laatua koskevan komission arvion, jossa todettiin, että vuonna 2008 suurin osa jäsenvaltioista täytti lainsäädännön mukaiset velvoitteet ja noudatti yleensä komission laatimia suuntaviivoja;

               105.

               toistaa kuten edellisinäkin vuosina, että yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on yleisesti ottaen vaikuttava, kun tarkoituksena on alentaa virheiden tai sääntöjenvastaisten menojen riskiä, mutta pitää kuitenkin valitettavana, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi merkittäviä heikkouksia kolmessa jäsenvaltiossa (Bulgariassa, Romaniassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlanti)) tarkastettujen maksajavirastojen järjestelmissä (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 5.32); tunnustaa kuitenkin, että näihin heikkouksiin puuttumiseksi ryhdyttiin toimenpiteisiin;

               106.

               kannustaa yksinkertaistamaan monimutkaisia sääntöjä ja määrittelemään tarkemmin etenkin maatalouden ympäristötukijärjestelmiä koskevat tukikelpoisuuskriteerit maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä varsinkin komission mutta myös jäsenvaltioiden tasolla ja kehottaa lisäksi antamaan kaikille sidosryhmille yksityiskohtaisemmat ja selkeämmät ohjeet ja suuntaviivat ja järjestämään koulutusta;

               107.

               pitää valitettavana, että jäsenvaltioiden viranomaisten soveltamissa viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmissä (LPIS) on tilintarkastustuomioistuimen mukaan edelleen huomattavia puutteita joissakin jäsenvaltioissa (Bulgariassa, Espanjassa, Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa); panee merkille, että kansallisella tasolla on ryhdytty erilaisiin toimenpiteisiin puutteiden korjaamiseksi;

               108.

               on lisäksi huolissaan SAPARD-ohjelmien menoihin liittyvistä virheistä Bulgariassa ja Romaniassa, minkä vuoksi maatalouspääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa esitetään varaumia; panee merkille jo käynnissä olevat toimintasuunnitelmat vastauksena komission suosituksiin;

               109.

               korostaa, että on tärkeää toteuttaa nopeasti perinpohjaisia jälkitarkastuksia tukikelvottomien menojen ja/tai riittämättömien tositteiden havaitsemiseksi ja tarvittavien korjausten tekemiseksi;

               110.

               on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, että vaatimus maan säilyttämisestä maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa määritellään jäsenvaltioissa puutteellisesti, jolloin tietyille edunsaajille maksetaan tilatukijärjestelmän tai yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaista tukea, vaikka he eivät ole tehneet kyseiselle maalle mitään (vuoden 2008 vuosikertomuksen kohta 5.49);

               111.

               katsoo, että komission olisi korjattava kaikki nämä tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessaan 2008 mainitsemat puutteet – myös ne, jotka koskevat edunsaajia, joita ei voi määritellä ”viljelijöiksi” – jotta todentamisviranomaisten toteuttamasta työstä saataisiin parempi varmuus;

               112.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmät ja kehottaa komissiota parantamaan tarkastuksia niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät ole noudattaneet yhteisön lainsäädäntöä ja ovat myöntäneet tukioikeuksia enemmän kuin mitä asetuksissa säädetään;

               113.

               panee merkille, että komissio on tuonut esiin puutteita, joita esiintyi joka neljännen maksajaviraston saatavatileissä, ja ehdottanut rahoitusoikaisuja, joiden määrä on noin 25,3 miljoonaa euroa; panee myös merkille, että oikaisut koskevat noin 1,95:tä prosenttia perittävistä, joiden määrä varainhoitovuoden 2008 lopussa oli 1 295 miljoonaa euroa; korostaa, että ne jäävät juuri 2 prosentin olennaisuusrajan alapuolelle, mutta silti ne osoittavat, että saatavatileihin liittyy kokonaistasolla olennaisen virheen riski;

               114.

               kehottaa komissiota seuraamaan tilannetta tarkkaan varmistaakseen, että velat on merkitty oikein ja ne kirjataan asianmukaisesti yhteisön talousarvioon;

      Koheesio

               115.

               panee merkille, että vuonna 2008 suoritetut jakson 2007–2013 välimaksut muodostavat ainoastaan 32 prosenttia menoista ja että tilintarkastustuomioistuimen huomautuksissa viitataan erityisesti ohjelmakauden 2000–2006 menoihin, jotka edustivat 68:aa prosenttia vuoden 2008 koheesiomaksuista; toteaa siksi, että ajanjaksoa 2007–2013 koskevan oikeudellisen kehyksen vahvistamisen sekä vuosina 2008 ja 2009 hyväksyttyjen yksinkertaistamistoimenpiteiden vaikutukset eivät vielä voi olla näkyvissä;

               116.

               korostaa, että on ensiarvoisen tärkeää laskea edelleen yleistä virhetasoa, joka oli tässä menoluokassa vuonna 2008 yhä korkea, sekä parantaa komission valvontaa ja perintäjärjestelmää;

               117.

               on huolissaan siitä, että koheesiorahoitukseen liittyvät virheet osoittavat, että vähintään 11:tä prosenttia korvatusta kokonaismäärästä ei olisi pitänyt maksaa, eli tilanne ei ole parantunut vuodesta 2007; pitää valitettavana, että rahoitusoikaisut ja takaisinperintä toimivat vain osittain; panee merkille, että ohjelmakaudelta 2000-2006 on tehty seuraavat rahoitusoikaisut: Espanja 1 535,07 miljoonaa euroa; Kreikka 881,24 miljoonaa euroa; Italia 693,90 miljoonaa euroa; Ranska 248,48 miljoonaa euroa; Yhdistynyt kuningaskunta 155,94 miljoonaa euroa; Portugali 128,24 miljoonaa euroa; Puola 88,99 miljoonaa euroa; Unkari 40,62 miljoonaa euroa; Slovakia 39,16 miljoonaa euroa; Irlanti 25,55 miljoonaa euroa; Saksa 19,33 miljoonaa euroa; Ruotsi 11,30 miljoonaa euroa;

               118.

               panee huolestuneena merkille vaikeudet, joita jäsenvaltioiden viranomaisilla on ollut sekä kauden 2007-2013 sääntelyvaatimusten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä (kuten EU:n ja kansallisen tason yhteensopimattomuutta koskevat asiat, viiveet sääntöjen laatimisessa, epäselvät säännöt) että uusien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien perustamisessa (tehtävien osoittaminen uusille laitoksille eli hallinto-, todentamis- ja tarkastusviranomaisille);

               119.

               pitää valitettavana, että niitä jäsenvaltioita, joilla on korkea virhetaso ja jotka saavat suuren osuuden varoista, koskeva seuraamusjärjestelmä on tehoton, sillä ne maksavat takaisin vain 3–5 prosenttia kokonaismäärärahoista takaisinperinnässä; on huolissaan siitä, että asianmukaisten valvontajärjestelmien ylläpitokulut ylittävät selkeästi kyseisen summan, joten tämä on kielteinen kannustin;

               120.

               kehottaa jälleen yksinkertaistamaan komission ehdottamia sääntöjä entisestään ja samalla tehostamaan valvontaa kansallisella ja EU:n tasolla, jotta rakenne- ja koheesiorahastot voitaisiin panna tehokkaasti täytäntöön; katsoo, että on olennaisen tärkeää tehdä objektiivinen arvio vuosina 2008–2009 toteutettujen yksinkertaistamistoimien vaikutuksista, ja kehottaa komissiota tekemään tämän arvion vuoden 2010 loppuun mennessä;

               121.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen ilmaiseman huolen vaikeuksista esittää pelkässä vuosikertomuksessa lopullinen ja muuttumaton kuva koheesiopolitiikan talousarvion muuttuvasta ja kehittyvästä todellisuudesta, joka riippuu dynaamisesta monivuotisesta ohjelmasta, jossa lopulliset virheprosentit ja seurauksia aiheuttavat sääntöjenvastaisuudet sekä takaisin saatavat todelliset summat voidaan varmentaa vasta hyvin myöhäisessä vaiheessa (komissio sai juuri valmiiksi tilinpäätöksen 1994–1999); pyytää tämän vuoksi komissiota esittämään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa voimassa olevan toimintasuunnitelman lisäksi ratkaisuehdotuksen näihin vaikeuksiin, jotka liittyvät monivuotisen rahoituskehyksen ja vuotuisen valvontajärjestelmän väliseen viiveeseen; katsoo, että tämän ehdotuksen avulla voitaisiin myös varmistaa Galileo-hankkeen kaltaisten suurten eurooppalaisten hankkeiden tehokkaampi valvonta;

               122.

               panee merkille, että vuonna 2008 esitettyä toimintasuunnitelmaa komission valvontatehtävän vahvistamiseksi rakennetoimien yhteisen hallinnoinnin yhteydessä ei pantu vuonna 2008 täysin täytäntöön eikä siitä olisi ollut apua suurimpaan ongelmaan, joka on liian monimutkaiset säännöt yhdistettyinä täytäntöönpanovaatimuksiin, jotka eroavat jäsenvaltioittain ja joskus jopa alueittain; pyytää komissiota huolehtimaan aikanaan jäsenvaltioiden viranomaisille tarkoitettujen suuntaviivojen kääntämisestä; korostaa lisäksi, että toimintasuunnitelman vaikutusta ei voida vielä arvioida, sillä aiempina vuosina tehdyt virheet vaikuttavat edelleen komission korvaamiin menoihin, kuten tilintarkastustuomioistuin oikeutetusti vuosikertomuksessaan korosti (kohta 6.34);

               123.

               katsoo, että vaikka komissiolla rakennetoimissa olevaa valvontatehtävää vahvistaneessa vuoden 2008 toimintasuunnitelmassa käyttöön otetuilla hallinto- ja valvontajärjestelmillä onkin saavutettu merkittäviä parannuksia, ei voida olla tyytyväisiä komission toteamukseen, jonka mukaan vain 31 prosenttia järjestelmistä toimi hyvin ja että yli 60 prosenttia edellyttää parannuksia; kehottaa siksi vastuussa olevia jäsenvaltioita, alueellisia viranomaisia ja hallintoviranomaisia tiiviiseen yhteistyöhön komission kanssa näiden tilastojen parantamiseksi;

               124.

               panee merkille, että tarkastuksen tulos osoittaa alustavaa 5 prosentin virhetasoa, joka heijastelee ohjelmakaudella 2007–2013 käyttöön otetun yksinkertaistamisen myönteisiä tuloksia;

               125.

               panee merkille, että komission toimintasuunnitelma on antanut sille mahdollisuuden toimenpiteisiin kaikkia tilintarkastustuomioistuimen suosittelemia suuntaviivoja vastaavasti; pitää tervetulleina komission toimia, joilla tarjotaan koulutusta ja ohjausta ohjelmaviranomaisille, jotta voidaan parantaa koheesiopolitiikan varainkäytössä sovellettavaa yhteistä hallintojärjestelmää; kannustaa komissiota edelleen lisäämään ponnistuksiaan tarjoamalla jäsenvaltioille ohjausta ja kannustamalla niitä lujittamaan takaisinperintämenettelyjä ja raportointia;

               126.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan edustavassa tilastollisessa otoksessa virheitä sisältävien hankkeiden osuus oli 43 prosenttia ja suuressa osassa näistä varoja oli maksettu liikaa; katsoo kuitenkin, että tätä arviota lieventää komission toteamus, jonka mukaan se oli tietoinen puutteiden olemassaolosta viidessä kuudesta kyseisestä ohjelmasta ja oli toteuttanut korjaavia toimia; panee merkille komission toisen toteamuksen, jota tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen 6.20 kohdassa tuetaan ja jonka mukaan 58 prosenttia virheistä on säännöstenmukaisuuteen liittyviä virheitä, joilla ei olisi ollut vaikutusta kulujen korvaamiseen;

               127.

               panee merkille, että julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkominen on yksi yleisimmistä sääntöjenvastaisuuksista; kehottaa komissiota tutkimaan, mistä tämä näiden sääntöjen noudattamisen laiminlyönti johtuu; pitää tässä yhteydessä tervetulleina tilintarkastustuomioistuimen havaintoja sekä komission aloitteita rakennerahastojen hallinnon yksinkertaistamiseksi ja katsoo, että näillä aloitteilla voidaan vähentää virheiden esiintymistä;

               128.

               kannustaa komissiota antamaan viimeistään vuoteen 2011 mennessä koheesiopolitiikan alan hyväksyttävää riskitasoa koskevan ehdotuksen, sillä se on ollut aloista virhealttein;

               129.

               kehottaa komissiota tekemään kiireellisesti alustavan analyysin aluepolitiikan pääosaston ja työllisyysasioiden pääosaston valvontaan käyttämien resurssien ja valvonnan tulosten kustannus-hyötysuhteesta;

               130.

               panee merkille, että ensimmäiset myönteiset vaikutukset vahvistetusta valvonta- ja oikeudellisesta kehyksestä sekä komission toimintasuunnitelmasta kauden 2007–2013 virhetasoon saadaan todennäköisesti vasta vuoden 2010 lopussa;

               131.

               on huolissaan siitä, että ohjelmakauden 2000–2006 lähestyessä loppuaan kansallisilla viranomaisilla on ollut paineita saada sidottuja EU-varoja käytetyksi ja ne ovat voineet esittää yhä enemmän aivan uusia hankkeita; korostaa tarvetta varmistaa, että tämä tilanne ei toistu nykyisellä ohjelmakaudella, ja kehottaa komissiota panemaan tarvittaessa tiukasti täytäntöön jäsenvaltioiden vastaisia korjaavia ja varoittavia toimia (maksujen keskeyttäminen ja rahoitusoikaisut);

               132.

               pitää tässä mielessä valitettavana, että ohjelmakauteen 2007–2013 liittyvien ohjelmien käynnistyminen oli hidasta, koska jäsenvaltiot toimittivat sääntöjenmukaisuuden arviointiraportit ja tarkastusstrategiat myöhään; yhtyy tilintarkastustuomioistuimen kantaan ja on huolissaan siitä, että viivästymisen takia valvontajärjestelmät eivät ehkä pysty estämään ja havaitsemaan virheitä käynnistysvaiheessa; kehottaa komissiota jälleen kerran hoitamaan valvontatehtävänsä äärimmäisen huolellisesti;

               133.

               pyytää komissiota määrittämään ja levittämään parhaita käytäntöjä jäsenvaltioiden kesken, jotta varoja voidaan käyttää enemmän ja edunsaajien rahavirtaa parantaa tarkistamalla ja yksinkertaistamalla rakennerahastojen täytäntöönpanosäännöksiä kansallisella tasolla;

               134.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, jonka mukaan ohjelmakaudella 2007–2013 valvontaa koskevia säännöksiä on tiukennettu ja komission ja jäsenvaltioiden vastuualueita on selkeytetty; arvostaa tässä yhteydessä kutakin ohjelmaa varten asetetun tarkastusviranomaisen tuomaa lisäarvoa ja yhtyy komission odotuksiin, joiden mukaan tarkastusviranomaisen antaman vuotuisen tarkastuskertomuksen ja lausunnon pitäisi merkittävästi lisätä kansallisten valvontajärjestelmien antamaa varmuutta;

               135.

               pyytää komissiota antamaan parlamentille tulevassa yhteenvedossaan ja pääosastojensa vuotuisissa toimintakertomuksissa selvät tiedot niistä jäsenvaltioista, joiden valvontajärjestelmät ovat kaikkein tehottomimpia, ja luokittelemaan jäsenvaltiot vuosittain rahastokohtaisesti; kehottaa lisäksi tilintarkastustuomioistuinta laatimaan tarkastustensa perusteella vastaavan luettelon;

               136.

               panee merkille, että vuoden 2007 tapaan tilintarkastustuomioistuin toteaa, että vuotuisten toimintakertomusten varaumien sisältö ja kattavuus eivät ilmennä riittävän selvästi sääntöjenvastaisuuksiin ja valvontajärjestelmien tehottomuuteen liittyvien ongelmien vakavuutta; toteaa siksi, että pääosastojen olisi toimittava harkitummin ja varaumien olisi oltava vastaavasti kattavampia;

               137.

               kiinnittää huomiota koheesiopolitiikan varainkäytön erityisluonteeseen, joka aiheutuu monivuotisesta hallinnointijärjestelmästä, ja korostaa, että rahoitusoikaisuja tehdään seuraavina vuosina ja myös ohjelmakauden päättyessä, mikä yleisesti ottaen antaa komissiolle mahdollisuuden havaita ja korjata runsaasti sääntöjenvastaisuuksia;

               138.

