title: 2009/237/EY: Euroopan parlamentin päätös 22. huhtikuuta 2008 vastuuvapauden myöntämisestä maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006

text:
               31.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 88/262

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   22. huhtikuuta 2008
   vastuuvapauden myöntämisestä maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006
   (2009/237/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2006 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viranomaisen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2008 antaman suosituksen (5843/2008 — C6–0084/2008),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon eurooppalaisten satelliittinavigointiohjelmien hallintorakenteista 12. heinäkuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1321/2004 (4) ja erityisesti sen 12 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6–0127/2008),

               1.

               myöntää maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden viranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen toiminnanjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 261, 31.10.2007, s. 38.

      (2)  EUVL C 309, 19.12.2007, s. 72.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUVL L 246, 20.7.2004, p. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 88/263

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   22. huhtikuuta 2008
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2006 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalaisen valvontaviranomaisen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viranomaisen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2008 antaman suosituksen (5843/2008 — C6–0084/2008),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon eurooppalaisten satelliittinavigointiohjelmien hallintorakenteista 12. heinäkuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1321/2004 (4) ja erityisesti sen 12 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6–0127/2008),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on saanut riittävän varmuuden siitä, että varainhoitovuoden 2006 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että viranomainen aloitti toimintansa vuonna 2006, ja tarvittavien varainhoitojärjestelmien käyttöönoton jälkeen vastuu rahoitustoimista siirtyi komissiolta viranomaiselle syyskuussa 2006,

         Yleiset huomautukset, jotka koskevat EU:n virastoihin liittyviä yleisluonteisia kysymyksiä ja ovat näin merkityksellisiä myös kunkin viraston vastuuvapausmenettelyn kannalta

               1.

               toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastamien 24 viraston ja muun hajautetun erillisviraston talousarvioiden kokonaismäärä vuonna 2006 oli 1 080,5 miljoonaa euroa (suurin oli Euroopan jälleenrakennusviraston talousarvio, 271 miljoonaa euroa, ja pienin Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) talousarvio, viisi miljoonaa euroa);

               2.

               huomauttaa, että tilintarkastuksen ja nyt vastuuvapausmenettelyn kohteena olevien EU:n virastojen joukkoon kuuluu perinteisten sääntelyvirastojen lisäksi myös toimeenpanovirastoja, jotka on perustettu toteuttamaan tiettyjä ohjelmia, ja että menettely ulotetaan lähitulevaisuudessa koskemaan myös julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutena perustettuja yhteisyrityksiä (yhteiset teknologia-aloitteet);

               3.

               panee parlamentin osalta merkille, että vastuuvapausmenettelyn piiriin kuuluvien virastojen lukumäärä on kehittynyt seuraavasti: varainhoitovuonna 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 sääntelyvirastoa ja 2 toimeenpanovirastoa (joihin ei ole laskettu mukaan kahta virastoa, joiden tilit Euroopan tilintarkastustuomioistuin tarkastaa mutta jotka kuuluvat sisäisen vastuuvapausmenettelyn piiriin);

               4.

               toteaa näin ollen, että tarkastus- ja vastuuvapausmenettelystä on tullut raskas ja kohtuuton suhteessa virastojen ja hajautettujen erillisvirastojen talousarvioiden suhteelliseen osuuteen; kehottaa asiasta vastaavaa valiokuntaa tarkastelemaan vastuuvapausmenettelyä laajasti uudelleen virastojen ja hajautettujen erillisvirastojen suhteen yksinkertaisemman ja rationaalisemman lähestymistavan laatimiseksi ottaen huomioon, että virastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niistä jokainen tarvitsee tulevina vuosina erillisen vastuuvapautta koskevan mietinnön;

         Periaatteelliset huomautukset

               5.

               vaatii komissiota esittämään ennen uuden viraston perustamista tai olemassa olevan viraston uudistamista selkeät selvitykset seuraavista tekijöistä: viraston tyyppi, viraston tavoitteet, sisäinen hallintorakenne, tuotteet, palvelut, keskeiset menettelyt, kohderyhmä, viraston asiakkaat ja sidosryhmät, muodolliset suhteet ulkopuolisiin toimijoihin, talousarviovastuu, varainhoidon suunnittelu sekä henkilöstö ja henkilöstöpolitiikka;

               6.

               esittää, että kunkin viraston on noudatettava vuosittaista tulossopimusta, jonka asianomainen virasto ja asiasta vastaava pääosasto ovat laatineet ja jonka olisi sisällettävä tulevan vuoden päätavoitteet, rahoituskehys sekä selkeät indikaattorit tuloksen mittaamiseksi;

               7.

               vaatii, että tilintarkastustuomioistuin tai muu riippumaton tilintarkastaja tarkastaa virastojen toiminnan säännöllisesti (ja tapauskohtaisesti); katsoo, että tarkastusta ei pitäisi rajoittaa varainhoidon perinteisiin osatekijöihin ja julkisten varojen asianmukaiseen käyttöön vaan tarkastuksen olisi katettava myös hallinnon vaikuttavuus ja tehokkuus ja siinä olisi esitettävä arvostelu kunkin viraston varainhoidosta;

               8.

               katsoo, että tekniset vähennykset olisi tehtävä avoimina olevien virkojen perusteella, jos virasto yliarvioi jatkuvasti omat budjettitarpeensa; katsoo tämän johtavan pitkällä aikavälillä siihen, että virastoilla on vähemmän käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja, mikä samalla merkitsee hallintokustannusten vähenemistä;

               9.

               pitää vakavana ongelmana, että useita virastoja arvostellaan muun muassa julkisia hankintoja koskevien sääntöjen, varainhoitoasetuksen ja henkilöstösääntöjen noudattamatta jättämisestä; katsoo tämän johtuvan lähinnä siitä, että useimmat säännökset ja varainhoitoasetus on räätälöity isommille toimielimille ja että useimmilla pienillä virastoilla ei ole tarvittavia vähimmäisresursseja näiden sääntelyvaatimusten toteuttamista varten; pyytää sen vuoksi komissiota pyrkimään nopeaan ratkaisuun, jolla tehokkuutta parannetaan ryhmittämällä yhteen eri virastojen hallinnolliset toiminnot tällaisten vähimmäisresurssien saavuttamiseksi (virastojen toimintaa sääntelevät perusasetukset ja niiden talousarvion riippumattomuus huomioon ottaen), tai laatimaan kiireellisesti virastoja koskevat erityiset säännöt (erityisesti täytäntöönpanosäännöt), joiden avulla ne voivat noudattaa vaatimuksia täysimääräisesti;

               10.

               vaatii, että laatiessaan alustavaa talousarvioesitystä komissio ottaa huomioon kunkin viraston tulokset talousarvion toteuttamisessa aikaisempina vuosina, erityisesti vuonna n-1, ja tarkistaa asianomaisen viraston pyytämiä määrärahoja sen mukaisesti; pyytää asiasta vastaavaa valiokuntaansa kunnioittamaan mainittua tarkistamista, ja jos komissio ei tarkista määrärahoja, tarkistamaan itse kyseisiä määrärahoja siten, että ne ovat sellaisella todenmukaisella tasolla, joka vastaa asianomaisen viraston hyödyntämiskykyä ja täytäntöönpanovalmiuksia;