               panee tyytyväisenä merkille komission neljännesvuosiselvitykset rahoitusoikaisuista sekä sen, että vuosina 2008 ja 2009 komissio on tehostanut rahoitusoikaisuja; pitää kuitenkin valitettavana, että rahoitusoikaisujärjestelmällä ei ole jäsenvaltioille juurikaan ennalta ehkäisevää vaikutusta, koska jäsenvaltiot voivat korvata kaikki komission tai tilintarkastustuomioistuimen tukeen oikeuttamattomiksi katsomat menot tukikelpoisilla menoilla; katsoo, että komission olisi varmistettava, että jatkossa pelkästään jäsenvaltioiden itsensä yksilöimät sääntöjenvastaiset menot voidaan korvata muilla menoilla vähentämättä kyseisen jäsenvaltion rahoitusta;

               139.

               pitää valitettavana sitä, että joidenkin jäsenvaltioiden perintää ja rahoitusoikaisuja koskevat raportit komissiolle ovat olleet huonolaatuisia, mikä rajoittaa komission parlamentille toimittamien neljännesvuosikertomusten hyödyllisyyttä ja kattavuutta; kehottaa komissiota toteuttamaan lisätoimia varmistaakseen, että jäsenvaltiot täyttävät velvoitteensa tarkastamalla ja arvioimalla huolellisesti raportoitujen tietojen luotettavuuden ja kattavuuden, ja odottaa saavansa todentamisviranomaisten uuden ohjeiston, joka sisältää komission suositukset raportointimenettelyjen parantamiseksi; pyytää komissiota yksilöimään tulevassa yhteenvedossaan jäsenvaltiot, jotka eivät täytä täysin raportointivaatimuksia;

               140.

               huomauttaa, että jäsenvaltioiden OLAFille raportoimat sääntöjenvastaisuudet vuonna 2008 vaihtelevat määrältään suuresti: Italia 802, Espanja 488, Yhdistynyt kuningaskunta 483, Portugali 403, Saksa 372, Puola 329, Alankomaat 262, Ruotsi 146, Ranska 98, Kreikka 96, Tšekin tasavalta 80, Slovakia 62, Unkari 39, Itävalta 37, Belgia 35, Viro 28, Suomi 28, Liettua 26, Latvia 22, Slovenia 13, Kypros 4, Bulgaria 4, Irlanti 2, Malta 1, Romania 0; on huolissaan siitä, että tämä voi heikentää raportointijärjestelmän johdonmukaisuutta;

               141.

               panee merkille, että komissiolle ei ilmoitettu yhdestäkään tarkastettuihin hankkeisiin liittyvästä petostapauksesta, ja korostaa, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa esitettyjen virheiden taso ei välttämättä viittaa petokseen;

               142.

               pyytää komissiota valvomaan jatkuvasti ilmoitettujen määrien uskottavuutta ja varmistamaan omien tutkimustensa perusteella, että raportointijärjestelyt ovat olleet tehokkaita, jos raportoitujen sääntöjenvastaisuuksien määrä jää huomattavan alhaiseksi;

               143.

               kehottaa komissiota antamaan yksityiskohtaiset tiedot täytäntöönpanoa koskevista luvuista ja jakelujärjestelmistä, jotka koskevat Kreikan viranomaisten Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta tuhoisien metsäpalojen jälkeen saamia maksuja; kehottaa komissiota antamaan tietoja tehdyistä jälkitarkastuksista ja niiden tuloksista:

               144.

               pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen päätöstä sisällyttää vuoden 2010 työohjelmaan Euroopan sosiaalirahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston tarkastukset matkailun, naisten ammatillisen koulutuksen ja julkisen vesihuollon aloilla, jotka ovat paikallisyhteisöjen kehityksen kannalta erityisen tärkeitä;

               145.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan, miten hallinnoinnista vastaavat viranomaiset suorittavat rakenne- ja koheesiorahastoja koskevat ulkopuoliset arvioinnit, ja kiinnittämään erityistä huomiota arvioinnin riippumattomuuteen, kun sen maksaa edunsaaja;

               146.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan henkilöresurssien osalta jäsenvaltioiden tilintarkastusviranomaisten valmiudet suorittaa tarkastuksia ja niiden riippumattomuuden, kun ne arvioivat hallinto- ja valvontajärjestelmän noudattamista;

      Työllisyys- ja sosiaaliasiat

               147.

               pitää myönteisenä, että Euroopan sosiaalirahaston (ESR) 10,6 miljardin euron maksusitoumusmäärärahat sidottiin 100-prosenttisesti ja maksumäärärahoista sidottiin 8,8 miljardia euroa eli 97,1 prosenttia; antaa tunnustusta komissiolle toimista varainhoidon parantamiseksi;

               148.

               on saanut näyttöä siitä, että ESR:n virhetaso oli alhaisempi kuin rakennerahastojen ilmoitettu yleinen virhetaso, joka oli 11 prosenttia; kannustaa komissiota ilmoittamaan ESR:n erillisen virhetason ja tarkastelemaan mahdollisuutta lisätä ESR:n riippumattomuutta seuraavalla rahoituskaudella;

               149.

               muistuttaa, että on määrärahoja hallinnoivan työllisyysasioiden pääosaston tehtävä toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä petosten ja lahjonnan estämiseksi; pitää tiivistä yhteistyötä OLAFin kanssa myönteisenä; kehottaa varmistamaan, että myös kansalliset oikeusviranomaiset ryhtyvät jatkotoimiin ja määräävät seuraamuksia ESR:oon liittyvien petostapausten johdosta;

               150.

               toteaa, että virhetaso ei välttämättä ole yhteydessä pelkästään petoksiin, ja kehottaakin tekemään tulevaisuudessa selvän eron petosten ja virhetasojen välillä;

               151.

               pitää myönteisenä, että komissio pyrkii varmistamaan kaikkien jäsenvaltioiden täyden tilivelvollisuuden tarkastuselinten vuotuisten tarkastuskertomusten ja vuotuisten yhteenvetojen avulla; pyytää tarkastelemaan raportointivaatimuksia, jotta samoja tietoja ei pyydetä kahdesti; ei pidä hyväksyttävänä, että kansalliset hallinto- ja valvontaelimet eivät toimita selvityksiä tai että niissä on puutteita ja että varainhoitoasetusten vähimmäisvaatimusta ei noudateta, ja katsoo, että tästä olisi määrättävä seuraamuksia; pyytääkin komissiota laatimaan ehdotuksia raportointivaatimusten laajentamiseksi nykyisestä ja seuraamusmekanismin lisäämiseksi;

               152.

               toteaa, että varoja hallinnoivien elinten ja tuensaajien välille voi syntyä eturistiriitoja varoja jaettaessa; pyytää komissiota antamaan kansallisille hallintoviranomaisille resursseja sen valvomiseen, että varojen jakamiseen liittyvien eturistiriitojen välttämistä koskevia määräyksiä noudatetaan;

               153.

               korostaa ESR:n kohderyhmien ja hankkeiden edistäjien erityistarpeita; ehdottaa, että voittoa tavoittelemattomissa järjestöissä tehtävä vapaaehtoistyö ja luontoissuoritukset lasketaan mukaan hankkeiden osarahoitukseen; pyytää hankkeiden edistäjiä antamaan ajan tasalla olevan, jäsenvaltioittain ja hankkeittain eritellyn selvityksen ESR:n hallintomenoista;

               154.

               muistuttaa rakennerahasto-asetuksiin hallinnon yksinkertaistamiseksi tehdyistä viimeisimmistä muutoksista (asetus (EY) N:o 1341/2008 (16), asetus (EY) N:o 284/2009 (17), asetus (EY) N:o 396/2009 (18), asetus (EY) N:o 397/2009 (19) ja asetus (EY) N:o 846/2009 (20); haluaa selvityksen näiden muutosten vaikutuksista;

               155.

               toteaa, että hallinnon yksinkertaistaminen on olennaista hallinnollisen taakan keventämiseksi kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla; pitää kuitenkin tärkeänä varmistaa, ettei se johda tulevaisuudessa virhetason nousuun;

      Sisäiset politiikat

      Tutkimus, energia ja liikenne

               156.

               panee tyytyväisenä merkille, että virheiden määrä tässä toimintalohkoryhmässä on hieman laskenut aiempiin vuosiin verrattuna ja että myös maksujen viivästyminen on vähentynyt, mistä tilintarkastustuomioistuin totesi, että komissio suoritti varainhoitovuonna 2008 huomattavasti aiempaa suuremman osan maksuistaan edunsaajille ajallaan;

               157.

               kehottaa komissiota jatkamaan kaikin tavoin vuoden 2008 positiivista kehitystä tällä alalla, joka kuuluu suoraan komission rahoitushallinnon alaisuuteen;

               158.

               panee kuitenkin huolestuneena merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa ilmeni tutkimuksen, energian ja liikenteen alalla yleisesti jälleen kerran, että edunsaajille suoritettujen maksujen virhetaso oli olennainen ja että komission valvontajärjestelmät eivät riittävällä tavalla vähennä liian suurina ilmoitettujen menojen korvaamiseen liittyvää toimintariskiä;

               159.

               on erityisen huolissaan neljän tutkimuksen alan yksikön tekemästä varaumasta kuudennen puiteohjelman menoilmoitusten jäännösvirhetason vuoksi;

               160.

               panee myös merkille, että EU-tukien saajia kohdeltiin järjestelmään liittyvistä syistä eri tavoin eri aloilla, eri ohjelmissa ja eri hallintomenettelyissä;

               161.

               on huolissaan siitä, että EU:n julkinen kuva voi kärsiä, kun sidosryhmät ymmärtävät, että maatalousalalla sovelletaan tiukempaa valvontaa kuin tutkimusalalla;

               162.

               panee merkille, että joitakin tutkimusmäärärahoja koskevia säännöksiä (esim. seuraamuksia koskevia säännöksiä) ei ole aiemmin sovellettu, ja kehottaa komissiota lopettamaan tämän käytännön ja varmistamaan, että voimassa olevia säännöksiä sovelletaan kattavasti ja johdonmukaisesti;

               163.

               muistuttaa samalla edellä mainitussa 23. huhtikuuta 2009 annetussa päätöslauselmassa (117 kohta jne.) esitetyistä pyynnöistä ja etenkin pyynnöstä pidättäytyä takautuvista muutoksista ja kunnioittaa edunsaajien oikeutettuja odotuksia sekä nopeuttaa todistusten hyväksymistä keskimääräisiin henkilöstökuluihin sovellettavan menetelmän osalta, kun näkyvää edistystä ei ole saatu aikaan; kehottaa komissiota tekemään hyvän säädöskäytännön noudattamiseksi tulevaisuudessa realistisia ehdotuksia sekä tavoitteiden että menettelyjen suhteen;

               164.

               panee tässä yhteydessä hyvin huolestuneena merkille, että vain yksi keskimääräisiin henkilöstökuluihin sovellettavaa menetelmää koskeva todistus on hyväksytty;

               165.

               pitää myös valitettavana sitä, että Galileon omaisuuseristä ei saatu selkeää tietoa; kehottaa komissiota hankkimaan tarvittavat tiedot inventaaria varten, varmistaakseen kirjauskriteerit ja arvioidakseen Euroopan avaruusjärjestön hallussa olevien Galileon omaisuuserien arvostuksen; pyytää komissiota lähettämään nämä tiedot parlamentille ennen vuoden 2010 loppua;

               166.

               on huolissaan siitä, että nykyistä puiteohjelmaa koskeva lainsäädäntö ei vastaa modernin tutkimusympäristön tarpeita, ja katsoo, että uudessa puiteohjelmassa modernisointia ja yksinkertaistamista on jatkettava;

               167.

               katsoo, että ilmoitettujen menojen laskentasääntöjen yksinkertaistaminen on välttämätöntä tilanteen parantamiseksi, ja kehottaa komissiota jatkamaan toimiaan ohjelmien edunsaajien kannalta helpoiten sovellettavissa olevien sääntöjen käyttöön ottamiseksi; kehottaa määrittelemään selkeästi tarvittavat kriteerit, joiden avulla voidaan arvioida, ovatko edunsaajien kustannuslaskentamenetelmät säännösten mukaisia;

               168.

               tähdentää, että tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaisesti komission on huolehdittava siitä, että valvontamenettelyjä sovelletaan tiukasti, ja etenkin tarkastuslausuntojen luotettavuutta olisi parannettava ja jälkitarkastuksia koskevaa strategiaa olisi toteutettava tehokkaasti sekä tarvittaessa olisi määrättävä seuraamuksia ja perittävä varoja oikea-aikaisesti takaisin tai mukautettava maksettuja määriä, jos ilmoitettuja menoja on korvattu aiheettomasti;

               169.

               pyytää lisäksi komissiota pohtimaan toimintojen jakautumista tutkimusalan pääosastojen kesken, joka – kuten myös yhdennetyn hallintotietojärjestelmän puute – vaikeuttaa tilintarkastustuomioistuimen mukaan toimien koordinointia ja etenkin tarkastustulosten seurantaa;

      Ympäristö, kansanterveys ja elintarvikkeiden turvallisuus

               170.

               pitää ympäristöä, kansanterveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien budjettikohtien yleistä toteuttamisastetta tyydyttävänä;

               171.

               korostaa, että ympäristömäärärahojen yleinen käyttöaste oli 95,15 prosenttia, kansanterveyteen osoitettujen maksusitoumusmäärärahojen käyttöaste oli 99,75 prosenttia ja elintarvikkeiden turvallisuutta ja eläinten terveyttä koskevan luvun toteutusaste oli 98 prosenttia, mikä on tyydyttävä tulos;

               172.

               panee merkille, että vuoden 2008 talousarvion puitteissa toteutettiin kuusi pilottihanketta ja valmistelutoimea;

               173.

               panee tyytyväisenä merkille, että Life+-ohjelman toimintatalousarvion toteutuksessa päästiin 99,26 prosenttiin; toteaa, että valittuja hankkeita oli 196; panee merkille, että 52 prosenttia myönnetystä rahoituksesta annettiin luontoa ja biologista monimuotoisuutta koskeville hankkeille; katsoo kuitenkin, että komission hallinnointia on vielä parannettava yhteisrahoitettujen hankkeiden kestävyyden varmistamiseksi;

               174.

               toteaa, että parannuksia voitaisiin saada aikaan varmistamalla, että liitännäistoimenpiteet ovat jo käytössä, kun ehdotuspyynnöt käynnistetään, parantamalla edelleen Life-hankkeiden synnyttämien tietojen levittämistä sekä parantamalla hankkeiden järjestelmällistä seurantaa niiden päätyttyä;

               175.

               kehottaa komissiota suunnittelemaan lisäapua ja erityiskoulutusta hakijoille sekä laatimaan käyttäjäystävällisiä ohjeita; painottaa, että niihin ohjelman osiin, joiden toteutusaste on alentunut, olisi kiinnitettävä välittömästi huomiota ja olisi toimittava tilanteen edellyttämällä tavalla;

               176.

               korostaa, että kansanterveysohjelman hankkeita toteuttaville hakijoille on tärkeää antaa kohdennettua lisäapua, jotta vältetään kohtuuttomat menoilmoitukset ja puutteelliset rahoituslaskelmat, jotka johtavat pitkällisiin menettelyihin; katsoo lisäksi, että tarjouspyyntöjen on oltava selkeitä ja käyttäjäystävällisiä, jotta vältetään hankehakemukset, jotka eivät selvästikään ole tukikelpoisia hankkeiden koon tai korkeiden kustannusten vuoksi tai joiden laatu on huono;

               177.

               panee tyytyväisenä merkille yhteisön tupakka-alan rahaston onnistuneen käyttöönoton ja on vakuuttunut välineen tärkeydestä;

               178.

               muistuttaa komissiota vastuusta, joka sillä on terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastoon (EAHC) nähden; toteaa, että virasto hallinnoi 256:ta yhteisrahoitteista hanketta, joihin oli osoitettu EU:n talousarviosta kaikkiaan 119 miljoonaa euroa, sekä järjesti asiantuntijoiden tapaamisia ja tiedotuspäiviä; pitää viraston toimintaa vuonna 2008 tyydyttävänä;

      Sisämarkkinat ja kuluttajansuoja

               179.

               pitää valitettavana, että komission pääosastojen ja yksiköiden vuotuiset toimintakertomukset ovat saatavilla sähköisinä vain yhdellä kielellä; kehottaa painokkaasti komissiota korjaamaan tilanteen tulevien vuosien kertomuksissaan;

               180.

               korostaa, että virheet talousarvion toteutuksessa johtuvat usein liian monimutkaisista menoja koskevista säännöistä ja menettelyistä; kannustaa sen tähden komissiota yksinkertaistamaan enemmän oikeudellista kehystä, jotta etenkin tietyissä valvontajärjestelmissä edelleen olevat ongelmat saataisiin ratkaistua;

               181.

               pitää valitettavana, että jäsenvaltiot toteuttavat tuontitavaroiden fyysisiä tarkastuksia hyvin harvoin huolimatta tilintarkastustuomioistuimen toistuvista suosituksista ja siitä, että tullit muodostavat huomattavan osan vuoden 2008 talousarvion kokonaistuloista; pyytää siksi, että komissio kehottaisi jäsenvaltioita saavuttamaan asianmukaisen tasapainon tuontitavaroiden fyysisten tarkastusten ja toimijoihin kohdistuvien jälkitarkastusten välille;

               182.

               panee tyytyväisenä merkille parannukset, joiden avulla sisämarkkinoiden toteutusta ja kehittämistä (momentti 12 02 01) koskevien maksumäärärahojen käyttöaste on noussut 92 prosenttiin; toteaa, että Solvit-ohjelman (momentti 12 02 02) määrärahojen käyttöaste oli 48 prosenttia, mikä johtuu siitä, että maksumäärärahoja käytettiin vasta ensimmäisenä vuonna budjettikohdan luomisen jälkeen; on siksi tyytyväinen, että maksusitoumusten käyttöaste oli 97 prosenttia;

               183.

               antaa tunnustusta siitä, että tullipolitiikan (momentit 14 04 01 ja 14 04 02) maksumäärärahojen käyttöaste, 97 prosenttia, parani edellisestä vuodesta huomattavasti laskentamenetelmien parantamisen ansiosta, ja kehottaa komissiota jatkamaan samaan malliin;

               184.

               panee tyytyväisenä merkille, että kuluttajaohjelman (momentit 17 02 01 ja 17 02 02) maksumäärärahojen käyttöaste on saatu korotettua 97 prosenttiin;

      Liikenne ja matkailu

               185.

               panee merkille, että lopullisesti hyväksytyssä ja vuoden aikana muutetussa vuoden 2008 talousarviossa nimenomaisesti liikenne- ja matkailuvaliokunnan toimialaan kuuluviin politiikkoihin osoitettiin yhteensä 2 516 000 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 1 703 000 000 euroa maksumäärärahoina; panee lisäksi merkille, että näistä määrärahoista

                           —

                           Euroopan laajuisille liikenneverkoille (TEN-T) osoitettiin 969 425 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 892 308 000 euroa maksumäärärahoina,

                           —

                           liikenneturvallisuuteen osoitettiin 13 600 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 10 000 000 euroa maksumäärärahoina,

                           —

                           Marco Polo -ohjelmaan osoitettiin 39 080 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 37 958 000 euroa maksumäärärahoina,

                           —

                           liikennealan virastoille ja Galileon valvontaviranomaiselle osoitettiin 96 160 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 98 000 000 euroa maksumäärärahoina,

                           —

                           liikenteeseen, mukaan lukien kestävän kaupunkiliikenteen painopisteala tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemännessä puiteohjelmassa, osoitettiin 468 472 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 345 402 000 euroa maksumäärärahoina,

                           —

                           liikenteen turvaamiseen, mukaan lukien Euroopan unionin koillisten ulkorajojen rajanylityspaikkojen rajanylitysliikenteen helpottamista koskeva valmistelutoimi, osoitettiin 5 350 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina,

                           —

                           matkailuun liittyviin toimiin osoitettiin 2 500 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 1 500 000 euroa maksumäärärahoina;

               186.

               panee merkille, että tarkastellessaan talousarvion toteuttamista varainhoitovuonna 2008 tilintarkastustuomioistuin päätti keskittyä tutkimus- ja energiapolitiikkaan liikennepolitiikan sijaan;

               187.

               on tyytyväinen Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskeviin hankkeisiin osoitettujen maksusitoumus- ja maksumäärärahojen jatkuvaan korkeaan käyttöasteeseen, joka on molempien kohdalla lähes 100 prosenttia, ja pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että kansallisista talousarvioista osoitetaan riittävästi varoja tämän EU:n sitoumuksen täydennykseksi; muistuttaa, että parlamentti on tukenut unionin rahoituksen lisäämistä; toteaa, että Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien ensisijaisten hankkeiden uudelleentarkastelu vuonna 2010 tarjoaa tilaisuuden arvioida, ovatko nämä menot olleet riittävät ja tehokkaat;

               188.

               on huolissaan siitä, että liikenneturvallisuuteen osoitettujen maksumäärärahojen käyttöaste oli jo toisena vuonna peräkkäin heikko (79 prosenttia); toteaa, että Marco Polo II -ohjelmaan osoitettujen maksumäärärahojen käyttöaste oli erityisen alhainen (40 prosenttia) ja että liikennejärjestelmien optimointiin osoitettujen maksumäärärahojen käyttöaste oli vain 67 prosenttia; muistuttaa, että kaikissa tapauksissa vuoden 2008 talousarvioon oli otettu komission alustavassa talousarvioesityksessä ehdottama määrä;

               189.

               pahoittelee matkustajien oikeuksien turvaamiseen osoitettujen maksumäärärahojen poikkeuksellisen alhaista käyttöastetta (27 prosenttia); panee merkille, että suoritetut maksut ovat vain 55 prosenttia komission alustavassa talousarvioesityksessään ehdottamasta määrästä; korostaa, että investointi muun muassa matkustajille heidän oikeuksistaan annettavaan tiedotukseen on erittäin tärkeää sääntöjen tehokkaan soveltamisen kannalta;

               190.

               korostaa, että Galileo-ohjelman maksumäärärahojen käyttöaste (50 prosenttia) on riittämätön, kun otetaan huomioon ohjelman merkitys logistiikan ja kestävän liikenteen kannalta;

               191.

               kehottaa komissiota antamaan yksityiskohtaisen selvityksen näiden määrärahojen vajaakäytöstä sekä ilmoittamaan toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa estääkseen ongelman toistumisen;

               192.

               panee merkille, että otantaan perustuvien tapahtumatarkastusten mukaan todennäköisin virhetaso on 2–5 prosenttia; kehottaa komissiota toteuttamaan lisätoimia virhetason laskemiseksi alle 2 prosentin;

               193.

               panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin katsoi Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston tilinpäätöksen olevan olennaisilta osiltaan laillinen ja asianmukainen; on huolissaan palvelukseen ottamiseen liittyvistä viipeistä ja pitää myönteisenä viraston pyrkimystä täyttää nyt avoinna olevat virat;

               194.

               pitää matkailualan toimia koskevien tietojen puuttumista valitettavana ja panee tyytyväisenä merkille Lissabonin sopimuksella saadun uuden oikeudellisen ja taloudellisen kehyksen, joka antaa mahdollisuuden kehittää alan toimia Euroopan unionin tasolla (sosiaalinen ja kulttuurimatkailu, matkailun huippukohteet jne.) monivuotisen talousarviokehyksen tukemana;

               195.

               toistaa pyyntönsä komissiolle, että se esittäisi parlamentille ja neuvostolle vuosittain yksityiskohtaisemman kuvauksen kunkin budjettikohdan menoista suhteutettuna kohdasta annettuihin huomautuksiin/selvityksiin;

      Kulttuuri ja koulutus

               196.

               panee tyytyväisenä merkille komission pyrkimyksen lisätä avoimuutta ja asiakaslähtöisyyttä ja kannattaa tämänsuuntaisten toimien lisäämistä; pyytää, että monivuotisten ohjelmien tulevissa väliarvioinneissa arvioitaisiin perusteellisesti toimeenpano- ja hallinnointirakenteita; suosittelee, että niissä mitattaisiin myös asiakkaiden tyytyväisyyttä kansallisiin virastoihin; palauttaa tässä yhteydessä mieliin, että lähes 70 prosenttia monivuotisten ohjelmien varoista käytetään kansallisten virastojen kautta;

               197.

               tukee komission kansallisille viranomaisille kansallisten virastojen työn valvonnasta antamia ohjeita, joiden avulla voidaan parantaa ohjelmien hallinnointia jäsenvaltioissa; kannustaa komissiota valvomaan edelleen aktiivisesti ohjelmien hallinnointia kansallisissa virastoissa, jotta voidaan välttyä keskeytyksiltä monivuotisten ohjelmien osien toteuttamisessa; tukee komission valitsemaa ankaraa linjaa, jonka mukaisesti se keskeyttää maksut kansallisille virastoille tapauksissa, joissa havaitaan hallinnointiin liittyviä puutteita; kehottaa kaikkia osapuolia välttämään edunsaajille näistä puutteista aiheutuvia kielteisiä seurauksia; kehottaa komissiota edistämään avoimuutta ja kustannusten valvontaa erottamalla toisistaan kansallisten virastojen organisaatio- ja henkilöstökulut sekä avustuksina maksettavat varat;

               198.

               panee merkille vaaran, joka liittyy hallinnoituihin varoihin nähden kohtuuttomiin valvontatoimiin; katsoo, että sovellettavat valvontavaatimukset eivät saa missään tapauksessa aiheuttaa paineita huomattaviin lisäyksiin, jotka nostaisivat osanottajien kynnystä;

               199.

               kehottaa komissiota toteuttamaan varainhoitoasetuksen tarkistamisen yhteydessä uusia järjestelyjä, jotta avunsaajat voisivat käyttää enemmän omia varoja pelkäämättä, että se johtaa niille EU:n yhteisrahoituksen perusteella myönnettyjen tukien vähentämiseen;

               200.

               kehottaa komissiota ja kansallisia virastoja etsimään yhdessä kohtuullista ja joustavaa ratkaisua ongelmaan, joka koskee käyttämättä jääneistä hajautetuista määrärahoista saatavia korkotuloja, joista maksetaan jäsenvaltioissa lähdeveroa mutta jotka kansallisten virastojen on kuitenkin maksettava kokonaisuudessaan takaisin;

               201.

               panee merkille, että maksuihin liittyvät virheet ovat huomattavasti vähentyneet; toteaa kuitenkin, että väli- ja loppumaksujen tilannetta on edelleen parannettava; kehottaa komissiota valvomaan tarkemmin elinikäisen oppimisen ohjelmaan liittyvää vuotuista jälkitarkastuslausumamenettelyä tekemällä seurantakäyntejä ja suoria tarkastuksia;

               202.

               kehottaa komissiota tarkastelemaan uudelleen nuorisotoimintaohjelman toteuttamisen byrokraattisia rajoitteita; kehottaa erityisesti sisällyttämään ohjelman toimiin 1.1. ja 1.3. liittyvät toimenpiteet matalakynnyksisiin palveluihin; korostaa, että valintakriteerien on oltava avoimia ja selkeitä hakijoille; kehottaa komissiota pohtimaan uutta nuorisotoimintaohjelman rahoitusmuotoa sellaisten pienimuotoisten hankkeiden ja nuorisoa koskevien hankkeiden rahoittamiseksi, joiden omaa rahoitusta ei tällä hetkellä kyetä lisäämään;

      Kansalaisvapaudet sekä oikeus- ja sisäasiat

               203.

               panee merkille, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevien maksusitoumusten käyttö jäi vuonna 2008 suhteellisesti alemmalle tasolle kuin vuonna 2007 (vuonna 2008 käyttöaste oli 87,51 prosenttia, kun vuonna 2007 se oli 90,29 prosenttia); panee merkille, että vuodelle 2009 siirrettiin 75 000 000 euroa, mutta komission yksiköiltä saatujen tietojen mukaan kyseinen määrä sidottiin ennen 31. maaliskuuta 2009; korostaa, että maksumäärärahojen käyttöaste on noussut vuodesta 2007 (vuonna 2008 se oli 80,88 prosenttia, kun taas vuonna 2007 se oli 60,41 prosenttia); kehottaa oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosastoa pyrkimään jatkamaan maksusitoumusten ja maksumäärärahojen käytön maksimointia vuonna 2009;

               204.

               pitää valitettavana, että komissio pystyi suorittamaan ensimmäiset ulkorajarahastoa koskevat ennakkomaksut jäsenvaltioille vasta vuoden 2008 viimeisten kuukausien aikana, koska soveltamissäännöt hyväksyttiin vasta 5. maaliskuuta 2008 ja lisäksi tietyt jäsenvaltiot toimittivat hallinto- ja valvontajärjestelmäkuvausten alustavat versiot sekä ohjelma-asiakirjat huomattavalla viipeellä tai niiden laatu ei ollut riittävän hyvä;

               205.

               huomauttaa, että tulevina vuosina vastuuvapauden myöntämisen virastojen talousarvion toteuttamisesta olisi perustuttava enemmän asiasta vastaavan valiokunnan arvioon viraston toiminnasta koko vuoden aikana;

      Toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä

               206.

               on hyvin huolissaan toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän käynnistämisen viivästymisestä ja tämän viivästymisen vaikutuksista EU:n talousarvioon ja jäsenvaltioiden talousarvioihin; panee merkille, että tammikuun 2010 lopussa tehty toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän vakautta, luotettavuutta ja suorituskykyä koskeva ensimmäinen välitavoitetesti ei ollut onnistunut;

               207.

               muistuttaa, että komissiolla on siirtymisestä Schengenin tietojärjestelmästä (SIS 1+) toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) 24. lokakuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1104/2008 (21) ja siirtymisestä Schengenin tietojärjestelmästä (SIS 1+) toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) 24. lokakuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/839/YOS (22) nojalla velvollisuus toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus edistymisestä SIS II -järjestelmän kehittämisessä ja siirtymisessä SIS I+ -järjestelmästä SIS II -järjestelmään joka kuudes kuukausi ja ensimmäisen kerran vuoden 2009 kuuden ensimmäisen kuukauden jälkeen; huomauttaa, että ensimmäinen edistymiskertomus, joka kattaa jakson vuoden 2009 tammikuusta vuoden 2009 kesäkuuhun (KOM(2009) 555) ja joka julkaistiin 22. lokakuuta 2009, on vanhentunut ja että toinen edistymiskertomus ei ole vielä saatavilla;

               208.

               toistaa neuvoston ja parlamentin komissiolle esittämän pyynnön - jonka neuvosto esitti 4. ja 5. kesäkuuta 2009 antamissaan päätelmissä SIS II -järjestelmän uudesta suunnasta ja parlamentti Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) ja viisumitietojärjestelmän tilanteesta 22. lokakuuta 2009 antamassaan päätöslauselmassa (23) - että se varmistaa toisen sukupolven SIS -järjestelmän kehittämisen rahoitusnäkökulmien täysimääräisen avoimuuden;

               209.

               korostaa, että komission pitäisi täyttää tiedotusvelvollisuutensa oikea-aikaisemmin ja avoimemmin;

               210.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tekemään perusteellisen tarkastuksen ja antamaan erityiskertomuksen, jossa arvioidaan, miten komissio on hallinnoinut SIS II -hanketta sen alusta alkaen, alustava tarjouspyyntö mukaan luettuna;

               211.

               varaa oikeuden pitää vuoden 2011 vuotuisessa talousarviossa SIS II -järjestelmän kehittämiseen osoitettuja varoja varauksessa, jotta voidaan varmistaa prosessin täysimääräinen parlamentaarinen valvonta ja seuranta;

      Naisten oikeudet ja sukupuolten tasa-arvo

               212.

               muistuttaa komissiota siitä, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaan miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista, jota olisi noudatettava kaikessa Euroopan unionin toiminnassa, ja sitä olisi siksi voitava seurata myös Euroopan unionin talousarviota koskevassa vastuuvapausmenettelyssä;

               213.

               pahoittelee, ettei sukupuolitietoista budjetointia ole vieläkään otettu käyttöön; pyytää näin ollen komissiota jälleen ryhtymään lisätoimiin, jotta tasa-arvonäkökohdat sisällytettäisiin kaikkeen talousarviosuunnitteluun;

               214.

               pitää komission laatimaa sukupuolitietoista budjetointia koskevaa toteutettavuustutkimusta (24) myönteisenä ja kehottaa kaikkia Euroopan unionin talousarvioprosessiin osallistuvia kumppaneita ottamaan tutkimuksen huomioon laatiessaan, toteuttaessaan tai tarkastaessaan talousarviota;

               215.

               kehottaa komissiota ryhtymään lisätoimiin, jotta se saisi tuotettua sukupuolen mukaan eriytettyjä tietoja, jotka voidaan sisällyttää vastuuvapausmietintöihin, sillä nyt saatavilla olevien hyvin suppeiden tietojen perusteella tilanteesta ei saada asianmukaista yleiskuvaa;