               11.

               muistuttaa kehottaneensa varainhoitovuotta 2005 koskeneen vastuuvapauspäätöksensä yhteydessä komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin toiminnassa olevan erillisviraston tuottamasta lisäarvosta; kehottaa kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet, jos jonkin erillisviraston ei todeta tuottavan lisäarvoa, ja muuttamaan kyseisen erillisviraston tehtävää tai lakkauttamaan viraston; panee merkille, että vuonna 2007 komissio ei toteuttanut yhtäkään arviointia; kehottaa, komissiota esittämään vähintään viisi tällaista arviointia ennen varainhoitovuotta 2007 koskevan vastuuvapauden myöntämistä alkaen vanhimmista virastoista;

               12.

               katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen suositukset olisi pantava täytäntöön viipymättä ja että virastoille olisi maksettava tukia suhteessa niiden todellisiin käteisvarojen tarpeisiin; katsoo lisäksi, että yleiseen varainhoitoasetukseen tehtävät muutokset olisi sisällytettävä virastoja koskevaan varainhoidon puiteasetukseen ja kunkin viraston erityiseen varainhoitoasetukseen;

         Raportointitietojen esittäminen

               13.

               toteaa, että virastojen kesken ei ole olemassa vakiolähestymistapaa siihen, kuinka virastot esittelevät toimintansa kyseisen varainhoitovuoden ajalta sekä tilinsä ja kertomukset talousarvio- ja varainhallinnosta, eikä siihen, olisiko viraston johtajan laadittava tarkastuslausuma; panee merkille, että kaikki virastot eivät ole erottaneet selvästi toisistaan a) viraston työn esittelyä kansalaisille ja b) teknistä raportointia talousarvio- ja varainhallinnosta;

               14.

               toteaa, että vaikka komission ohjeissa toimintakertomusten laatimisesta ei nimenomaisesti vaadita virastoja laatimaan tarkastuslausumaa, monet johtajat ovat kuitenkin tehneet niin vuoden 2006 osalta, ja yhdessä tapauksessa lausuma sisältää tärkeän varauman;

               15.

               palauttaa mieliin 12. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman (6), jossa se pyysi virastojen johtajia liittämään vastedes vuotuiseen toimintakertomukseensa, joka esitetään yhdessä taloutta ja hallintoa koskevien tietojen kanssa, lausuman toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, joka on samanlainen kuin komission pääjohtajien allekirjoittamat lausumat;

               16.

               kehottaa komissiota muuttamaan ohjeitaan virastoille vastaavasti;

               17.

               esittää lisäksi, että komissio tekisi yhteistyötä virastojen kanssa ja pyrkisi laatimaan yhtenäisen, kaikkiin virastoihin ja hajautettuihin erillisvirastoihin sovellettavan mallin, jossa erotetaan selvästi toisistaan

                           —

                           suurelle yleisölle tarkoitettu vuosikertomus elimen toimista, työstä ja saavutuksista,

                           —

                           tilinpäätös ja selvitys talousarvion toteuttamisesta,

                           —

                           komission pääjohtajien toimintakertomusten kaltainen toimintakertomus,

                           —

                           viraston johtajan allekirjoittama tarkastuslausuma sekä mahdolliset varaumat tai huomiot, joihin johtaja pitää tarpeellisena kiinnittää vastuuvapauden myöntävän viranomaisen huomiota;

         Tilintarkastustuomioistuimen yleiset havainnot

               18.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon (vuosikertomuksen 10.29 kohta (7)), että komission yhteisön talousarviosta suorittamien avustusten kohdentaminen ei pohjaudu riittävän perusteltuihin arvioihin virastojen käteisvarojen tarpeesta ja että tämän vuoksi, ja seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettyjen määrärahojen määrästä johtuen, virastoilla on hallussaan huomattavan paljon käteisvaroja; panee merkille myös tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, että virastoille olisi suoritettava avustuksia suhteessa niiden todellisiin käteisvarojen tarpeisiin;

               19.

               panee merkille, että neljätoista virastoa ei ollut vielä vuoden 2006 loppuun mennessä ottanut käyttöön ABAC-kirjanpitojärjestelmää (vuosikertomuksen 10.31 kohdan alaviite);

               20.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen (vuosikertomuksen 1.25 kohta), jonka mukaan jotkin virastot kirjaavat käyttämättä jääneisiin lomapäiviin liittyvän menojäämän; toteaa, että tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt varauksin tarkastuslausuman kolmen viraston osalta (Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop), Euroopan poliisiakatemia (CEPOL) ja Euroopan rautatievirasto) varainhoitovuoden 2006 osalta (vuonna 2005: Cedefop, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, Euroopan jälleenrakennusvirasto);

         Sisäinen tarkastus

               21.

               palauttaa mieliin, että varainhoitoasetuksen 185 artiklan 3 kohdan mukaan komission sisäinen tarkastaja on myös yhteisön talousarviosta avustusta saavien sääntelyvirastojen sisäinen tarkastaja; huomauttaa, että sisäinen tarkastaja antaa kertomukset kunkin viraston johtokunnalle ja johtajalle;

               22.

               kiinnittää huomiota sisäisen tarkastuksen vuosikertomukseen vuodelta 2006 sisältyvään varaumaan, joka kuuluu seuraavasti:
               ”Komission sisäinen tarkastaja ei henkilöstöresurssien puutteen takia pysty täyttämään asianmukaisesti varainhoitoasetuksen 185 artiklassa säädettyä velvollisuuttaan yhteisön elinten sisäisenä tarkastajana.”;

               23.

               panee kuitenkin merkille sisäisen tarkastajan vuoden 2006 toimintakertomukseen sisältyvän huomautuksen, jonka mukaan vuodesta 2007 lähtien komission sisäisen tarkastuksen osastolle myönnettyjen lisähenkilöstöresurssien myötä kaikissa toiminnassa olevissa sääntelyvirastoissa tehdään sisäinen tarkastus vuosittain;

               24.

               panee merkille, että niiden sääntely- ja toimeenpanovirastojen ja yhteisyritysten lukumäärä, jotka sisäisen tarkastuksen on tarkastettava varainhoitoasetuksen 185 artiklan mukaisesti, kasvaa jatkuvasti; kehottaa komissiota tiedottamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle, onko sisäisellä tarkastuksella käytettävissään riittävästi henkilöstöresursseja suorittamaan vuotuisen tarkastuksen kaikissa näissä elimissä tulevina vuosina;

               25.

               huomauttaa, että asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 72 artiklan 5 kohdan mukaisesti kunkin viraston on toimitettava vuosittain vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle ja komissiolle johtajan laatima kertomus, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastajan tekemien tarkastusten määrästä ja tyypistä, annetuista suosituksista ja näiden suositusten johdosta toteutetuista jatkotoimista; pyytää virastoja ilmoittamaan, onko näin toimittu, ja jos on, niin millä tavoin asia on hoidettu;

               26.

               panee merkille, mitä tulee etenkin pienten virastojen valmiuteen toteuttaa sisäisiä tarkastuksia, sisäisen tarkastajan Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle 14. syyskuuta 2006 tekemän ehdotuksen, jonka mukaan olisi sallittava, että pienet virastot toteuttavat sisäisen tarkastuksen ostopalveluna yksityiseltä sektorilta;

         Virastojen arviointi

               27.

               palauttaa mieliin parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman (8), josta sovittiin neuvottelumenettelyssä ennen 13. heinäkuuta 2007 pidettyä ECOFIN-neuvoston kokousta ja jossa pyydettiin toimittamaan i) luettelo virastoista, joiden tilit komissio aikoo tarkastaa ja ii) luettelo virastoista, joiden tilit on jo tarkastettu, sekä yhteenveto tärkeimmistä havainnoista;

         Kurinpitomenettelyt

               28.

               toteaa, että kokonsa vuoksi yksittäisille virastoille on vaikeaa perustaa tilapäisiä kurinpitolautakuntia, jotka koostuvat sopivaa uravaihetta edustavista henkilöstön jäsenistä, ja että komission tutkinta- ja kurinpitoelimellä (IDOC) ei ole toimivaltaa virastojen suhteen; kehottaa virastoja harkitsemaan virastojen välisen kurinpitolautakunnan perustamista;

         Luonnos toimielinten väliseksi sopimukseksi

               29.

               palauttaa mieliin komission esittämän luonnoksen toimielinten väliseksi sopimukseksi Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehyksestä (KOM(2005) 59), jonka tarkoituksena oli vahvistaa Euroopan unionin sääntelyvirastojen perustamista, rakennetta, toimintaa, arviointia ja valvontaa koskeva horisontaalinen kehys; pitää luonnosta asianmukaisena aloitteena pyrittäessä järkeistämään virastojen perustamista ja toimintaa; panee merkille komission hallintosaavutuksista vuonna 2006 laaditussa yhteenvedossa esitetyn toteamuksen (KOM(2007) 274, 3.1 luku), että vaikka neuvottelut keskeytyivät ehdotuksen julkaisemisen jälkeen, vuoden 2006 lopulla asiasta käynnistettiin uudelleen keskustelu neuvostossa; pitää valitettavana, että hyväksymisen suhteen ei ole pystytty edistymään enempää;

               30.

               panee tästä syystä tyytyväisenä merkille komission lupauksen, että se esittää tiedonannon sääntelyvirastojen tulevaisuudesta vuoden 2008 aikana;

         Omarahoitteiset virastot

               31.

               palauttaa mieliin, että kahdessa omarahoitteisessa virastossa hallintoneuvosto myöntää vastuuvapauden viraston johtajalle; panee merkille kummankin viraston merkittävät yhteenlasketut ylijäämät, jotka ovat kertyneet maksuista saatavista tuloista ja siirtyneet edellisiltä vuosilta:

                           —

                           sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston käteisvarat ja muut rahavarat: 281 miljoonaa euroa (9),

                           —

                           yhteisön kasvilajikeviraston käteisvarat ja muut rahavarat: 18 miljoonaa euroa (10);

         Erityiset huomautukset

               32.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2006 kertomuksessaan esittämän huomautuksen, jonka mukaan tilintarkastustuomioistuin testasi 80 tapahtuman edustavan otoksen ja havaitsi hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnassa puutteita, joihin kuului muun muassa tapahtumien käynnistäminen ilman asiaankuuluvia valtuutuksia ja oikeudellisen sitoumuksen tekeminen ilman etukäteistä talousarviositoumuksen tekemistä, mikä on vastoin varainhoitoasetuksen säännöksiä;

               33.

               panee merkille, että viranomainen on 1. tammikuuta 2007 alkaen omistanut kaiken Galileo-ohjelman kehittämisvaiheen aikana luodun tai kehitetyn aineellisen ja aineettoman omaisuuden;

               34.

               muistuttaa, että toimintojen siirto Galileo-yhteisyritykseltä viranomaiselle alkoi joulukuussa 2006, jolloin viranomaiselle siirrettiin 70 miljoonaa euroa sekä kuudenteen puiteohjelmaan, MEDA-ohjelmaan ja EGNOS-ohjelmaan ja muihin sopimuksiin liittyvät oikeudet ja velvoitteet; toteaa, että näin ollen viranomaisen saama varojen kokonaismäärä oli vuoden 2006 lopussa 76,6 miljoonaa euroa, vaikka yhteisön tuki ja muut tulot olivatkin vuonna 2006 vain hieman yli 7 miljoonaa euroa;

               35.

               korostaa lisäksi, että viranomaisen vastauksen mukaisesti se on saanut vuoden 2007 aikana 97 prosenttia jäljellä olevasta 65 miljoonan euron summasta sen jälkeen, kun viranomainen teki sopimuksen yhteisyrityksen kolmen jäsenen kanssa (Euroopan avaruusjärjestö (ESA), Kiinan kansallinen kaukohavaintotekniikasta vastaava keskus sekä israelilainen tutkimuksesta ja kehittämisestä vastaava teollisuuskeskus MATIMOP); panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, jonka mukaan määrään eivät sisälly Galileo-yhteisyrityksen toiminnan lopettamisen seurauksena jäljelle jäävät varat, jotka siirretään viranomaiselle vasta toiminnan lakkauttamista koskevan menettelyn päättyessä;

               36.

               katsoo, että 3. joulukuuta 2007 pidetyssä neuvoston kokouksessa hyväksyttiin päätelmät, joiden mukaan GNSS-ohjelmien kulujen vuosina 2007–2013 arvioidaan olevan 3,4 miljardia euroa, ja hanke on tarkoitus rahoittaa julkisin varoin;

               37.

               tekee johtopäätöksen, että vaikka maailmanlaajuisen satelliittinavigaatiojärjestelmän (GNSS) eurooppalainen valvontaviranomainen kuuluukin EU:n erillisvirastoihin, kaikkien Galileo-varojen omistajana se toimii hyvin eri tavoin kuin muut sääntelyvirastot, ja koska sen taseeseen sisältyy huomattavia varoja, EU:n varojen käyttöjä valvovien elinten on valvottava viranomaista tulevaisuudessa erityisen tarkkaan;

               38.

               panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin laatii vuonna 2008 erityiskertomuksen Galileo-yhteisyrityksen lakkauttamisesta.

      (1)  EUVL C 261, 31.10.2007, s. 38.

      (2)  EUVL C 309, 19.12.2007, s. 72.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUVL L 246, 20.7.2004, p. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Kaikki virastoja koskevat päätöslauselmat julkaistiin virallisessa lehdessä EUVL L 196, 27.7.2005.

      (7)  EUVL C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (8)  Neuvoston asiakirja DS 605/1/07 Rev1.

      (9)  Kertomus sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 ja viraston vastaukset (EUVL C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (10)  Kertomus yhteisön kasvilajikeviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viraston vastaukset (EUVL C 309, 19.12.2007, s. 135).