               216.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta varaamaan vastuuvapauskertomuksissaan sukupuolten tasa-arvoon liittyville näkökohdille oman osionsa;

               217.

               pitää myönteisenä, että vuosien 2007–2013 rahoitusmekanismeja on yksinkertaistettu, mutta pahoittelee, että tästä parannuksesta huolimatta monissa koheesiopolitiikan hankkeiden (joihin Euroopan sosiaalirahasto ja sukupuolten tasa-arvo kuuluvat) korvauksissa havaittiin jälleen vuonna 2008 virheitä; pyytääkin komissiota parantamaan rahoitusmekanismien vaikuttavuutta;

      Ulkoiset toimet

               218.

               toteaa vuosien 2007 ja 2008 kokemusten perusteella, että on välttämätöntä taata, että tällä toimintalohkolla parannetaan menojen avoimuutta ottaen etenkin huomioon Euroopan ulkosuhdehallinnon perustaminen;

               219.

               kehottaa komissiota tekemään ennen vuoden 2008 vastuuvapausmenettelyn päättymistä Euroopan ulkosuhdehallinnon henkilöstöä, organisaatiota ja valvontarakennetta varten konkreettiset, yksityiskohtaiset ja kattavat suunnitelmat, joissa osoitetaan erityisesti henkilöstön määrän kasvu ja jakautuminen, ennakoidut talousarviovaikutukset sekä muutokset henkilöstösääntöihin ja varainhoitoasetukseen, ja käynnistämään ehdotusten perusteella välittömät neuvottelut budjettivallan käyttäjän kanssa; ei hyväksy neuvotteluja epämääräisten puitesopimusten perusteella;

               220.

               on vahvasti sitä mieltä, että parlamentin valvontaoikeutta vastuuvapausviranomaisena ei tulisi millään muotoa kaventaa ulkosuhdehallinnon perustamisen myötä; odottaa komission pitävän tämän mielessään (25), kun se ehdottaa nykyisen varainhoitoasetuksen tarkistamista; korostaa, että kyseinen tarkistus olisi toteutettava osana tavanomaista kolmivuotistarkastusta; ei hyväksy ajatusta komission suunnittelemasta nopeutetusta menettelystä;

               221.

               panee erittäin huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen yleisarvion siitä, että kyseisten pääosastojen (yhteistyötoimisto EuropeAid, ulkosuhteiden pääosasto, laajentumisasioiden pääosasto ja humanitaarisen avun pääosasto) valvontajärjestelmät ovat vieläkin vasta osittain toimintakykyisiä, sekä tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan maksujen virhetaso tässä toimintalohkoryhmässä oli olennainen; korostaa, että – kuten aiemminkin – virheet ovat lähinnä lähetystöjen ja edunsaajien tasolla;

               222.

               pitää tervetulleina EuropeAidin parannuksia valvontajärjestelmiinsä; kannustaa EuropeAidia tekemään kuitenkin tarvittavat parannukset ennakkotarkastuksiinsa, turvautumaan ulkoisiin tarkastuksiin ja korjaamaan vuotuiseen tarkastussuunnitelmaan, CRIS-Audit-tarkastusmoduuliin sekä toimitettujen tarkastusten tulosten yleiseen seurantaan liittyvät epäjohdonmukaisuudet ja vajavaisuudet;

               223.

               vaatii ulkosuhteiden pääosastoa vahvistamaan jälkitarkastuksiaan ja korjaamaan tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat puutteet varainhoidossa ja hankkeiden valvonnassa; panee tyytyväisenä merkille, että ulkosuhteiden pääosasto on myöntänyt, että ongelmaan on kiinnitettävä enemmän huomiota;

               224.

               kiinnittää huomiota OLAFin tässä toimintalohkossa tutkimien mahdollisten petostapausten runsaaseen määrään (102 tapausta) – kyse on sisäisten tutkimusten jälkeen toiseksi suurimmasta määrästä; pitää myönteisenä OLAFin keskittymistä ulkoiseen tukeen, tutkimus- ja ennaltaehkäisytyöhön sekä tehostettuihin yhteistyötoimiin;

               225.

               pitää valitettavana, että kansainvälisten järjestöjen ja erityisesti YK:n hallinnoimien EU-varojen (”yhteistyössä toteutettu hallinnointi”) avoimuuden toteutuminen on viivästynyt; pahoittelee sitä, että tilintarkastustuomioistuimella on ollut vaikeuksia saada YK:lta tarkastuskertomuksia ja tositteita, vaikka komissio on toistuvasti pyytänyt noudattamaan taloudellista ja hallinnollista puitesopimusta; panee tyytyväisenä merkille saavutetun edistyksen ja erityisesti sen, että huhtikuussa 2009 päästiin sopimukseen tarkastuskäyntien toimeksiantojen kuvauksista ja että allekirjoitettiin yhteiset raportteja koskevat suuntaviivat;

               226.

               myöntää, että YK:n järjestöillä on usein erityiskokemusta ja asiantuntemusta, jota muualta ei helposti löydy; on kuitenkin huolissaan siitä, ettei komissio osoita vakuuttavasti etukäteen, onko jonkin YK:n järjestön valinta tosiasiallisesti tehokkaampaa ja vaikuttavampaa kuin muut keinot avun toimittamiseen (26); kehottaa komissiota ottamaan käyttöön entistä avoimemman ja puolueettomamman prosessin avun täytäntöönpanokanavien valinnassa;

               227.

               panee merkille useamman rahoittajan rahastoihin ja erityisesti YK:lle annettujen rahoitusosuuksien kasvun avunantajien hyvää yhteistyötä koskevien periaatteiden mukaisesti; ilmaisee kuitenkin tyytymättömyytensä siihen, että tilintarkastustuomioistuimella on yhä ongelmia saada YK:n elimiltä rahoitustietoja koskevia asiakirjoja; panee tyytyväisenä merkille komission toimet, joilla helpotetaan tilintarkastustuomioistuimen tarkastusprosesseja, ja pyytää lisätoimia, jotta turvataan kattavasti Euroopan unionin taloudelliset edut ja lisätään prosessin avoimuutta esimerkiksi muuttamalla tarvittaessa taloudellista ja hallinnollista puitesopimusta (FAFA);

               228.

               korostaa tässä yhteydessä syvää turhautuneisuuttaan ja tyytymättömyyttään siihen, että komissio ei ole kyennyt luomaan todellista eurooppalaista välinettä kriisinhallintaa varten, vaikka tätä on pyydetty aiemmissa vastuuvapausmenettelyissä; vaatii jälleen kerran toteuttamaan tämän välineen kiireellisesti ja kehottaa uutta komissiota antamaan itselleen varainhoitoasetuksen tulevassa tarkistuksessa mahdollisuuden hallinnoida itse usean tuenantajan rahastoja;

               229.

               panee tyytyväisenä merkille myönteisen kehityksen avoimuuden, tavoitteiden ja kansainvälisen avunannon koordinoinnin alalla PEGASE-mekanismin (27) perustamisen myötä; toteaa, että PEGASE perustuu TIM-mekanismiin (28), mutta on laajempi kuin se, sillä se kattaa sekä TIM-menot että taloudellisen toiminnan uudelleenkäynnistämiseen liittyvät menot – talousarviotuki, infrastruktuurien rahoitus ja yhteiskunnallinen tuki – Palestiinan uudistus- ja kehityssuunnitelman mukaisesti;

               230.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että eurooppalaiselle naapuruuden ja kumppanuuden välineelle määriteltäisiin strategisissa ohjelma-asiakirjoissa selkeät strategiset tavoitteet ja mitattavissa olevat tulosindikaattorit; katsoo, että vastaavia toimia olisi toteutettava myös muiden ulkoisia toimia koskevien välineiden yhteydessä, sillä ne ovat yhä hyvin yleisluonteisia;

               231.

               kannustaa komissiota toteuttamaan tutkimuksen, jossa tarkastellaan mahdollisuutta joustavoittaa ulkoisten toimien alan talousarvioita; katsoo ulkoisten toimien tähänastisten määrärahaylitysten ja edelleen kasvavan rahoitustarpeen valossa, että alalla olisi oltava jo lähtökohtaisesti mahdollisuus suurempiin joustoihin, joita ei kuitenkaan saa toteuttaa moitteettoman varainhoidon ja talousarvion valvonnan kustannuksella;

      Kehitysyhteistyö ja humanitaarinen apu

               232.

               pitää valitettavana tilintarkastustuomioistuimen havaintoa siitä, että talousarviotukeen liittyvien sitoumusten virhetaso on korkea sellaisten virheiden osalta, jotka eivät ole ilmaistavissa kvantitatiivisesti; vaatii komissiota arvioimaan nämä maksut vielä entistä huolellisemmin; panee tyytyväisenä merkille, että helmikuussa 2009 tarkistettiin tämäntyyppisten maksujen rahoitusprosesseja;

               233.

               panee tyytyväisenä merkille, että kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan sopimuksen vaatimusten noudattamista koskevien komission arviointien selkeys ja rakenne ovat parantuneet aiempiin vuosiin verrattuna; pahoittelee kuitenkin sitä, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi yhä useita tapauksia, joissa komissio ei osoittanut järjestelmällisellä ja vakioidulla tavalla, että julkistalouden hallinnointi oli riittävän avointa, vastuullista ja tehokasta tai että menossa olisi edes uskottava ja asianmukainen uudistusohjelma;

               234.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että komission olisi jatkettava toimiaan, joiden avulla se pyrkii tukemaan talousarviotukikelpoisuutta koskevia päätöksiään, ja varmistettava, että kaikki tulevat rahoitussopimukset luovat kattavan ja selkeän perustan arvioinnille, jonka kohteena on maksujen suorittamisehtojen noudattaminen;

               235.

               kehottaa komissiota talousarviotuen osalta lujittamaan valvontajärjestelmiä maksujen asianmukaisuuden varmistamiseksi, valvomaan entistä paremmin EU:n rahoittamia hankkeita toteuttavia organisaatioita, tehostamaan tarkastuksia ja toteuttamaan niiden perusteella tiukkoja jatkotoimia sekä kehittämään talousarviotukea koskevia entistä tulossuuntautuneempia suuntaviivoja;

               236.

               kehottaa komissiota auttamaan kumppanuusmaita parlamentaarisen valvonnan ja tilintarkastusvalmiuksien kehittämisessä, erityisesti silloin, kun apu annetaan talousarviotuen kautta, ja kehottaa komissiota raportoimaan säännöllisesti saavutetusta edistymisestä;

               237.

               huomauttaa, että talousarviotuen yhteydessä sen tehtäviin kuuluu asettaa komissio vastuuseen varojen avulla saavutetuista tuloksista ja että talousarviotuki on tukiväline, joka edellyttää muuttumista panosten valvojasta tuotosten tarkastajaksi indikaattoreiden perusteella;

               238.

               pyytää jälleen, että yleisesti kehitysavun ja erityisesti talousarviotuen kohdalla olisi vaiheittain edellytettävä, että tuen vastaanottajamaan hallitus antaa valtiovarainministerin allekirjoittaman ennakkoilmoituksen, jossa käsitellään tiettyjä tuen vastaanottajamaan hallinto- ja tilinpitorakenteeseen vaikuttavia seikkoja;

               239.

               kehottaa uutta komissiota ottamaan tehtäväkseen esittää tämä aloite muille kansainvälisille rahoittajille – etenkin Maailmanpankille – jotta välinettä voitaisiin kehittää ja se voitaisiin toteuttaa yhdessä muiden rahoittajien kanssa; odottaa komissiolta tietoja näiden neuvottelujen mahdollisesta aikataulusta;

               240.

               vaatii komissiota määrittämään strategiset tavoitteet ja asianmukaiset tulosindikaattorit, joiden avulla on mahdollista arvioida tehokkaasti EU:n toimien vaikutuksia;

               241.

               kehottaa komissiota painottamaan entistä enemmän kehitysmaiden naisten terveyttä yleensä ja erityisesti äitien terveyttä, sillä tällä alalla vuosituhannen kehitystavoitteita ei ole vielä läheskään saavutettu;

               242.

               suhtautuu myönteisesti avunantajien välisessä työnjaossa ja muiden avun tuloksellisuutta koskevien periaatteiden toteuttamisessa saavutettuun edistymiseen; katsoo kuitenkin, että komission olisi tehostettava toimiaan jäsenvaltioiden toiminnan koordinoimiseksi tällä alalla;

               243.

               tähdentää, että avun tuloksellisuutta on lisättävä ja avun pirstomista vastaavasti vähennettävä; katsoo, että komission ja jäsenvaltioiden hallinnoimien hankkeiden suurta määrää (noin 40 000 hanketta) olisi vähennettävä siten, että etusijalle asetetaan vaikuttavammat ohjelmat ja koordinoinnin parantaminen EU:n rahoittajien kanssa kohdistamalla tuki rajoitetulle määrälle ensisijaisesti tuettavia aloja yksittäistä edunsaajamaata kohden mutta sulkematta kuitenkaan ulkopuolelle alalla toimivia pieniä mutta tehokkaita valtioista riippumattomia järjestöjä;

               244.

               panee merkille, että 63 prosenttia elintarvikerahoitusvälineestä tähän asti sidotuista varoista on kanavoitu kansainvälisten järjestöjen kautta, ja palauttaa mieliin, että asetuksen (EY) N:o 1337/2008 (29) mukaan komission on täytäntöönpanossa säilytettävä ”asianmukainen tasapaino” (30) kansainvälisten järjestöjen ja ”muiden tukikelpoisten tahojen” välillä;

               245.

               vaatii jälleen lisäämään parlamenttien osallistumista ja kansalaisyhteiskunnan kuulemista (31) kumppanuusmaissa, kun laaditaan ja tarkistetaan kehitysyhteistyön rahoitusvälineen maakohtaisia strategia-asiakirjoja;

               246.

               kehottaa komissiota varmistamaan, että EU:n rahoittamien toimien näkyvyyttä parannetaan kansainvälisesti;

      Valtioista riippumattomat järjestöt

               247.

               panee merkille komission jäsenten Maroš Šefčovičin ja Algirdas Šemetan 8. maaliskuuta 2010 päivätyt kirjalliset kommentit, jotka sisältävät yksityiskohtaista tietoa valtioista riippumattomien järjestöjen kaltaisten organisaatioiden komissiolta ja toimeenpanovirastoilta saamasta rahoituksesta;

               248.

               kehottaa komissiota laatimaan julkisen rekisterin komission yksiköiden rahoittamista valtioista riippumattomien järjestöjen kaltaisista elimistä, yhdenmukaistamaan EU:n talousarviosta tai Euroopan kehitysrahastosta rahoitusta saavia edunsaajia koskevat tietokantansa, ilmoittamaan edunsaajayksikköjen voittoa tavoittelemattoman luonteen kirjanpitojärjestelmässään ja tutkimaan mahdollisuutta laajentaa edunvalvojien rekisteriä sisällyttämällä siihen tiedot niiden EU:lta saamasta rahoituksesta;

      Romania ja Bulgaria

               249.

               on huolissaan Bulgarian ja Romanian viranomaisten ongelmista liittymistä valmistelevan tuen hallinnoinnissa ja panee tyytyväisenä merkille komission toteuttamat toimet, kuten maksujen keskeyttäminen, tiukat valvontatoimet ja yhteistyö näiden kahden jäsenvaltion kanssa, jotka kaikki ovat auttaneet parantamaan tilannetta huomattavasti; on kuitenkin edelleen huolissaan perusluonteisista puutteista, jotka koskevat mahdollisia sääntöjenvastaisuuksia kahden täytäntöönpanoviraston vastuulla olevien Phare-varojen hallinnoinnissa Bulgariassa, vaikka Phare-määrärahoista ei enää tehdäkään sopimuksia; panee merkille nykyisten viranomaisten antaman sitoumuksen tutkia sääntöjenvastaisuudet ja uudistaa EU:n rahoituksen hallinnointi;

               250.

               panee merkille, että Kozloduyn ydinvoimalan käytöstä poiston (Kozloduyn ydinvoimalan yksiköt 1–4) pitäisi olla valmis 19. lokakuuta 2035 mennessä; toteaa, että komission eri pääosastojen myöntämän rahoituksen avoimuudessa on puutteita; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkistamaan kyseiseen tarkoitukseen myönnetyt varat;

               251.