Avis juridique important

|

32000D0706

Neuvoston päätös, tehty 7 päivänä marraskuuta 2000, Reinin suojelua koskevan yleissopimuksen tekemisestä yhteisön puolesta

Virallinen lehti nro L 289 , 16/11/2000 s. 0030 - 0030

Neuvoston päätös,tehty 7 päivänä marraskuuta 2000,Reinin suojelua koskevan yleissopimuksen tekemisestä yhteisön puolesta(2000/706/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan sekä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisö liittyi päätöksellä 77/586/ETY(2) Reinin suojelua kemialliselta pilaantumiselta koskevaan yleissopimukseen ja Bernissä 29 päivänä huhtikuuta 1963 allekirjoitetun Reinin suojelemista pilaantumiselta käsittelevästä kansainvälisestä komissiosta tehdyn sopimuksen lisäsopimukseen.(2) Reinin kansainvälisen komission koordinointiryhmän 25. kokouksessa rantavaltiot katsoivat, että on tarpeen tehdä uusi Reinin suojelua koskeva yleissopimus ja aloittaa neuvottelut tätä tarkoitusta varten.(3) Euroopan komissio osallistui näihin neuvotteluihin yhteisön puolesta neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti. Neuvottelut saatiin päätökseen tammikuussa 1998.(4) Neuvottelujen tulokset huomioon ottaen neuvosto päätti maaliskuussa 1999, että yhteisön olisi allekirjoitettava Reinin suojelua koskeva uusi yleissopimus edellyttäen, että yleissopimus tehdään, sekä antoi allekirjoitusvaltuutuksen yhteisön puolesta. Reinin suojelua koskeva uusi yleissopimus allekirjoitettiin 12 päivänä huhtikuuta 1999 Bernissä (Sveitsissä),ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Reinin suojelua koskeva yleissopimus.Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on oikeus antaa hyväksymisasiakirja talletettavaksi Sveitsin valaliiton hallitukselle yleissopimuksen 17 artiklan mukaisesti.Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaD. Voynet(1) Lausunto annettu 17. toukokuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL L 240, 19.9.1977, s. 35.


title: Euroopan parlamentin päätös, tehty 5 päivänä toukokuuta 2010, vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/151

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   tehty 5 päivänä toukokuuta 2010,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008
   (2010/522/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2008 sekä keskuksen vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 16. helmikuuta 2010 antaman suosituksen (5827/2010 – C7-0061/2010),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksesta sekä ympäristöä koskevasta Euroopan tieto- ja seurantaverkostosta 23. huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 401/2009 (3) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0092/2010),

               1.

               myöntää Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 304, 15.12.2009, s. 60.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/152

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   5. toukokuuta 2010,
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2008 sekä keskuksen vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 16. helmikuuta 2010 antaman suosituksen (5827/2010 – C7-0061/2010),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksesta sekä ympäristöä koskevasta Euroopan tieto- ja seurantaverkostosta 23. huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 401/2009 (3) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0092/2010),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on saanut riittävän varmuuden siitä, että varainhoitovuoden 2008 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 23. huhtikuuta 2009 Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2007 (5) ja päätökseen liitetyssä päätöslauselmassa se pani erityisesti merkille Euroopan teemakeskusten kanssa tehtyjen avustussopimusten puutteellisen hallinnoinnin ja kehotti keskusta huolehtimaan hankintoja koskevien sääntöjen noudattamisesta poikkeuksetta,

               1.

               panee merkille, että vuonna 2008 Euroopan ympäristökeskuksen toiminnan tuotot olivat 37 100 000 euroa, mihin sisältyy yhteisön 31 700 000 euron avustus; muistuttaa, että tämä määrä on yli 2 000 000 euroa vähemmän kuin vuoden 2007 yleisessä talousarviossa; on tyytyväinen maksusitoumus- ja maksumäärärahojen toteuttamiseen yleisesti;

               2.

               painottaa ympäristökeskuksen roolia EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arvioinnissa sekä unionissa että sen naapurivaltioissa;

      Toiminta

               3.

               panee merkille, että komission vuonna 2009 tilaaman erillisvirastojen ulkopuolisen arvioinnin keskeiset tulokset olivat erittäin myönteiset; panee erityisen tyytyväisenä merkille, että keskus on laatinut kehittyneen toimintojohtamisjärjestelmän, monivuotisen työohjelman, tasapainotetun tulostaulukon indikaattoreineen sekä hallinnon valvontaan tarkoitetun yhtenäisen järjestelmän, jotka kaikki edesauttavat keskuksen tehokasta hallintoa;

               4.

               panee merkille, että toinen riippumaton ulkopuolinen arviointi keskuksen viisivuotisstrategiasta vuosiksi 2004–2008 osoitti myös keskuksen tehokkuuden tavoitteidensa saavuttamisessa ja edunsaajien tarpeiden tyydyttämisessä;

               5.

               pyytää, että keskus tilaa edelleen säännöllisesti viiden vuoden välein riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin toimintansa tuloksista perusasetuksen ja johtokunnan päättämien työohjelmien perusteella; kehottaa keskusta ilmoittamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle seuraavan, vuosia 2009–2013 koskevan ulkopuolisen arvioinnin kulusta;

               6.

               kehottaa keskusta esittämään tilintarkastustuomioistuimen seuraavaan kertomukseen liitettävässä taulukossa vertailun vastuuvapausmenettelyn kohteena olevan vuoden tuloksista ja edellisen varainhoitovuoden tuloksista, jotta vastuuvapauden myöntävällä viranomaisella on mahdollisuus arvioida paremmin keskuksen toimintaa eri vuosina;

               7.

               panee merkille keskuksen avustussopimuksia koskevan tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, jossa pyydetään lisäselvityksiä kumppanien veloittamasta työajasta; korostaa, että perusteettomien maksujen riskin pienentämiseksi edunsaajille pitäisi toimittaa selvemmät ohjeet kyseisiä laskelmia varten ja lisäksi olisi luotava selkeä yhteys laskutettujen kulujen ja täytäntöönpanosuunnitelmissa arvioitujen kulujen välille;

      Vuokrasopimus

               8.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, että keskuksen vuokraamien toimitilojen kunnostustöitä varten olisi pitänyt käynnistää tarjouskilpailumenettely sen sijaan, että keskus kattoi rakennuksen omistajien valitseman yrityksen kulut;

      Sisäinen tarkastus

               9.

               toteaa, että keskus on toteuttanut yhdeksän sisäisen tarkastuksen yksikön vuodesta 2006 alkaen antamista kaikkiaan 27 suosituksesta; panee merkille, että 17 suosituksesta, joita ei ole pantu täytäntöön, viisi katsotaan ”erittäin tärkeiksi” ja ne vaikuttavat avustusten hallintaan (ne koskevat rahoitusprosessien perustamista, avustusten paikalla toimitettavien tarkastusten edistämistä ja avustusten täytäntöönpanon valvontaa ja seurantaa) ja sisäisen valvonnan standardien täytäntöönpanoon (arkaluonteisten tehtävien määrittelemisen ja kirjanpitojärjestelmän parantamisen osalta);

               10.

               viittaa vastuuvapauden myöntämistä koskevaan päätökseen liittyvien muiden, luonteeltaan yleisten huomautusten osalta EU:n erillisvirastojen toiminnasta, varainhoidosta ja sen valvonnasta 5. toukokuuta 2010 antamaansa päätöslauselmaan (6).

      (1)  EUVL C 304, 15.12.2009, s. 60.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUVL L 255, 26.9.2009, s. 180.

      (6)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0139 (katso tämän virallisen lehden sivu 241).


Avis juridique important

|

31995D0226

95/226/EY: Euroopan parlamentin päätös, tehty 5 päivänä huhtikuuta 1995, vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle kuudennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1993

Virallinen lehti nro L 141 , 24/06/1995 s. 0080 - 0080

EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,tehty 5 päivänä huhtikuuta 1995,vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle kuudennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1993 (95/226/EY) EUROOPAN PARLAMENTTI, joka- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen,- ottaa huomioon kolmannen AKT-ETY-sopimuksen (1),- ottaa huomioon viidennen, kuudennen ja seitsemännen Euroopan kehitysrahaston varainhoitovuotta 1993 koskevan taseen ja tulo- ja menotilit [KOM(94)0365],- ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodesta 1993 ja toimielinten vastaukset (2),- ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kuudennen Euroopan kehitysrahaston varoin toteutettuja tuontiohjelmia koskevan erityiskertomuksen 2/94 sekä siihen liitetyt komission vastaukset (3),- ottaa huomioon neuvoston 20 päivänä maaliskuuta 1995 antaman suosituksen (C4-0102/95),- ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnon (A4-0060/95),1. Myöntää komissiolle vastuuvapauden kuudennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1993 seuraavien määrien perusteella (4):>TAULUKON PAIKKA>2. Merkitsee huomautuksensa tämän päätöksen erottamattomana osana olevaan päätöslauselmaan;3. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöksen ja parlamentin huomautukset sisältävän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja Euroopan investointipankille ja huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (L-sarja).PääsihteeriEnrico VINCIPuhemiesKlaus HÄNSCH(1) EYVL N:o L 86, 31.3.1986(2) EYVL N:o C 327, 24.11.1994(3) EYVL N:o C 97, 6.4.1994(4) EKR:n tilien luvuissa, jotka on esitetty vastuuvapautta varten, on 6. EKR:a koskeva virhe. Tässä esitetyt luvut on vastaavasti korjattu yksityiskohtaisten tilien perusteella.PÄÄTÖSLAUSELMA, joka sisältää huomautukset osana päätöksiä vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle viidennen, kuudennen ja seitsemännen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1993 EUROOPAN PARLAMENTTI, joka- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 137 ja 206 artiklan,- ottaa huomioon varainhoitoasetuksen viidenteen, kuudenteen ja seitsemänteen EKR:oon sovellettavan 70, 73 ja 77 artiklan, joiden mukaan komission on toteutettava kaikki vastuuvapauspäätöksissä olevien huomautusten mukaiset toimenpiteet,- ottaa huomioon Lomén sopimuksen lähestyvän tarkistuksen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston perustamisen,- ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan kertomuksen ja kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnon (A4-0060/95),Yleistä 1. Hyväksyy perusajatuksen EKR:ista monenkeskisinä kehitysrahastoina, koska tämä on tehokkain ja tasapuolisin menetelmä rakenteellisen kehitysavun antamiseksi pitkällä aikavälillä; toteaa tässä yhteydessä, että EKR:jen rahoitusta koskevat nykyiset säännökset eivät vastaa kyseistä ajatusta ja että tilanne ei muutu ennen kuin rahastot sisällytetään yhteisön talousarvioon;Talousarvion toteuttaminen 2. On edelleen huolestunut EKR:jen matalasta toteuttamisasteesta erityisesti hankkeisiin perustuvien perinteisten avustusohjelmien osalta, joita toteutetaan yhdessä ATK-maiden kanssa;3. Pyytää komissiota antamaan säännöksiä, joilla sellaisia kansallisia tai alueellisia ohjelmia koskevat määrärahat, joita ei ole käytetty määrätyn ajanjakson kuluessa niiden siirron jälkeen, voidaan osoittaa uudelleen ohjelmiin kuulumattomiin tukiohjelmiin;Hallinto ja varainhoito 4. Pyytää komissiota tarkistamaan kaikki EKR:ihin sovellettavat varainhoitoasetukset ja, sen jälkeen kun EKR:t on sisällytetty talousarvioon, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen, niiden säännösten mukauttamiseksi lähemmäksi EKR:jen toteuttamisedellytyksiä;5. Pyytää komissiota ilmoittamaan parlamentille näiden vastuuvapauspäätösten johdosta toteutettavia toimenpiteitä koskevassa kertomuksessaan muutoksista, jotka tehdään EKR:jen varainhoitoon ja tilinpitoon tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 1993 koskevien huomautusten perusteella (1),6. Pyytää komissiota hallinnon hajauttamisprosessin yhteydessä siirtämään päätösvaltaa ja vastuuta AKT-maissa oleville edustustoilleen tiettyjen varainhoidon alojen osalta; pyytää komissiota tässä yhteydessä tarkistamaan edustustojensa henkilöstöpolitiikan ja joka tapauksessa varmistamaan, että niiden henkilöstö on täysilukuinen;7. Pyytää komissiota, Euroopan investointipankkia ja tilintarkastustuomioistuinta toimimaan yhteistyössä sellaisten säännöllisten, usein toistuvien paikalla tehtävien tilintarkastusten järjestämiseksi, jotka koskevat EIP:n valtuutuksella toteutettuja toimenpiteitä;8. Pyytää tilintarkastustuomioistuinta esittämään tiivistelmän kaikista paikalla tehtävistä tilintarkastuksista, jotka toteutetaan tilintarkastustuomioistuimen EKR:jen menoja koskevan vuosittaisen kertomuksen, joka liitetään vuosikertomuksen asianomaiseen lukuun, valmistelemiseksi;9. Suhtautuu myönteisesti ponnisteluihin, joita komissio on tehnyt vuodesta 1993 Euroopan kehitysrahastoja koskevan varainhoitonsa ja kirjanpitojärjestelmiensä parantamiseksi, ja panee merkille tässä kysymyksessä saavutetun edistyksen;10. Toteaa, että tilintarkastustuomioistuin on havainnut joitakin epäsäännöllisyyksiä Euroopan kehitysrahastojen tileissä ja että komissio on tunnustanut kyseiset epäsäännöllisyydet; odottaa, että nämä virheet korjataan vuoden 1994 tileissä, joiden laillisuus ja säännönmukaisuus tilintarkastustuomioistuinta pyydetään ensimmäistä kertaa vahvistamaan asiasta antamassaan lausunnossa (Statement of Assurance);Rakenteellinen mukauttaminen 11. Korostaa, että on tärkeää noudattaa demokratian sääntöjä ennakkoedellytyksenä rakenteellisen mukauttamisen välineen kautta myönnettävälle tuelle ja että yhteisön on välttämätöntä tehdä kaikki mahdollinen rakenteellisten uudistusten vakavien yhteiskunnallisten vaikutusten korjaamiseksi;12. Katsoo, että kuudennen EKR:n varoin perustettuja vastaavuusrahastoja ei käytetä yhteisön ensisijaisiksi kohteiksi asettamiin terveydenhuolto- ja koulutusalaan; pyytää komissiota seitsemännen EKR:n yhteydessä tässä asiassa saavutetusta merkittävästä edistymisestä huolimatta käyttämään vaikutusvaltaansa AKT-maiden hallituksiin sen varmistamiseksi, että terveydenhuolto- ja koulutusaloja rahoitetaan tarkoituksenmukaisesti vastaavuusrahastojen varoin;13. Pyytää komissiota antamaan Euroopan parlamentille 30. syyskuuta 1995 mennessä kertomuksen, jossa se arvioi tähän mennessä saavutettuja tuloksia rakenteellisen mukauttamisen välineen avulla ja sen varoin perustettujen vastaavuusrahastojen avulla, ja ilmoittamaan kyseisen arvioinnin yksityiskohtaiset perusteet;14. Pyytää tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään seuraavaan vuosikertomukseensa asianmukaisen luvun, jossa arvioidaan rakenteellisen mukauttamisen avulla tähän mennessä saavutettuja tuloksia, ja ilmoittamaan kyseisen arvioinnin yksityiskohtaiset perusteet;Stabex 15. Ilmaisseen huolensa komission ja AKT-valtioiden välisestä jatkuvasta Stabexin rahoitusta koskevasta umpikujasta; pyytää komissiota varmistamaan, että AKT-valtiot noudattavat sitoumuksiaan keskinäisten velvoitteiden osalta; pyytää myös komissiota tarkistamaan perusteellisesti koko Stabex-järjestelmän toiminnan uusien EKR:jen osalta;Yhdistyneiden kansakuntien toimintaan käytettävät EKR:n määrärahat 16. Korostaa edelleen, että EKR:n varoja on käytettävä ainoastaan tarkoituksiin, joiden osalta Lomèn sopimuksissa on selkeä oikeudellinen perusta.(1) EYVL N:o C 327, 24.11.1994