               pitää valitettavana, että todettujen heikkouksien korjaamisessa ei ole juurikaan edistytty (etenkään kansallisen maantieinfrastruktuurirahaston osalta); kannattaa siksi komission varovaista strategiaa ja sen pyrkimystä valvoa tilannetta tarkkaan, seurata havaintoja ja tarjota Bulgarian viranomaisille neuvoa ja tukea havaittujen puutteiden korjaamiseksi; kehottaa komissiota suureen valppauteen ja huolellisuuteen, kun se hyväksyy Bulgarian viranomaisten ehdottamia toimintaohjelmia koskevia sääntöjenmukaisuuden arviointiraportteja ja ennen kuin se käynnistää ohjelmakauden 2007–2013 välimaksut; panee merkille toimet, joihin Bulgaria on ryhtynyt; pitää myönteisenä komission kaikkia toimintaohjelmia koskevien vaatimustenmukaisuuden arviointiprosessien myönteistä tulosta, mutta korostaa, että komission tehokasta valvontaa ja ohjausta pitäisi edelleen soveltaa;

               252.

               panee merkille, että komissio keskeytti heinäkuussa 2008 SAPARD-ohjelmaan liittyvät maksut Romaniassa yksiköidensä havaitsemien puutteiden ja sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, ja panee tyytyväisenä merkille Romanian suunnitelman näiden puutteiden korjaamiseksi, minkä perusteella komissio käynnisti maksut uudelleen heinäkuussa 2009;

               253.

               tukee komissiota, joka keskeytti vuonna 2008 kolmeen liittymistä edeltävään ohjelmaan (Phare/siirtymävaiheen järjestely, ISPA ja SAPARD) liittyvät maksut Bulgarialle suojatakseen EU:n taloudellista etua, koska komission yksiköt havaitsivat näiden varojen hallinnoinnissa heikkouksia ja sääntöjenvastaisuuksia; panee tyytyväisenä merkille, että Bulgaria reagoi myönteisesti kaikkiin suosituksiin, joten komissio pystyi käynnistämään maksut uudelleen vuonna 2009;

               254.

               pitää kuitenkin valitettavina havaittuja puutteita ja erityisesti sitä, että sääntöjenvastaisia tukihakemuksia ei kyetty tunnistamaan eikä sääntöjenvastaisuuksien johdosta osattu toteuttaa asianmukaisia jatkotoimia, ja vaatii Bulgariaa hyväksymään yksityiskohtaisen toimintasuunnitelman tiiviissä yhteistyössä komission kanssa ja riippumattoman tarkastajan tarkassa valvonnassa;

               255.

               korostaa, että toimintasuunnitelmalla on saavutettava tarkat, mitattavissa ja saavutettavissa olevat, merkitykselliset ja oikea-aikaiset tavoitteet, esimerkiksi sellaisten avointen hankintasääntöjen luominen, jotka täyttävät kansainväliset normit eivätkä rajoita kansainvälisten tarjoajien kilpailua asettamalla niille valtavia sisäisiä hallinnollisia rasitteita; katsoo lisäksi, että näissä tavoitteissa on keskityttävä täysin toimivien oikeus- ja hallintorakenteiden luomiseen ja ylläpitämiseen;

               256.

               panee tyytyväisenä merkille komission ajan tasalle saattamat tiedot EU-varojen käytön tilanteesta Bulgariassa ja Romaniassa; panee kuitenkin merkille toimitetuissa edistymiskertomuksissa jatkuvasti esiintyvät epäjohdonmukaisuudet ja sääntöjenvastaisuudet; katsoo, että edistymiskertomusten nykyiset rakenteet haittaavat sen ponnisteluja arvioida oikeus- ja hallintojärjestelmän edistymistä; kehottaa komissiota seuraamaan kyseisten jäsenvaltioiden järjestelmien ja hyväksyttyjen toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa edelleen tarkkaan ja ehdottaa, että myös OLAF jatkaisi tukeaan kyseisille jäsenvaltioille, jotta ne pystyisivät täyttämään unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevat velvoitteensa;

               257.

               vaatii, että kertomuksissa ilmaistaan selkeästi petosten ja korruption torjuntaa koskevilla keskeisillä aloilla saavutettu edistys; muistuttaa vaatineensa liikennevalojärjestelmää (punainen, keltainen ja vihreä), joka perustuu erityisiin indikaattoreihin (petosten ja korruption ehkäisyyn, estämiseen ja niistä rankaisemiseen pyrkivien oikeudellisten ja hallinnollisten toimien laatu ja määrä), jotta voidaan saada selkeä kuva kyseisissä maissa käytössä olevien järjestelmien kehityksestä; on hämmästynyt siitä, että OLAFia ei aina kuultu kertomuksia laadittaessa; pyytää komissiota sisällyttämään OLAFin huomiot tuleviin edistymiskertomuksiin;

      Laajentumisasiat

               258.

               panee merkille toimet, joita komissio on toteuttanut parantaakseen Kroatian liittymistä valmistelevan tuen yleistä tehokkuutta tiiviissä yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa ja valvoakseen tarkkaan IPA-rahoituksen täyden hajauttamisen edellytyksiä; korostaa, että Kroatian viranomaisten olisi komission tuella hyödynnettävä kokemuksia, joita saatiin liittymistä valmistelevan tuen toteuttamisesta Bulgariassa ja Romaniassa, jotta maa välttäisi vastaavat ongelmat liittymistä valmistelevan tuen käytössä; pitää valitettavana, että komissio ei ole ryhtynyt toimiin sen parlamentin pyynnön johdosta, joka koskee liikennevalojärjestelmän (punainen, keltainen, vihreä) ottamista käyttöön edistymiskertomuksissa, koska sillä voitaisiin osoittaa petosten torjunnan kannalta erittäin tärkeillä aloilla, kuten oikeuslaitoksen ja hallinnon vakaiden ja tehokkaiden rakenteiden luomisessa ja ylläpitämisessä, tapahtunut kehitys;

               259.

               on pettynyt siihen, että tärkeimmät puutteet (suunnitteluvalmiuksien puute ja epätasainen alakohtainen kehittyminen), jotka ovat johtaneet siihen, että Turkin liittymistä valmisteleva tuki on ollut ”kohtalaisen epätyydyttävällä tasolla”, ovat edelleen olemassa;

               260.

               panee merkille komission ehdokasmaissa ja muissa Länsi-Balkanin maissa toteuttamat toimet korruption torjumiseksi ja kannustaa panemaan täytäntöön hankkeita, joilla vahvistetaan alueellisen ja kansallisen tuen avulla oikeuslaitoksen riippumattomuutta, ammattimaisen lainvalvonnan kehittämistä sekä korruption torjuntaa; muistuttaa, että Länsi-Balkania koskevan Thessalonikin toimintasuunnitelman nojalla EU sitoutui tekemään tiivistä yhteistyötä Länsi-Balkanin maiden kanssa lujittaakseen edelleen rauhaa ja edistääkseen vakautta, demokratiaa, oikeusvaltioperiaatetta ja ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista; korostaa, että sitä sovelletaan myös järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjuntaan sekä alueellisen yhteistyön edistämiseen;

               261.

               muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuin ei havainnut komissiolla olevan selkeää menetelmää, jolla se mittaa kyseisten alueiden edistystä; pyytää erityisesti komission pääsihteeristöä antamaan parlamentille Thessalonikin toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen, joka voisi olla perustana sen edistymisen ulkoiselle arvioinnille; kehottaa komissiota luomaan selkeän yhteyden liittymistä edeltävien varojen maksamisen ja Thessalonikin toimintasuunnitelmaan kuuluvilla aloilla saavutetun todistettavissa olevan ja näkyvän edistyksen välille;

               262.

               muistuttaa, että Kroatiaa koskeva vuoden 2009 edistymiskertomus osoittaa, että oikeuslaitoksen alalla on ongelmia, jotka johtuvat puutteista avoimuudessa ja tuomareiden ja syyttäjien valinnassa käytettävien yhtenäisten ja puolueettomien perusteiden soveltamisessa; epäilee siksi, onko lukuun 23 käytetyt varat käytetty tehokkaasti ja vaikuttavasti;

               263.

               panee merkille, että alueellinen yhteistyöneuvosto on ollut toiminnassa yli vuoden; pyytää komissiota antamaan tietoja, jotta alueellista yhteistyötä voidaan vahvistaa hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän nojalla, ja esittämään budjettivallan käyttäjälle kyseistä aluetta koskevat strategiset näkemyksensä;

               264.

               muistuttaa, että ehdokasvaltioiden on taattava uusien ja uudistettujen säännösten tehokas täytäntöönpano kunnianhimoisen, avoimen, vastuuvelvollisen, tehokkaan ja toimivan julkishallinnon avulla; panee huolestuneena merkille, että sekä Kroatiassa että entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa korruptio on viimeaikaisesta kehityksestä huolimatta edelleen laajalle levinnyttä ja että se on hyvin vakava ongelma; pitää valitettavana, että korkean tason korruptiota koskevissa tapauksissa tehtiin vain vähän tutkimuksia ja että yleisesti vain pieni osa tutkimuksista johti rikossyytteisiin; korostaa, että se on merkki vakavista puutteista oikeusjärjestelmässä;

               265.

               pyytää komissiota valvomaan jatkuvasti uusien rikossyytteiden ja tuomioiden kasautumista ja määrää sekä julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön rikkomisen takia tuomioistuimen käsiteltäväksi otettujen uusien tapausten kasautumista ja määrää Kroatiassa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja tiedottamaan niistä budjettivallan käyttäjälle;

               266.

               päättelee, että edelleen tarvitaan jatkuvaa, puolueetonta ja avointa edistymisen valvontaa; kehottaa komissiota laatimaan liittymismenettelyjen yhteydessä lähtökohdan liittymisen kannalta tärkeimmillä aloilla ja käyttämään kyseistä lähtökohtaa viite- ja vertailukohtana koko liittymisprosessin ajan; katsoo, että liittymisprosessissa saavutetun edistyksen pysyvyys ja kyseisen prosessin aikana saavutettujen tavoitteiden vahvistaminen ovat erittäin tärkeitä unionin menestyksekkäälle tulevaisuudelle; pyytää siksi säännöllistä liittymisen jälkeistä seurantaa;

      Hallintomenot

               267.

               panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa ei tullut esille mitään olennaista virhettä, jolla olisi vaikutusta hallintomenojen laillisuuteen ja asianmukaisuuteen.

      TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN ERITYISKERTOMUKSIA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

      I osa:   Erityiskertomus nro 10/2008 terveydenhuoltopalveluihin liittyvästä EY:n kehitysyhteistyötuesta Saharan eteläpuolisen Afrikan maille

               268.

               kehottaa komissiota tarkastelemaan kymmenennen EKR:n väliarvioinnin yhteydessä mahdollisuutta lisätä terveydenhuoltoalan tukea toteuttaakseen tätä alaa koskeviin vuosituhannen kehitystavoitteisiin liittyviä sitoumuksiaan ja varmistamaan, että sen terveydenhuoltoalalle suuntaama tuki kohdennetaan sen painopistealaan, terveydenhuoltojärjestelmien tukemiseen;

               269.

               muistuttaa komissiota, että kehitysyhteistyövälineessä se sitoutui varmistamaan, että 20 prosenttia kaikista EU:n kehitysmäärärahoista kohdistetaan vuoteen 2009 mennessä terveydenhuoltoon ja peruskoulutukseen, ja kehottaa sitä tiedottamaan parlamentille säännöllisin väliajoin maittain jaoteltuna, mikä prosenttiosuus koko kehitysyhteistyötuesta Saharan eteläpuolisen Afrikan maille osoitetaan perus- ja keskiasteen koulutukseen ja perusterveydenhuoltoon;

               270.

               kehottaa komissiota varmistamaan, että sillä on riittävä terveydenhuollon asiantuntemus, jotta sillä olisi vaikuttava rooli terveydenhuoltoalan vuoropuhelussa, ja kehottaa komissiota siksi huolehtimaan siitä, että kaikkiin lähetystöihin, joiden toiminnassa terveydenhuolto on keskeinen ala, kuuluu terveydenhuollon ammattilaisia, toimimalla selkkauksista toipuvissa maissa tiiviimmin humanitaarisen avun toimiston (ECHO) terveydenhuollon alan neuvonantajien kanssa, muodostamalla läheisiä kumppanuuksia WHO:n kanssa sen asiantuntemuksen hyödyntämiseksi ja tekemällä muodollisia sopimuksia EU:n jäsenvaltioiden kanssa niiden asiantuntemuksen käyttämisestä; pyytää komissiota toimittamaan parlamentille tiedot terveydenhuoltoalan ja koulutusalan asiantuntijoiden määrästä alueella, lähetystöissä sekä sen keskusyksiköissä ja selvityksen, jossa se osoittaa, onko se onnistunut määrän kasvattamisessa;

               271.

               kehottaa komissiota jatkamaan alakohtaisen talousarviotuen käytön lisäämistä terveydenhuoltoalalla, kohdentamaan yleisen talousarviotukensa terveydenhoitopalvelujen parantamiseen ja jatkamaan hankkeiden käyttöä alan toimien kehittämiseksi ja valmiuksien parantamiseksi;

               272.

               kehottaa komissiota kehittämään mekanismeja ja valvontavälineitä, joilla varmistetaan, että asianmukainen osa yleisestä talousarviotuesta käytetään perustarpeisiin etenkin terveydenhuoltoalalla, käyttämään toimintalinjojen tuloksia suoraan mittaavia tavoitteita, tarjoamaan tukea valmiuksien kehittämiselle ja tiedottamaan parlamentille tässä mielessä toteutetuista toimista;

               273.

               kehottaa komissiota antamaan selviä ohjeita kunkin välineen käyttöä ja niiden yhdistämistä varten sekä tekemään edunsaajamaissa tiiviimpää ja tehokkaampaa yhteistyötä maailmanlaajuisen rahaston kanssa;

               274.

               kehottaa komissiota yksilöimään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa, miten tilintarkastustuomioistuimen kertomuksissa havaitut puutteet voidaan korjata, ja raportoimaan parlamentille näiden keskustelujen tuloksista;

      II osa:   Erityiskertomus nro 12/2008 liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä (ISPA) kaudella 2000–2006

               275.

               kehottaa komissiota seuraamaan tarkasti entisen ISPAn hankkeiden täytäntöönpanoa ja tutkimaan, miten hankkeiden toteuttamisen viivästyksiä voitaisiin välttää tai vähentää tulevaisuudessa, kun vastaavanlaisia välineitä (esimerkiksi IPAa) pannaan täytäntöön, sekä toteuttamaan tarvittavat toimet estääkseen viivästykset tulevien ohjeiden valmistelussa;

               276.

               kehottaa hankkeen hakijoita huolellisempaan ja realistisempaan suunnitteluun ja odottaa sekä komissiolta että edunsaajamaiden viranomaisilta keinoja nopeuttaa menettelyitä, kun vastaavanlaisia välineitä pannaan täytäntöön tulevaisuudessa;

               277.

               kehottaa komissiota jatkamaan järjestelmätarkastuksiaan varmistaakseen, että rakenne- ja koheesiorahastojen hallinnointia varten kehitetään luotettavat järjestelmät, ja estääkseen mahdolliset riskialttiit tilanteet tulevaisuudessa;

      III osa:   Erityiskertomus nro 1/2009 MEDA-ohjelmaan ja aiempiin pöytäkirjoihin liittyvästä pankkitoiminnasta Välimeren alueella

               278.

               kiinnittää komission huomiota tarpeeseen parantaa unionin, Euroopan investointipankin ja muiden kansainvälisten ja paikallisten yhteistyökumppaneiden tarjoaman avun tehokasta koordinointia ja säännöllistä tietojen vaihtoa erityisesti paikallistasolla toimien johdonmukaisuuden ja täydentävyyden parantamiseksi;

               279.

               toteaa, että MEDA-ohjelman ensimmäisinä vuosina seuranta ei ollut riittävää, etenkään tapauksissa, joissa komissio turvautui yksinomaan EIP:n suorittamaan seurantaan ennen vuotta 2005, mutta myöhemmin seuranta on huomattavasti parantunut;

               280.

               korostaa, että komission EIP:n tehtäväksi antamaa pankkitoimintaa koskeva hallinnointisopimus on tärkeä pyrittäessä varmistamaan asianmukainen seuranta, kattamaan ympäristönäkökohdat, turvaamaan unionin taloudelliset edut ja varmistamaan, että välittäjät ja hankkeen toteuttajat täyttävät taloudelliset ja raportointivelvoitteensa;

               281.

               korostaa, että eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen yhteydessä on syytä soveltaa varta vasten pankkitoiminnan arviointiin ja seurantaan tarkoitettua ohjelmaa;

      IV osa:   Erityiskertomus nro 2/2009 Euroopan unionin kansanterveysalan toimintaohjelmasta (2003–2007): tehokas tapa parantaa terveyttä?