Avis juridique important

|

31994D0202

94/202/EY: Komission päätös, tehty 9 päivänä maaliskuuta 1994, Kiinan kansantasavallasta, Norjasta, Puolasta ja entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan piikarbidin tuontia koskevassa polkumyyntimenettelyssä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä ja menettelyn päätökseen saattamisesta Norjasta ja useista entisen Neuvostoliiton tasavalloista peräisin olevan tuonnin osalta

Virallinen lehti nro L 094 , 13/04/1994 s. 0032 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 29 s. 0307  Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 29 s. 0307

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 9 päivänä maaliskuuta 1994,Kiinan kansantasavallasta, Norjasta, Puolasta ja entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan piikarbidin tuontia koskevassa polkumyyntimenettelyssä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä ja menettelyn päätökseen saattamisesta Norjasta ja useista entisen Neuvostoliiton tasavalloista peräisin olevan tuonnin osalta (94/202/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88(1) ja erityisesti sen 9 ja 10 artiklan,on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo, että1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa(2) Kiinan kansantasavallasta, Norjasta, Puolasta ja entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan piikarbidin tuontia koskevan uudelleentarkastelumenettelyn avaamisesta. Mainitun uudelleentarkastelumenettelyn tulosten osalta komissio viittaa neuvoston asetukseen (EY) N:o 821/94(3).2) Sen jälkeen, kun tutkimuksen tulokset ilmoitettiin kaikille viejille, joita asia koskee, venäläiset viranomaiset ovat yhteistoiminnassa valtiollisen kauppayhtymän V/O Stankoimportin kanssa tarjonneet asetuksen (ETY) N:o 2423/88 10 artiklan mukaisia sitoumuksia.3) Mainittujen sitoumusten vaikutuksesta venäläisen piikarbidin viennin määrä yhteisöön laskisi sellaiselle tasolle, ettei siitä aiheudu vahinkoa. Lisäksi komissio arvioi, että venäläisten viranomaisten kyvystä valvoa venäläisen piikarbidin vientiä yhteisöön yhteistoiminnassa V/O Stankoimportin kanssa on annettu riittäviä takeita. Edellä esitetty huomioon ottaen komissio katsoo, että tarjotut sitoumukset ovat hyväksyttäviä, ja että V/O Stankoimportia koskeva tutkimus voidaan saattaa päätökseen tarvitsematta ottaa käyttöön polkumyyntitullia.4) Norjasta peräisin olevan piikarbidin tuontia koskeva tutkimus on osoittanut, ettei niiden toimenpiteiden lopettaminen, joiden kohteena norjalaiset tuottajat tällä hetkellä ovat, aiheuttaisi vahinkoa eikä vahingon uhkaa, ja etteivät mainitut tuottajat muuten ole turvautuneet polkumyyntiin myydäkseen mainittua tuotetta yhteisön markkinoille.Näissä olosuhteissa suojatoimenpiteet, joiden kohteena Norjasta peräisin olevan piikarbidin tuonti on, näyttävät tarpeettomilta, minkä vuoksi mainitusta maasta tapahtuvaa tuontia koskeva menettely olisi saatettava päätökseen asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.5) Tutkimus on myös osoittanut, etteivät entisen Neuvostoliiton tasavallat, Venäjän federaatiota ja Ukrainaa lukuun ottamatta, tuota eivätkä vie piikarbidia. Tämän vuoksi mainittuja tasavaltoja koskeva menettely olisi myös saatettava päätökseen asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.6) Neuvoa-antavassa komiteassa ilmeni tiettyä vastustusta neuvoteltaessa annettujen sitoumusten hyväksymisestä. Tämän vuoksi komissio esitti asetuksen 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvostolle kertomuksen mainitun neuvottelun tuloksista sekä ehdotuksen tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä. Koska neuvosto ei vastustanut sitä yhden kuukauden kuluessa, tätä päätöstä pidetään hyväksyttynä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään sitoumukset, joita Venäjän federaation viranomaiset ovat tarjonneet yhteistoiminnassa V/O Stankoimportin (Moskova, Venäjä) kanssa Kiinan kansantasavallasta, Norjasta, Puolasta ja entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan piikarbidin tuontia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden uudelleentarkastelun yhteydessä.2 artiklaSaatetaan päätökseen Norjasta, Armeniasta, Azerbaid Ozanista, Georgiasta, Kazakstanista, Kirgisiasta, Moldovasta, Tad Ozikistanista, Turkmenistanista, Uzbekistanista ja Valko-Venäjältä peräisin olevan piikarbidin tuontia koskeva menettely.Tehty Brysselissä 9 päivänä maaliskuuta 1994.Komission puolestaLeon BRITTANKomission jäsen(1) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1(2) EYVL N:o C 279, 26.10.1991, s. 11(3) EYVL N:o L 94, 13.4.1994, s. 21


title: 2011/834/EU: Komission päätös, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011 , Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn päättämisestä

text:
               14.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 330/43

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 13 päivänä joulukuuta 2011,
   Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn päättämisestä
   (2011/834/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 14 artiklan,
   on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

               (1)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, vastaanotti 3 päivänä tammikuuta 2011 valituksen, joka koski Omanista ja Saudi-Arabiasta, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin (PET) väitettyjä tukitoimia ja niistä aiheutuvaa vahinkoa unionin tuotannonalalle.

               (2)

               Valituksen teki perusasetuksen 10 artiklan nojalla Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa suuren osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia tietyn polyeteenitereftalaatin kokonaistuotannosta unionissa.

               (3)

               Valituksessa esitetty alustava näyttö tuonnin tukemisesta ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tukitoimien vastaisen menettelyn aloittamiseksi.

               (4)

               Ennen menettelyn vireillepanoa komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Omanin ja Saudi-Arabian viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jossa väitettiin, että Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin (PET) tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Omanin ja Saudi-Arabian viranomaisia kehotettiin erikseen aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja yhteisesti sovittuun ratkaisuun pääsemiseksi. Neuvottelujen aikana ei päästy yhteisesti sovittuun ratkaisuun.

               (5)

               Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio aloitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä16 päivänä helmikuuta 2011 julkaistulla ilmoituksella (2) Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin (PET) tuontia Euroopan unioniin koskevan tukitoimien vastaisen menettelyn.

               (6)

               Komissio aloitti samana päivänä asianomaisista maista peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin (PET) tuontia unioniin koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn (3).

               (7)

               Komissio lähetti kyselylomakkeet unionin tuotannonalalle, asianomaisten maiden viejille/tuottajille, tuojille, järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, ja asianomaisten maiden viranomaisille. Intressitahoille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

               (8)

               Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille intressitahoille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

         B.   VALITUKSEN PERUUTTAMINEN JA MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN

               (9)

               CPME peruutti virallisesti valituksensa 12 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä komissiolle osoitetulla kirjeellä.

               (10)

               Perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettely voidaan päättää, jos valitus peruutetaan, paitsi jos päättäminen ei ole unionin edun mukaista.

               (11)

               Tässä yhteydessä todettakoon, että komissio ei havainnut perusteita sille, että menettelyn päättäminen olisi unionin edun vastaista, eivätkä myöskään asianomaiset osapuolet tuoneet esille vastaavia perusteita. Näin ollen komissio katsoi, että tämä menettely olisi päätettävä. Intressitahoille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia.

               (12)

               Eräät intressitahot ilmaisivat puoltavansa menettelyn päättämistä. Eräät muut intressitahot kannattivat kyllä menettelyn päättämistä, mutta pyysivät ilmoittamaan tutkimuksen tuloksista.

               (13)

               Tältä osin todetaan, että komissio ei tehnyt tuloksista päätelmiä eikä siksi voi julkistaa ennen valituksen peruuttamista kerättyjä tietoja.

               (14)

               Edellä esitetyn perusteella todetaan, ettei ole pakottavia syitä olla päättämättä tätä menettelyä.

               (15)

               Tästä syystä komissio katsoo, että Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan tietyn polyeteenitereftalaatin (PET) tuontia unioniin koskeva tukien vastainen menettely olisi päätettävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Päätetään Omanista ja Saudi-Arabiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on vähintään 78 ml/g ISO-standardin 1628–5 mukaan ja joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodiin 3907 60 20, tuontia koskeva tukien vastainen menettely.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (2)  EUVL C 49, 16.2.2011, s. 21.

      (3)  EUVL C 49, 16.2.2011, s. 16.


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2017/300, annettu 17 päivänä helmikuuta 2017, Afrikan sarven alueelle nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta

text:
               21.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 43/219

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2017/300,
   annettu 17 päivänä helmikuuta 2017,
   Afrikan sarven alueelle nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 33 artiklan ja 31 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 8 päivänä joulukuuta 2011 päätöksen 2011/819/YUTP (1), jolla Alexander RONDOS nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Afrikan sarven alueelle. Erityisedustajan toimeksianto päättyy 28 päivänä helmikuuta 2017.

               (2)

               Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava 16 kuukaudella.

               (3)

               Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja joka saattaa vaarantaa perussopimuksen 21 artiklassa määritettyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden saavuttamisen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin erityisedustaja
   1.   Jatketaan Alexander RONDOSin toimeksiantoa Afrikan sarven alueelle nimitettynä erityisedustajana 30 päivään kesäkuuta 2018. Neuvosto voi poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean, jäljempänä ’PTK’, ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, arvioinnin perusteella päättää, että erityisedustajan toimeksianto päättyy aikaisemmin.
   2.   Erityisedustajan toimeksiannon osalta Afrikan sarven alueella tarkoitetaan Djiboutin tasavaltaa, Eritrean valtiota, Etiopian demokraattista liittotasavaltaa, Kenian tasavaltaa, Somalian liittotasavaltaa, Sudanin tasavaltaa, Etelä-Sudanin tasavaltaa ja Ugandan tasavaltaa. Sellaisten asioiden osalta, joilla on laajempia alueellisia vaikutuksia, erityisedustaja pitää tarvittaessa yllä suhteita Afrikan sarven alueen ulkopuolisiin maihin ja alueellisiin yhteisöihin.
   2 artikla
   Poliittiset tavoitteet
   1.   Erityisedustajan toimeksianto perustuu unionin Afrikan sarven aluetta koskevan politiikan tavoitteisiin, sellaisina kuin ne on esitetty 14 päivänä marraskuuta 2011 hyväksytyssä unionin strategiakehyksessä, 26 päivänä lokakuuta 2015 hyväksytyssä Afrikan sarvea koskevassa alueellisessa toimintasuunnitelmassa 2015–2020 ja asiaan liittyvissä neuvoston päätelmissä; tavoitteena on edistää aktiivisesti alueellisia ja kansainvälisiä pyrkimyksiä rauhanomaisen rinnakkaiselon sekä kestävän rauhan, turvallisuuden ja kehityksen aikaansaamiseksi alueen maiden sisällä ja niiden kesken. Erityisedustaja myös pyrkii edistämään Afrikan sarven aluetta koskevan unionin monitahoisen sitoumuksen laadun, intensiteetin, vaikutuksen ja näkyvyyden parantamista.
   2.   Poliittisia tavoitteita, joita erityisedustaja pyrkii edistämään, ovat muun muassa:

               a)

               Afrikan sarven vakauttamisen jatkaminen laajempi alueellinen dynamiikka huomioon ottaen;

               b)

               konfliktien ratkaiseminen erityisesti Somaliassa, Etelä-Sudanissa ja Sudanissa sekä alueen maiden mahdollisten keskinäisten tai sisäisten konfliktien estäminen ja niistä varoittaminen aikaisessa vaiheessa;

               c)

               alueellisen yhteistyön tukeminen politiikan, turvallisuuden ja talouden aloilla;

               d)

               Afrikan sarven alueelta peräisin olevien ja siellä liikkuvien eri ryhmistä koostuvien muuttovirtojen hallinnan parantaminen kiinnittämällä huomiota myös tällaisten virtojen perimmäisiin syihin.