               282.

               katsoo, että kansanterveysalan toimintaohjelma (2003–2007) oli kunnianhimoinen, mutta tavoitteet eivät olleet riittävän selvät eikä niitä ollut sovitettu rajallisiin talousarviovaroihin; huomauttaa tämän johtaneen siihen, että ohjelmassa oli liian monta toiminta-alaa, joista osa ei edes ollut mukana missään hankkeessa; panee merkille, että ohjelman vesittäminen on heikentänyt sen laatua, ja samalla erilaisia hankkeita on niin paljon, että komissio ei ole täysin tietoinen kaikista meneillään olevista hankkeista; pyytää komissiota tästä syystä tiedottamaan parlamentille nykyistä kansanterveysalan toimintaohjelmaa koskevan selvitystyön tuloksista ja korostaa, että vesittymisen vaaraan olisi puututtava ohjelman puolivälissä ja sen päätyttyä tehtävässä arvioinnissa;

               283.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin kyseenalaisti kansanterveysalan toimintaohjelman osalohkojen hyödyllisyyden, ja pitää valitettavana, että ohjelmasta on joissakin tapauksissa rahoitettu hankkeita (erityisesti ”terveyden taustatekijöiden” lohkosta), joiden eurooppalainen lisäarvo on rajallinen;

               284.

               katsoo tästä syystä, että mahdollisen seuraavan kansanterveyden toimintaohjelman olisi keskityttävä verkostoihin ja parhaiden käytänteiden vaihtoon ja että olisi hyödynnettävä paremmin avointa koordinointimenetelmää parhaiden käytänteiden vaihdon kannustamiseksi;

               285.

               pyytää komissiota vahvistamaan selkeän toimintalogiikan mahdolliselle seuraavalle kansanterveysalan toimintaohjelmalle; korostaa, että tämä olisi tehtävä vaikutusten ennakkoarvioinnissa, joka olisi liitettävä kyseistä ohjelmaa koskevaan komission ehdotukseen;

               286.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta välittämään virallisen lausunnon komission vaikutuksia koskevasta ennakkoarvioinnista ajoissa, jotta parlamentti ja neuvosto voivat keskustella komission ehdotuksesta ohjelmaa koskevaksi päätökseksi; katsoo, että lausuntoa valmisteltaessa tilintarkastustuomioistuimen olisi otettava huomioon edellä esitetyt parlamentin näkemykset;

      V osa:   Erityiskertomus nro 3/2009 jätevesien käsittelyyn liittyvien rakennetoimimenojen vaikuttavuudesta ohjelmakausilla 1994–1999 ja 2000–2006

               287.

               panee merkille joidenkin puhdistamolaitosten vajaakäytön ja vaatii, että EU-rahoitettujen puhdistamojen olisi toimittava kustannustehokkaasti; kannustaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita etsimään keinoja varmistaa, että EU:n rahoittamilla puhdistamoilla on asianmukainen liitäntä viemäriverkostoon; korostaa jäsenvaltioiden vastuuta puhdistamojen toiminnasta ja kannustaa jäsenvaltioita toteuttamaan toimia varmistaakseen poistoveden asianmukaisen laadun sekä toimintakapasiteetin hyödyntämisen kokonaisuudessaan;

               288.

               antaa tunnustusta komission toimille asiaa koskevan puhdistamolietedirektiivin (neuvoston direktiivi 86/278/ETY) (32) tarkistamisessa ja kannustaa vauhdittamaan nykyistä tarkistusprosessia, jotta viimeaikainen kehitys voidaan ottaa huomioon ja mukauttaa jäsenvaltioiden erilaisia käytäntöjä tällä alalla, sekä kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että puhdistamoliete on laadultaan EU:n raja-arvojen mukaista;

               289.

               tähdentää, että hankkeet on tutkittava tarkemmin hakemusten esittämisvaiheessa puutteiden ennaltaehkäisemiseksi; kehottaa sen tähden komissiota kehittämään edelleen arviointimenettelyssä käytettäviä sisäisiä ohjeita ja tarkistuslistoja avustushakemusten johdonmukaisuuden parantamiseksi sekä varmistamaan asianmukaiset jatkotoimet, jos pyydettyä tietoa ei toimiteta tai vaadittuihin toimiin ei ryhdytä;

      VI osa:   Erityiskertomus nro 4/2009, jossa tarkastellaan, kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön

               290.

               pitää valitettavana ja tuomittavana, että EU:n poliittiset sitoumukset valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumisesta kehitysyhteistyöhön ja todellisuudessa noudatettavat käytännöt poikkeavat toisistaan, ja odottaa siksi, että asiasta vastaava komission jäsen osoittaa antavansa asialle täyden poliittisen tukensa ja todistaa johtajuutta siten, että valtioista riippumattomille toimijoille annetut poliittiset sitoumukset pannaan täytäntöön sekä päätoimipaikassa että komission lähetystöissä; pitää lisäksi valitettavana, että kehityksen onnistumiskriteeri on typistynyt pelkästään talouskehitykseen, koska tällöin sivuutetaan se, että omistajien ja omistamattomien kuilu on kasvanut dramaattisesti; pyytää komissiota huolehtimaan siitä, että kullakin lähetystöllä on vuoden 2010 loppuun mennessä vähintään yksi tehtäviään kokopäivätoimisesti hoitava asiantuntija, joka käsittelee valtioista riippumattomien toimijoiden politiikkaa, yhteyksiä ja sopimuksia;

               291.

               toteaa, että kehitysprosessiaan itsenäisesti hoitaneet kehitysmaat ovat onnistuneet hyvin köyhyyden vähentämisessä; korostaa valtion avainroolia kehityksessä ja pyytää komissiota ja lähetystöjä kohentamaan suhteitaan kumppanimaiden hallituksiin, jotta valtioista riippumattomien toimijoiden osallistuminen ja kuuleminen olisi tehokkaampaa;

               292.

               pitää täydellisten ja luotettavien tietojen puutetta erittäin valitettavana ja odottaa komission ryhtyvän välittömiin oikaisutoimiin, sillä tulosten mittaamisen käynnistyminen edellyttää, että tiedot ovat luotettavia; kehottaa siksi komissiota toimittamaan parlamentille täydellisen rahoituskatsauksen valtioista riippumattomille toimijoille kanavoiduista, eri budjettikohdista peräisin olevista EY-varoista maittain jaoteltuina ennen vuoden 2011 talousarviomenettelyn käynnistymistä;

               293.

               katsoo, että avun laatu on sen määrää tärkeämpi, ja pyytää komissiota omaksumaan merkittävän roolin kehitysavun nykyisen ilmeisen kaaoksen selvittämisessä edistämällä avunantajien toiminnan vahvaa ja tehokasta yhteen sovittamista ja kohentamalla nykyistä apujärjestelmää; pyytää komissiota harkitsemaan, eikö nyt olisi tilintarkastustuomioistuimen havainnot huomioon ottaen oikea aika uudistaa koko valtioista riippumattomien toimijoiden (yhteis)rahoitusjärjestelmä, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset toimijat voivat luottaa siihen, että niiden ohjelmiin ja hankkeisiin osallistumiseen sovelletaan avoimia ja tehokkaita määräyksiä;

               294.

               pyytää komissiota ottamaan asianmukaisesti huomioon sen, että avunantajat ovat poliittisia toimijoita ja että niiden ja apua saavien maiden eduissa voi joissain tapauksissa olla ristiriitoja; korostaa kestävyyden edellyttävän vahvoja demokraattisia kansallisia instituutioita ja hyvin määriteltyä politiikkaa vaurauden jakamiseksi; katsoo, että nykyistä johdonmukaisemman ohjelmasuunnittelua ja ohjelmia ja hankkeita koskevan politiikan luomiseksi ja asianmukaisen arvioinnin varmistamiseksi valtioista riippumattomien toimijoiden yhteisrahoituksesta on siirryttävä siihen, että unioni rahoittaa hankkeita sataprosenttisesti;

               295.

               toteaa, että komissiolle tehdyssä arviossa EU:n tuen toimittamisesta kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kautta (33) ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa on joitakin päällekkäisyyksiä, ja kehottaa tilintarkastustuomioistuinta ja komission arviointiyksiköitä vaihtamaan tietoja toimista, joita ne aikovat toteuttaa, ja raportoimaan tästä parlamentille;

               296.

               pyytää komissiota tekemään varainhoitoasetukseen muutosehdotuksia, jotka mahdollistavat EU:n vahvan toimimisen muiden kansainvälisten avunantajien keskuudessa;

      VII osa:   Erityiskertomus nro 5/2009 komission varainhallinnasta

               297.

               katsoo, että komission on parannettava kokonaiskuvaansa varainhallinnon eri toimista, ja kuten tilintarkastustuomioistuin suositteli, asiaa käsittelevien kahden pääosaston (budjettipääosasto ja talouden ja rahoituksen pääosasto) olisi järjestettävä aiempaa säännöllisemmin yhteisiä kokouksia jakaakseen riskejä koskevaa tietoa sekä vaihtaakseen kokemuksia ja parhaita käytänteitä varainhallinta- ja omaisuudenhoitotoiminnoista koko komission laajuisesti;

               298.

               katsoo, että komission olisi edelleen toteutettava kaikki tarpeelliset toimet sen varmistamiseksi, että merkittäviä taloudellisia riskejä seurataan tehokkaasti ja tarkkaan vuoden mittaan; pitää tervetulleena, että parantaakseen tilannetta edelleen komissio on jo ehdottanut tilintarkastustuomioistuimelle ja sopinut sen kanssa siitä, että vuoden 2008 menettelyn päättämisestä alkaen asianomaisille rahoituslaitoksille lähetetään virallinen kiertokirje, jotta niiltä saadaan täsmällistä, täydellistä ja standardimuotoista tietoa sijoitustileistä;

               299.

               kehottaa komissiota laatimaan budjettipääosastossa riskianalyysin pohjalta valvontasuunnitelman kutakin 12 kuukauden ajanjaksoa kohden ja toteuttamaan valvontatoimia vuoden aikana ja sen jälkeen sekä raportoimaan parlamentille löydetyistä ongelmista viimeistään kolmen kuukauden kuluessa asianomaisen vuoden päättymisestä;

               300.

               kehottaa komissiota kehittämään tilinpäätökseen sisältyvää arviointiaan varainhallintatoimintaan (budjettipääosasto) liittyvistä riskeistä, jossa esitetään selkeä ja kattava yhteenveto siitä, mille riskeille toiminta on alttiina, miten riskejä hallitaan ja mitä toimenpiteitä on otettu käyttöön riskien hallitsemiseksi, minimoimiseksi tai neutraloimiseksi;

               301.

               katsoo, että avoimuuden vuoksi komission olisi dokumentoitava selkeämmin menettelyjään, joiden mukaan se siirtää varoja jäsenvaltioiden omien varojen tilien välillä, ja dokumentoitava paremmin kussakin tapauksessa käytettyä erityistä valintamenettelyä;

               302.

               pyytää komissiota parantamaan tietokantojensa ylläpitoa, optimoimaan ristiintarkastukset ja tutkimaan tarkemmin tilintarkastustuomioistuimen havaintoa, joka koskee koordinoinnin tarpeellista parantamista, jotta otettaisiin huomioon varojen säilyttämisestä kussakin liikepankissa komissiolle aiheutuva kokonaisriski, kun asianomaiset pääosastot ovat vahvistaneet liikepankkien tileillä säilytettävien varojen enimmäismäärät;

               303.

               panee tyytyväisenä merkille komission pyrkimykset – ja tukee niitä – parantaa alustavasti maksettujen sakkojen tallettamisen nykyistä hallintajärjestelmää, jota tarkasteltiin uudelleen vuonna 2008, ja toivoo, että komission budjettipääosaston alkuvuodesta 2009 aiheesta tekemä päätös lisää järjestelmän turvallisuutta;

      VIII osa:   Erityiskertomus nro 6/2009 Euroopan unionin vähävaraisille henkilöille suunnatusta elintarvikeapuohjelmasta: tavoitteiden, resurssien ja toimintamenetelmien arviointi

               304.

               suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen ohjelmaan kohdistamaan tarkastukseen sekä komission antamaan uudistusehdotukseen (KOM(2008) 563); viittaa 26. maaliskuuta 2009 vahvistamaansa kantaan (34), jossa se kannatti uudistusehdotusta; korostaa, että EU:n elintarvikeaputoimet täydentävät jäsenvaltioissa jo sovellettuja toimenpiteitä;

               305.

               palauttaa mieleen, että jäsenvaltioiden viranomaisten tarjoama sosiaaliapu sisältää harvoin elintarvikeapua ja että sosiaalisesti syrjäytyneisiin ja marginaaliryhmiin kohdistetuista elintarvikeapualoitteista vastaavat yleensä hyväntekeväisyysjärjestöt, joiden toiminta perustuu vapaaehtoehtoisuuteen;

               306.

               katsoo, että kriteereitä on parannettava avun kohdentamiseksi maihin ja tuensaajille, jotka sitä eniten tarvitsevat;

               307.

               on sitä mieltä, että ohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden olisi kehitettävä tehokkaita toimia elintarvikkeiden haaskaamisen torjumiseksi;

               308.

               palauttaa komission mieleen, että toissijaisuusperiaate ei lievennä millään muotoa komissiolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklassa määrättyjä velvoitteita, joiden mukaisesti komission on toteutettava talousarviota ”omalla vastuullaan” sekä ”moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti”;

               309.

               odottaa komission panevan tilintarkastustuomioistuimen antamat suositukset täytäntöön, jotta budjettivallan käyttäjät saavat käyttöönsä kattavat ja riippumattomat tiedot ohjelman tuloksista;

      IX osa:   Erityiskertomus nro 7/2009 Galileo-ohjelman kehitys- ja validointivaiheen hallinnoinnista

               310.

               pahoittelee, että tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mukaan Galileo-ohjelman hallinto on ollut puutteellista kehitys- ja validointivaiheessa; panee merkille, että tekninen kehittäminen on viisi vuotta myöhässä alkuperäisestä suunnitelmasta ja että kehitys- ja validointivaiheen kustannusarvio on lähes kaksinkertaistunut 1 100 000 000 eurosta 2 100 000 000 euroon;

               311.

               pyytää komissiota noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia tulevassa komission tiedonannossa Galileo-hankkeen tulevaisuudesta ja selkeyttämään ohjelman poliittiset tavoitteet sekä laatimaan niiden perusteella strategisia ja operationaalisia tavoitteita, jotta Galileo-hankkeella olisi vakaa suunnitelma ennen sen täysimittaista käyttöönottoa;

               312.

               on huolissaan, että tilintarkastustuomioistuin katsoi Galileo-yhteisyrityksen epäonnistuneen useimmissa tavoitteissaan ja että hallintoon liittyvät ongelmat häiritsivät vakavasti sen toimintaa; pyytää komissiota varmistamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksen mukaisesti, että tulevissa yhteisyrityksissä hallintorakenne ei estä niiden toimintaa;

               313.

               katsoo, että unionin veronmaksajille olisi ilmoitettava kolmansien maiden osallistumisesta Galileo- ja EGNOS-ohjelmiin; pyytää tämän vuoksi komissiota toimittamaan parlamentille yksityiskohtaiset tiedot kaikesta Galileo- ja EGNOS-ohjelmiin liittyvästä yhteistyöstä EU:n ja kolmansien maiden välillä;

               314.

               kehottaa komissiota ja eurooppalaisen GNSS-järjestelmän valvontaviranomaista tilinpäätöksissään ja tilintarkastustuomioistuinta kertomuksissaan toimittamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle selkeät ja kattavat tiedot Euroopan unionin omistamasta Galileo- ja EGNOS -ohjelmissa luodusta tai kehitetystä aineellisesta ja aineettomasta omaisuudesta;

               315.

               kehottaa komissiota valmistelemaan ajantasaistetut luvut ja kustannushyötyanalyysit Galileo-hankkeesta ja toimittamaan ne parlamentille;

      X osa:   Erityiskertomus nro 8/2009 – Onko yhteisön tutkimuspolitiikkaan kuuluville huippuosaamisen verkostoille ja integroiduille hankkeille asetetut tavoitteet saavutettu?

      Menettelyjen alkuvaihe

               316.

               panee merkille, että odotusten ja toteutuksen välillä on kuilu – toisin sanoen kun hankkeita tarkasteltiin jälkikäteen, alkuvaiheessa annettu ”erinomainen” arvio säilyi alle 55 prosentissa kaikista hankkeista; kehottaa komissiota tarkistamaan arviointimenettelyjään;

               317.

               muistuttaa, ettei valtaosa hakemuksista ylitä ”huippuosaamisen” rajaa (vain 15–20 prosenttia ylittää sen) ja että hakijat joutuvat maksamaan hakemisesta aiheutuvat kustannukset (jotka voivat nousta yksittäisissä tapauksissa jopa 300 000 euroon); kehottaa tältä osin komissiota käyttämään tervettä järkeä (esimerkiksi monivaiheisia menettelyjä), jotta määrärahat käytettäisiin mahdollisimman tehokkaasti tutkimukseen eikä ”tutkimushallintoon”;

               318.

               pitää valitettavana sitä, että vain 53–86 prosenttia kaikista asianosaisista ymmärtää kunnolla kuudennessa puiteohjelmassa käytettyjen välineiden luonteen sen mukaan, ovatko ne mahdollisesti menestyneet hakumenettelyssä; pitää valitettavana sitä, että joissakin tapauksissa väline valittiin ilmeisesti verotusnäkökohtien eikä olennaisten näkökohtien perusteella; panee merkille, että kumppaneiden suuri määrä huippuosaamisen verkostoissa ja komission voimakas keskittyminen oikeudelliseen integraatioon ovat erityisiä haasteita, ja ottaa huomioon, että huippuosaamisen verkostojen tulevaisuutta pohtinut asiantuntijaryhmä on suositellut, että suurempia kumppanuuksia pitäisi muodostaa vain poikkeuksellisesti asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa (35);

      Huippuosaamisen verkostojen muodostaminen

               319.

               pitää valitettavana sitä, että vaikka parlamentti on pyytänyt toteuttamaan tutkimusohjelmat palvelualttiimmalla ja asiakaslähtöisemmällä tavalla, tutkimusalan kaikki pääosastot kattavan ”keskitetyn palvelupisteen” järjestelmän kehittämisessä sekä hakumenettelyjen, vaadittavien asiakirjojen ja johdonmukaisen viestinnän yhtenäistämisessä on edistytty vain vähän; tähdentää, että kansalaiset pitävät komissiota yhtenä yksikkönä;

               320.

               vaatii tältä osin komissiota ryhtymään viimein asianmukaisiin toimiin soveltaakseen ennakoivaa lähestymistapaa asiakastuessa ja sisäisessä laadunvalvonnassa, toisen tason standardointi ja yhdenmukainen hallinnointi mukaan luettuina; kehottaa komissiota julkaisemaan verkossa kaikki lakitekstit, joihin tukisopimukset perustuvat, mukaan luettuna tarvittaessa viittaukset Belgian lainsäädäntöön;

               321.

               muistuttaa, että parlamentti on toistuvasti pyytänyt keventämään hallinnollista taakkaa erityisesti tukimenettelyissä (36); pitää valitettavana sitä, että sopimuksen tekoon kuluu keskimäärin 13 kuukautta eli neljä kuukautta enemmän kuin viidennessä puiteohjelmassa; pyytää komissiota käyttämään seitsemännessä puiteohjelmassa olemassa olevia hallinnollisia välineitä, kuten PIC-koodeja (Personal Identification Code) ja organisaation nimeämiä edustajia (Legal Entity Appointed Representative, LEAR);

               322.

               on tyytymätön siihen, ettei kuudennessa puiteohjelmassa saavutettu yksityisten tahojen, erityisesti pk-yritysten, osallistumisen lisäämistä koskevaa tavoitetta; on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että tietyt säännökset vähensivät aktiivisesti niiden osallistumista; katsoo kaiken kaikkiaan, että säännökset ja säännöt (myös mallisopimukset ja ohjeet) ovat liian monimutkaisia ja itsessään estävät tutkimuspolitiikan tehokkaan ja tuloksekkaan toteuttamisen;

               323.

               panee merkille, että arvioinneissa keskityttiin pikemminkin panoksen kuin tuloksen tarkasteluun; on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että asianmukaisten SMART-tavoitteiden asettaminen hankkeen alussa on keskeinen tekijä, joka ratkaisee hankkeen etenemisen ja mahdollisen onnistumisen; korostaa, että raportointivaatimusten on oltava tarkoituksenmukainen keino valvoa ja arvioida integraation edistymistä ja olennaista edistymistä (37) ja ettei niitä pidä käyttää rankaisukeinona tai keinona sekaantua koordinaattorin muihin harkinnanvaraisiin johtotehtäviin, kunhan nämä ovat lainsäädännön mukaisia;

      Kestävyys ja tuleva kehitys

               324.

               pitää valitettavana sitä, ettei useimmissa tapauksissa onnistuttu saamaan aikaan alkuvaiheen rahoituskauden jälkeen jatkuvaa kestävää integraatiota ja että tilintarkastustuomioistuin katsoo viiden vuoden mittaisen alkuvaiheen rahoituskauden osoittautuneen epärealistiseksi; kannattaa ehdotusta soveltaa hyvin kilpailullisia ja erottelukykyisiä kriteerejä jatkettaessa sellaisten huippuosaamisen verkostojen rahoitusta, jotka väittävät voivansa kehittyä itseään ylläpitäviksi (38);

               325.

               panee kiinnostuneena merkille asiantuntijaryhmän ehdotuksen tutkia mahdollisuutta esittää ERA-NET-hankkeiden ja seitsemännen puiteohjelman välisiä koordinoituja pyyntöjä, joissa yhdistettäisiin kansallisia ja yhteisön varoja (39), sekä kaikkia toimenpiteitä, joilla lisätään Cordis-tietokannan avoimuutta ja käytettävyyttä tutkimustulosten vaihtamisen varmistamiseksi eurooppalaisella tutkimusalueella (parhaita käytäntöjä koskevien esimerkkien vaihtaminen);

               326.

               on erittäin huolestunut siitä, että tapa, jolla komission tilintarkastusstrategiaa on sovellettu kuudenteen puiteohjelmaan, on jo johtanut siihen, että kaksi entistä osallistujaa on käynnistänyt oikeusjutut; korostaa, että kaiken pitkäaikaisen yhteistyön täytyy perustua luotettavuuteen, ja pyytää oikeusvarmuuden vuoksi, että komissio pidättyisi tekemästä uudelleen kuudennen puiteohjelman hankkeiden rahoitusselvityksiä koskevia, komission jo kertaalleen hyväksymiä laskelmia esittämällä uusia tulkintoja kuudennen puiteohjelman mallisopimuksen yleisissä ehdoissa (liite II) vahvistetuista tukikelpoisuuskriteereistä (40); kehottaa komissiota etsimään entistä ponnekkaammin ratkaisua ja erityisesti yksinkertaistamaan perintämenettelyjä asianmukaisten kiinteitä maksuja koskevien menettelyjen avulla ja ottaen huomioon tuensaajien vilpittömyyden ja aiheelliset odotukset sekä ilmaisee toivovansa vuoropuheluun perustuvaa ratkaisua;

               327.

               kehottaa komissiota etsimään ratkaisuja, joilla turvataan luotettavuus ja jatkuvuus keskipitkällä aikavälillä puiteohjelmien, erityisesti kahdeksannen puiteohjelman, täytäntöönpanossa ja suunnittelussa, sekä erityisesti soveltamaan yhtenäisesti vahvistettuja määräaikoja ja menettelysääntöjä;

      XI osa:   Erityiskertomus nro 9/2009 – Ovatko Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) henkilöstövalintatoimet olleet tehokkaita ja vaikuttavia?

               328.

               kannustaa Euroopan henkilöstövalintatoimistoa (EPSO) ottamaan kehittämisohjelmassaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen esittämät suositukset;

               329.

               katsoo, että EPSOn ja kaikkien toimielinten olisi parannettava kansalaisille suunnattua viestintäänsä puolueettomasta Euroopan yhteisöjen virkamieskunnasta ja parannettava mielikuvaa EU:sta työnantajana;

               330.

               huomauttaa tähän liittyen, että EPSOn olisi pyrittävä parantamaan viestintää jäsenvaltioiden julkishallintojen kanssa ja vaihtamaan parhaita käytänteitä yleisölle tiedottamisen ja mainostamisen sekä kohdennetun työpaikkamahdollisuuksien esiintuomisen aloilla ammattilaisten tavoittamiseksi; katsoo, että tällaista viestintää olisi harjoitettava myös merkittävien kansainvälisten järjestöjen kanssa;

               331.

               on vakuuttunut, että yhteistyön parantaminen yliopistojen kanssa saattaisi olla hyödyksi pidemmällä aikavälillä ja yhtäältä tuottaisi toimielimille haluttuja työntekijöitä ja toisaalta auttaisi opiskelijoita parantamaan uramahdollisuuksiaan;

               332.

               kehottaa EPSOa jatkamaan ponnistelujaan maantieteellisen epätasapainon havainnoimiseksi ja ehkäisemiseksi hakijoiden ja sitä myöten myös kilpailun läpäisseiden henkilöiden joukossa;

               333.

               pahoittelee, että tilintarkastustuomioistuimen kertomus ja EPSO eivät kumpikaan analysoi riittävästi keskitason ja ylemmän tason henkilöstön palvelukseenottoprosesseja ja erityisesti maantieteellistä epätasapainoa niissä; ehdottaa, että tilintarkastustuomioistuin analysoisi tätä asiaa seuraavassa erityiskertomuksessaan (tai seurantakertomuksessaan);

               334.

               katsoo, että EPSOn olisi parannettava varallaololuettelojen hallinnointia ja annettava kilpailuissa menestyneille hakijoille tietoa avoinna olevista viroista, millä helpotettaisiin heidän varsinaista palvelukseenottoaan; katsoo samalla, että olisi pyrittävä vähentämään aikaa, joka kilpailun läpäisseiden hakijoiden on odotettava ennen työhönottoa;

               335.

               ei ole vakuuttunut siitä, että toimielinten virkamiesten siirtäminen EPSOn palvelukseen kokoaikaisiksi valintalautakuntien jäseniksi olisi realistinen ja kustannustehokkain vaihtoehto;

               336.

               kehottaa EPSOa välttämään kaikkia ristiriitaisuuksia kilpailuilmoituksissa ja tarkistamaan menettelyt, joilla tarkastetaan hyväksymisehtojen täyttyminen;

               337.

               kehottaa EPSOa myös parantamaan valitusmenettelyjä, muun muassa nimittämällä eri paneelit ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa;

               338.

               panee merkille, että virkamiestuomioistuimessa on vireillä EPSOa vastaan useita tapauksia, jotka liittyvät valintamenettelyn epäonnistumiseen (erityisesti kielivaatimusten osalta); toteaa, että kun nämä tapaukset ratkaistaan, niistä olisi otettava oppia ja ne olisi sisällytettävä EPSOn kehittämisohjelmaan;

      XII osa:   Erityiskertomus nro 10/2009 maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista

               339.

               pahoittelee, ettei käytössä olevan järjestelmän avulla voida mitata toimenpiteiden vaikuttavuutta: vaikka politiikan vaikutus olisi myönteinen, vaikutusta on erittäin vaikea mitata, koska ei ole konkreettisia tavoitteita, selkeää strategiaa ja asianmukaisia indikaattoreita;

               340.

               kehottaa komissiota täsmentämään politiikan tavoitteita pitäen mielessä, että asetettujen tavoitteiden on oltava johdonmukaisia tähän käyttötarkoitukseen sidottujen määrärahojen kanssa, ilmaisemaan nämä tavoitteet erityisinä mitattavissa ja toteutettavissa olevina, asiaan kuuluvina ja ajallisesti määrättyinä tavoitteina (”SMART”) sekä määrittelemään ja seuraamaan asianmukaisia tulosindikaattoreita;

               341.

               kehottaa komissiota jatkamaan meneillään olevaa valintamenettelyn parantamista ja säilyttämään erityisesti vaatimuksen, jonka mukaan ehdotuksiin on sisällytettävä toimien odotettua vaikutusta ja vaikutuksen mittaamistapaa koskevia tietoja;

               342.

               kehottaa jäsenvaltioita edistämään valintamenettelyn parantamista varmistamalla ehdotusten tarkoituksenmukaisuuden ja olemalla aiempaa valikoivampia; kannustaa lisäksi jäsenvaltioita tiedottamaan komissiolle kansallisista menekinedistämistuista ja -toimista;

               343.

               kehottaa jäsenvaltioita parantamaan toteuttamisesta vastaavien elinten valinnassa soveltamiaan julkisia hankintoja koskevia menettelyjä, erityisesti välttämään erittäin tiukkoja määräaikoja, soveltamaan menettelyjä järjestelmällisesti sekä varmistamaan, että ehdotuksia tekevät organisaatiot noudattavat valintaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä;

      XIII osa:   Erityiskertomus nro 11/2009 – Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti?

               344.

               toteaa, että luonnon Life -hankkeiden seuranta ja hallinnointi on monimutkainen prosessi ja että siihen osallistuu eri sidosryhmiä jäsenvaltioista; katsoo kuitenkin, että osoitettujen varojen määrä edellyttää vakuutusta siitä, että tehdyt investoinnit ovat kustannustehokkaita ja kestäviä;

               345.

               kehottaa komissiota tarkistamaan valintamallinsa, jotta se voi asettaa etusijalle ne luonnon Life hanke -ehdotukset, joissa voidaan varmistaa tulosten jatkuvuus, ja ehdottaa, että komissio harkitsee Luonto- ja Ympäristö-osa-alueiden hallinnoinnin erottamista;

               346.

               vaatii komissiota tekemään tiivistä yhteistyötä Euroopan ympäristöviraston ja Euroopan biologista monimuotoisuutta käsittelevän keskuksen kanssa määriteltäessä ehdotusten valintaa koskevia asianmukaisia vaatimuksia ja indikaattoreita kestävyyden kannalta sekä tekemään tarvittavat aloitteet hankkeiden seurannan parantamiseksi saavutettujen tulosten osalta ja kehittämään asianmukaisia indikaattoreita ja vaatimuksia hankkeiden tulosten seuraamiseksi;

               347.

               kehottaa komissiota tarkistamaan viestintästrategiansa ja kiinnittämään erityistä huomiota olennaisen tiedon ja saatujen kokemusten levittämiseen ja varmistamaan, että edunsaajien edellytetään antavan enemmän teknisiä yksityiskohtia käytetyistä menetelmistä, saaduista kokemuksista ja määritellyistä parhaista käytännöistä;

               348.

               kehottaa jäsenvaltioita, jotka ovat itse vastuussa kestävästä luonnonsuojelusta, tekemään tiivistä yhteistyötä komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa luonnon Life -hankkeiden hallinnointia koskevien parhaiden käytäntöjen vaihtamiseksi;

               349.

               kehottaa komissiota ottamaan käyttöön seurantajärjestelmän Life-ohjelman jälkeistä rahoitusta varten, jotta rahoitettujen hankkeiden tehokkuutta voidaan arvioida ja jotta EU:n rahoituksen kestävyysvaikutus voidaan taata hankkeiden päättymisen jälkeen;

               350.

               kehottaa komissiota kehittämään asianmukaisia toimenpiteitä hankkeiden pitkän aikavälin seurantaa koskevien nykyisten oikeudellisten kysymysten ja täytäntöönpanoa koskevien rajoitusten ratkaisemiseksi;

      XIV osa:   Erityiskertomus nro 12/2009 – Oikeus- ja sisäasioiden alaa koskevien komission hankkeiden vaikuttavuus Länsi-Balkanin maissa

               351.

               panee tyytyväisenä merkille, että toisin kuin aiempien liittymistä valmistelevien ohjelmien yhteydessä komissio on yrittänyt puuttua oikeus- ja sisäasioiden alan tärkeisiin rakenneuudistuksiin laajentumisprosessin varhaisessa vaiheessa, ja pitää tätä priorisointia erittäin positiivisena; vaatii tässä yhteydessä, että komission on edelleen kohdistettava Länsi-Balkanille myönnettävää tukea oikeus- ja sisäasioiden alalle, jotta kyseisiä ponnistuksia voidaan jatkaa;

               352.

               muistuttaa, että komissio huolehtii oikeus- ja sisäasioiden alan hankkeiden hallinnoinnista vaikeassa poliittisessa ja institutionaalisessa tilanteessa; ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen päätelmät, jotka osoittavat, että investointihankkeet menestyivät paljon paremmin kuin instituutioiden kehittämistä koskevat hankkeet, ja odottaa, että komissio vahvistaa huomattavasti yhteyttä niiden hankkeiden, joilla pyritään vahvistamaan institutionaalisia valmiuksia, ja kyseisen alueen investointihankkeiden välillä;

               353.

               yhtyy tilintarkastustuomioistuimen kantaan, jonka mukaan paikallisten toimien ja hankkeiden paikallinen omaksi ottaminen on määräävä tekijä oikeusvaltion vahvistumisen onnistumiselle, ja katsoo, että omavastuullisuuden puute paikallisella tasolla heikentää hankkeiden kestävyyttä; kehottaa komissiota varmistamaan, että tarjottuun apuun yhdistyy edunsaajien voimakas tahto kannustaa aktiivisesti institutionaalisia uudistuksia ja lisätä edunsaajien osallistumista hankkeisiin;

               354.

               katsoo samoin kuin tilintarkastustuomioistuin, että EU:n tuki Länsi-Balkanille on yleensä vaikuttavaa, mutta todelliset riskit liittyvät hankkeiden kestävyyteen; toteaa tyytyväisenä, että IPA-ohjelman pitäisi parantaa kestävyyttä ja omavastuullisuutta johtuen hankkeiden ehdoista ja edunsaajien yhteisrahoituksesta; katsoo, että ylläpitosuunnitelmilla lisätään edelleen hankkeiden kestävyyttä, ja pyytää komissiota harkitsemaan niiden käyttöönottamista ennakkoedellytyksenä EU:n taloudellisen tuen saamiselle;

               355.

               odottaa komission varmistavan tarkasti, että infrastruktuureihin liittyvät yhdennetyn rajavartiotoiminnan alan tukitoimenpiteet on nyt suunniteltu ja toteutettu siten, että ne tukevat alueellista yhteistyötä;

               356.

               kehottaa komissiota tekemään kaiken voitavansa sen varmistamiseksi, että monien rahoittajien yhteistyö paranee paikan päällä ja että niiden toimia koordinoidaan tehokkaammin;

               357.

               katsoo, että EU:n näkyvyyttä suurimpana rahoittajana alueella on huomattavasti parannettava niin, että se vastaa EU:n maksuosuutta; odottaa komissiolta ehdotusta tästä asiasta;

      XV osa:   Erityiskertomus nro 13/2009 – Onko toteuttamistehtävien siirto toimeenpanovirastoille järkevä vaihtoehto?

               358.

               korostaa, että tehtävien siirtämistä koskevien periaatteiden mukaan komissio vastaa menettelytavoista ja toiminnan valvonnasta;

               359.

               pitää kuitenkin valitettavana, että tarkastuksen perusteella komissio ei valvo virastojen toimia täysin vaikuttavasti, ja painottaa, että on laadittava uusia indikaattoreita, jotta valvovat pääosastot voivat mitata virastojen suoritusta aiempaa paremmin;

               360.

               katsoo, että toimeenpanovirastojen perustamisen vaikuttimena olisi oltava paitsi henkilöstöön liittyvät rajoitteet myös ennen kaikkea se, että tarkoituksena on parantaa palveluiden toimittamista ohjelmissa, joissa komissio voisi keskittyä strategisiin toimiin, jos ohjelmatyö ja toteuttamistehtävät on erotettu selkeästi toisistaan;

               361.

               tukee komission suunnitelmaa, jonka mukaan uusia toimeenpanovirastoja ei perusteta, ellei komissiolle anneta lisää toimivaltuuksia vuoteen 2013 mennessä, vaan sen sijaan hyödynnetään mahdollisuutta laajentaa nykyisten virastojen toimeksiantoa;

               362.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen mukaan toimeenpanovirastojen väliaikaisiin toimiin palkataan henkilöstöä alempiin palkkaluokkiin ja sopimussuhteisella henkilöstöllä on suuremmat työkokemusvaatimukset kuin komission samankaltaisiin tehtäviin palkattavalla sopimussuhteisella henkilöstöllä; huomauttaa, että tämä saattaa heikentää työpaikkojen houkuttelevuutta siitä huolimatta, että sopimuksia voidaan uusia (komission sopimussuhteisen henkilöstön sopimukset voivat näet kestää enintään kolme vuotta), ja toteaa, että tämä voi haitata toimeenpanoviraston toiminnan laatua;

               363.

               pyytää komissiota antamaan tietoja eri sopimussuhteisiin tehtäviin sovellettavista erilaisista sopimuksen kestoajoista ja eri sopimussuhteisten toimien kestosta toimeenpanovirastoissa;

               364.

               katsoo, että toimeenpanoviraston suurimpia etuja on mahdollisuus palkata erikoistunutta henkilöstöä, ja pyytää komissiota ryhtymään toimenpiteisiin virastojen henkilöstön työhönoton parantamiseksi ja yksinkertaistamiseksi; kehottaa lisäksi komissiota ottamaan huomioon toimeenpanovirastojen erityiset työhönottotarpeet;

               365.

               pyytää komissiota esittämään yksityiskohtaiset tiedot toimeenpanovirastojen sopimussuhteisen henkilöstön määrästä ja tälle henkilöstölle osoitetuista tehtävistä ja niitä vastaavista palkkatasoista sekä katsauksen siitä, miten paljon kokemusta vaaditaan kussakin palkkaluokassa; pyytää lisäksi komissiota esittämään tietoja eri tapauksista, joissa sopivaa henkilöstöä ei ole pystytty löytämään nopeasti, ja siitä, miten paljon henkilöstön työhönotto viivästyi, sekä analyysin viivästymisen syistä;

               366.

               kehottaa komissiota noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia sekä:

                           a)

                           keräämään ja käyttämään vaikutusten arviointia varten luotettavia tietoja siirrettyjen tehtävien toteuttamiseen liittyvästä työmäärästä ja tuottavuudesta ennen ulkoistamista ja sen jälkeen;

                           b)

                           määrittämään onnistumiseen johtaneet tekijät ja päätelmät, joiden ansiosta parhaiten suoriutuneet toimeenpanovirastot saivat parempia tuloksia, sekä soveltamaan aikaisempia kokemuksia kaikissa ohjelmissa, joita komission yksiköt edelleen hallinnoivat;

                           c)

                           parantamaan virastojen valvontaa asettamalla tuloksiin keskittyviä ja kohdennettuja tavoitteita sekä käyttämällä tiettyjä asiaankuuluvia suoritusindikaattoreita, jotka ovat seuraavien vuosien tavoitteiden perustana;

      XVI osa:   Erityiskertomus nro 14/2009 – Onko maito- ja maitotuotemarkkinoiden hallinnointivälineiden keskeiset tavoitteet saavutettu?

               367.

               odottaa, että komissio maailmanmarkkinoiden heilahtelut ja markkinoilla vallitsevat erot huomioon ottaen käynnistää ennalta ehkäiseviä ja tasapainottavia toimenpiteitä pienten ja keskisuurten tilojen tukemiseksi ja edistää elintarviketuotannon säilymistä erilaisilla maatiloilla Euroopan unionissa;

               368.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on erityisen huolissaan vuoristoalueille ja muita heikommassa asemassa oleville alueille koituvista seurauksista; korostaa, että myös parlamentti on huolissaan asiasta, sillä kannattavilla maatiloilla on olennainen merkitys monien maaseutualueiden kehittymiselle; katsoo, että maatilat vaikuttavat monissa jäsenvaltioissa olennaisesti maaseutualueiden kehittymiseen, vakauteen ja niiden kulttuurimaiseman säilymiseen;

               369.

               on eri mieltä siitä, että EU:n maitomarkkinoilla on keskityttävä ensisijaisesti sisämarkkinoihin; on kuitenkin tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan maitotalouden on maailmanlaajuisilla vientimarkkinoilla perustuttava lisäarvoltaan parempien maitotuotteiden valmistamiseen; toteaa myös, että komission tulisi kiinnittää erityistä huomiota oikeudenmukaisen kilpailun säilymiseen maailmanmarkkinoilla ja kitkeä polkumyyntiä suojellakseen yrityksiä vaikeuksilta ja taloudelliselta tuholta maailmanmarkkinoiden yhtäkkisten heilahtelujen varalta; kehottaa komissiota rahoittamaan soveltuvia markkinointitoimenpiteitä ja markkinatutkimuksia EU:n ulkopuolisissa maissa ja huomauttaa, että maataloustuotteiden vienti ja sitä tukevat markkinatoimenpiteet eivät saa vaikuttaa negatiivisesti kehitysmaiden maatalousrakenteisiin tai niiden kehittämiseen;

               370.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että maitomarkkinoiden kehitystä on valvottava jatkuvasti, ja kehottaa noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia, jotta markkinoiden epäsuotuisa kehitys voitaisiin havaita ajoissa ja reagoida siihen soveltuvin keinoin;

               371.

               muistuttaa lisäksi, että on tarpeellista keskustella YMP:n tavoitteista yksityiskohtaisesti ja perusteellisesti;

      XVII osa:   Erityiskertomus nro 16/2009 - Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa

               372.

               pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen luotettavaa arviota Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnoinnista komissiossa;

               373.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin kritisoi selkeän valintamenettelyn puuttumista, sillä sen avulla varmistettaisiin, että valitut hankkeet vastaavat ensisijaisia liittymiskumppanuustavoitteita, ja panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan siitä huolimatta, että komission tavassa hallinnoida Turkin liittymistä valmistelevaa tukea TPA-kaudella (2002–2006) on havaittu puutteita, komissio on myöhemmin pyrkinyt parantamaan menettelyjä IPA-välineen yhteydessä, mutta muutosten vaikuttavuutta voidaan arvioida vasta tulevaisuudessa;

               374.

               on tyrmistynyt erityiskertomuksen päätelmistä, joissa tilintarkastustuomioistuin arvostelee sitä, että komissio ei ole varmistanut tehokasta järjestelmää yksittäisten hankkeiden arviointia varten vuosina 2002–2008, minkä vuoksi ei voida arvioida, miten varoja hallinnoidaan ja onko rahoille saatu vastinetta;

               375.

               pitää huolestuttavana, että vuosien 2000-2004 strateginen suunnittelu ja 236 ensisijaista liittymiskumppanuustavoitetta vuonna 2006 eivät sisältäneet liittymisessä etenemisessä tarvittavan tason ja tarvittavien toimenpiteiden käsittelyä tai tärkeysjärjestykseen asettamista; arvostelee EU:n rahoitustuen käytön selkeää tehottomuutta; on pettynyt siihen, että vuosina 2006-2008 monissa ”lyhyen aikavälin” tavoitteiksi merkityissä ensisijaisissa tavoitteissa ei saavutettu huomattavaa edistystä;

               376.

               korostaa tilintarkastustuomioistuimen kehotusta kehittää vakaa metodologia, jolla määritettäisiin ne strategiset tavoitteet, joihin EU:n rahoitusta eniten tarvitaan; katsoo, että kunkin strategisen tavoitteen saavuttamiseen suunniteltujen toimenpiteiden on oltava selkeästi määriteltyjä; vaatii komissiota varmistamaan, että hanke-ehdotukset sisältävät erityiset, määrälliset, realistiset ja olennaiset tavoitteet, jotta niiden avulla voidaan selkeästi saavuttaa strategiset tavoitteet;

               377.

               arvostelee sitä, että liittymistä valmistelevaa tukea osoitettiin Turkille huolimatta siitä, että indikaattoreita ei ollut ja että edistymistä liittymiskriteerien täyttämisessä ei voitu mitata; kehottaa siksi, että varat keskitetään hankkeisiin, jotka ovat olennaisia liittymisessä, todella mitattavissa ja jotka voidaan panna täytäntöön;

               378.

               huomauttaa, että vaikka komissio on ottanut käyttöön toimenpiteitä, joilla pyritään puuttumaan hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän moniin puutteisiin erityisesti uuden liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA 2007-2013) käyttöönotosta alkaen, komission on edelleen korjattava jäljellä olevat kokonaisohjelmoinnin ja tulosohjauksen puutteet tilintarkastustuomioistuimen suosituksen mukaisesti; odottaa myös, että komissio tiedottaa tästä Turkin viranomaisille hanke-ehdotuksien laatimiseksi, jolloin Euroopan unionin rahoitukseen liittyvät strategiset tavoitteet olisi mahdollista saavuttaa realistisessa aikataulussa; katsoo, että komission pitäisi ryhtyä uusiin aloitteisiin parantaakseen hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän elinten hankkeiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa (esimerkiksi pakolliset tarvearvioinnit ja sopimusjärjestelyjen parempi aikatauluttaminen);

               379.

               pyytää komissiota sen vuoksi, että edistymistä liittymistavoitteiden osalta ei voida mitata, tekemään Euroopan tilintarkastustuomioistuimen huomautusten perusteella tarkemman analyysin liittymistä valmistelevan tukivälineen tavoitteista ja tehokkuudesta sekä esittämään tämän analyysin 15. syyskuuta 2010 mennessä;

               380.

               muistuttaa, että komission arviointi koko Turkin liittymistä valmistelevaa tukea koskevasta ohjelmasta on tärkeä.

      (1)  EUVL L 71, 14.3.2008.

      (2)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  EUVL C 107, 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EUVL C 216, 14.9.2007, s. 3.

      (5)  EUVL C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (6)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (7)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (8)  EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (9)  EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (10)  EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1.

      (11)  EUVL L 88, 31.3.2009, s. 25.

      (12)  EUVL L 255, 26.9.2009, s. 36.

      (13)  http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/2410290.PDF

      (14)  EUVL C 16 E, 22.1.2010, s. 201.

      (15)  EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.

      (16)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevan asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttamisesta eräiden tuloja tuottavien hankkeiden osalta 18. joulukuuta 2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1341/2008 (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 19).

      (17)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttamisesta tiettyjen varainhoitoa koskevien säännösten osalta 7. huhtikuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 284/2009 (EUVL L 94, 8.4.2009, s. 10).

      (18)  Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1081/2006 muuttamisesta uusien tukikelpoisten kustannustyyppien lisäämiseksi 6. toukokuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2009 (EUVL L 126, 21.5.2009, s. 1).

      (19)  Euroopan aluekehitysrahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1080/2006 muuttamisesta energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön asuntokannassa tehtävien investointien tukikelpoisuuden osalta 6. toukokuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 397/2009 (EUVL L 126, 21.5.2009, s. 3).

      (20)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1828/2006 muuttamisesta 1. syyskuuta 2009 annettu komission asetus (EY) N:o 846/2009 (EUVL L 250, 23.9.2009, s. 1).

      (21)  EUVL L 299, 8.11.2008, s. 1.

      (22)  EUVL L 299, 8.11.2008, s. 43.

      (23)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2009)0055.

      (24)  Tutkimus, jossa arvioidaan sukupuolitietoisen budjetoinnin osittaisen käyttöönoton toteutettavuutta ja vaihtoehtoja, Euroopan komissio (budjettipääosaston erillissopimus ABAC 132007, joka liittyy puitesopimukseen BUDG 06/PO/01/Lot 002/ABAC-101922, Final Report May 2008 A).

      (25)  Ks. Euroopan parlamentin päätöslauselma 22. lokakuuta 2009 Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamiseen liittyvistä institutionaalisista näkökohdista (hyväksytyt tekstit, P7_TA(2009)0057).

      (26)  Ks. tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 15/2009 – Yhdistyneiden kansakuntien järjestöjen kautta täytäntöönpantu EU:n apu: päätöksenteko ja seuranta.

      (27)  Mécanisme ”Palestino Européen de Gestion et d’Aide Socio-Economique”.

      (28)  Väliaikainen kansainvälinen mekanismi.

      (29)  Rahoitusvälineen perustamisesta elintarvikkeiden jyrkkään hinnannousuun liittyvää nopeaa toimintaa varten kehitysmaissa 16. joulukuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1337/2008 (EUVL L 354, 31.12.2008, s. 62).

      (30)  Yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa hallinnoitaviin hankkeisiin osoitettiin 530 miljoonaa euroa 837 miljoonasta eurosta.

      (31)  Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2009 – Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön. Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41) 19 artiklan 8 kohdassa ja 20 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että komissio kuulee kansalaisyhteiskunnan edustajia ohjelmasuunnittelun ”alkuvaiheessa”.

      (32)  Ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä 12. kesäkuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/278/ETY (EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6).

      (33)  http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2008/1259_docs_en.htm

      (34)  Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2009)0188.

      (35)  Ks. huippuosaamisen verkostojen tulevaisuutta pohtineen asiantuntijaryhmän loppukertomus (syyskuu 2008 – ”asiantuntijoiden kertomus”), s. 21.

      (36)  SEC(2006) 866 – C6-0231/2006–2006/0900(CNS).

      (37)  Asiantuntijoiden kertomus, s. 26.

      (38)  Asiantuntijoiden kertomus, s. 28.

      (39)  Asiantuntijoiden kertomus, s. 27.

      (40)  Euroopan parlamentin päätöslauselma 23. huhtikuuta 2009, joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2007, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot (EUVL L 255, 26.9.2009, s. 36).