         3 artikla
   Toimeksianto
   1.   Afrikan sarven aluetta koskevien unionin politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi erityisedustajan toimeksiantona on

               a)

               strategiakehyksen ja siihen liittyvän alueellisen toimintasuunnitelman perusteella pitää yllä suhteita alueen kaikkiin asianomaisiin sidosryhmiin, hallituksiin, alueellisiin viranomaisiin, kansainvälisiin ja alueellisiin järjestöihin, kansalaisyhteiskuntaan ja maastaan pois muuttaneisiin unionin tavoitteiden edistämiseksi ja unionin roolia alueella koskevan ymmärryksen lisäämiseksi;

               b)

               laajempaan alueelliseen vakauteen, myös Punaisen meren ja läntisen Intian valtameren alueiden sekä Somaliassa toteutettavan Afrikan unionin operaation rahoituksen osalta, liittyvien kysymysten ratkaisemiseksi pitää yllä suhteita tärkeimpiin alueen ulkopuolisiin toimijoihin, joilla on vaikutusvaltaa Afrikan sarven alueella. Tällaisiin yhteyksiin kuuluvat kahdenväliset suhteet Amerikan yhdysvaltojen, Persianlahden maiden, Egyptin, Turkin ja Kiinan kanssa, alueelliset yhteydet Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa sekä vuorovaikutus muiden asianosaisiksi tulevien toimijoiden kanssa;

               c)

               edustaa tarvittaessa unionia asiaan liittyvillä kansainvälisillä foorumeilla ja varmistaa unionin kriisinhallinnalle sekä konfliktinratkaisulle ja -estolle antaman tuen näkyvyys;

               d)

               rohkaista ja tukea tehokasta poliittista ja turvallisuusyhteistyötä sekä taloudellista yhdentymistä alueella Afrikan unionin (AU) ja alueellisten järjestöjen, etenkin Afrikan sarven alueen maiden yhteistyöjärjestön (IGAD), kanssa solmittujen unionin kumppanuuksien avulla;

               e)

               seurata poliittista kehitystä alueella ja edistää aluetta koskevan unionin politiikan kehittämistä, myös siltä osin kuin kyse on Eritreasta, Etiopiasta, Somaliasta, Sudanista, Etelä-Sudanista, Djiboutin ja Eritrean rajariidasta, Etiopian ja Eritrean rajariidasta, Algerin sopimuksen täytäntöönpanosta, Niilin altaan aloitteesta ja muista alueen huolenaiheista, jotka vaikuttavat sen turvallisuuteen, vakauteen ja vaurauteen;

               f)

               siltä osin kuin kyse on Somaliasta, sovittaen toimintansa tiiviisti yhteen Somaliassa sijaitsevan unionin edustuston päällikön ja asianomaisten alueellisten ja kansainvälisten kumppaneiden kanssa, Somaliaan nimitetty Yhdistyneiden kansakuntien (YK) pääsihteerin erityisedustaja, AU ja IGAD mukaan luettuina, edistää edelleen aktiivisesti toimia ja aloitteita, jotka johtavat vakauttamisen jatkumiseen Somaliassa, tukea vuoden 2013 New Deal -sopimuksen saavutuksiin ja liittovaltion muodostamiseen perustuvan uuden kumppanuussopimuksen syntymistä sekä helpottaa vaaliprosessin päättymisen jälkeistä poliittista siirtymää. Lisäksi erityisedustaja tukee edelleen Somalian turvallisuusalan kehittämistä muun muassa alueella toteutettavien unionin YTPP-operaatioiden avulla sekä pyrkii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa edelleen siihen, että kansainväliset lahjoittajat koordinoivat toimintansa paremmin Somalian turvallisuusalan tukemiseksi;

               g)

               siltä osin kuin kyse on Sudanista, sovittaen toimintansa tiiviisti yhteen Khartumissa sijaitsevan unionin edustuston ja Addis Abebassa sijaitsevan unionin AU:n edustuston päälliköiden kanssa edistää unionin Sudania koskevan politiikan johdonmukaisuutta ja tehokkuutta sekä tukea poliittisten ratkaisujen etsimistä Darfurissa sekä Etelä-Kordofanin ja Sinisen Niilin osavaltioissa jatkuviin konflikteihin ja kansallisen sovinnon aikaansaamista kokonaisvaltaisen poliittisen prosessin avulla. Tältä osin erityisedustaja myötävaikuttaa kansainvälisen lähestymistavan yhdenmukaisuuteen AU:n ja erityisesti AU:ssa toimivan Sudanin ja Etelä-Sudanin korkean tason täytäntöönpanoryhmän (AUHIP), YK:n ja muiden johtavien alueellisten ja kansainvälisten sidosryhmien kanssa pitäen mielessä, että myös Sudanin ja Etelä-Sudanin rauhanomaista rinnakkaiseloa on tuettava erityisesti panemalla täytäntöön Addis Abeban sopimukset ja ratkaisemalla kattavan rauhansopimuksen jälkeen vielä avoinna olevat kysymykset;

               h)

               siltä osin kuin kyse on Etelä-Sudanista, pitää Etelä-Sudanin kriisin ratkaisemista koskevan sopimuksen (ARCISS) pohjalta edelleen yllä suhteita alueellisella tasolla erityisesti YK:hon, AU:hun, IGADiin, Etelä-Sudanin naapurimaihin ja muihin johtaviin kansainvälisiin kumppaneihin sopimuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja lisäkonfliktien ehkäisemiseksi. Erityisedustaja tekee tältä osin tiivistä yhteistyötä Jubassa sijaitsevan unionin edustuston ja Addis Abebassa sijaitsevan unionin AU:n edustuston kanssa;

               i)

               tutkia rajat ylittäviä haasteita, erityisesti muuttoliikkeeseen liittyviä haasteita, ja käydä pyynnöstä muuttoliikettä koskevaa vuoropuhelua asianomaisten sidosryhmien kanssa sekä myötävaikuttaa yleisemmin muuttoliikettä ja pakolaisia koskevaan unionin politiikkaan kyseisen alueen osalta unionin poliittisten prioriteettien mukaisesti yhteistyön lisäämiseksi, palauttaminen ja takaisinotto mukaan lukien;

               j)

               seurata tiiviisti muita Afrikan sarven alueeseen vaikuttavia rajatylittäviä haasteita, joita ovat ennen kaikkea radikalisoituminen ja terrorismi mutta myös meriturvallisuus ja merirosvous, järjestäytynyt rikollisuus, aseiden, luonnonvaraisista eläimistä ja kasveista saatavien tuotteiden, huumausaineiden ja muiden tavaroiden salakuljetus ja laiton kauppa sekä humanitaaristen kriisien mahdolliset poliittiset vaikutukset ja turvallisuusvaikutukset;

               k)

               edistää humanitaarisen avun perillepääsyä koko alueella;

               l)

               osallistua yhteistyössä ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan kanssa neuvoston päätöksen 2011/168/YUTP (2) täytäntöönpanoon ja unionin ihmisoikeuspolitiikan toteuttamiseen, mukaan lukien ihmisoikeuksia koskevat EU:n suuntaviivat, erityisesti EU:n suuntaviivat lapsista aseellisissa selkkauksissa ja EU:n suuntaviivat naisiin kohdistuvan väkivallan ja kaikkien naisiin kohdistuvien syrjintämuotojen torjunnasta, sekä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1325 (2000) koskevan unionin politiikan toteuttamiseen, myös seuraamalla kehitystä ja raportoimalla siitä sekä laatimalla tältä osin suosituksia.

         2.   Toimeksiannon toteuttamiseksi erityisedustaja muun muassa

               a)

               tarvittaessa antaa neuvoja ja raportoi unionin kantojen määrittelystä kansainvälisillä foorumeilla voidakseen ennakoivasti edistää Afrikan sarven aluetta koskevaa kokonaisvaltaista unionin toimintapolitiikkaa;

               b)

               valvoo yleisesti kaikkia unionin toimia.

         4 artikla
   Toimeksiannon toteuttaminen
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan alaisuudessa.
   2.   PTK ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. PTK huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta tämän toimeksiannon puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan valtuuksia.
   3.   Erityisedustaja sovittaa toimensa tiiviisti yhteen Euroopan ulkosuhdehallinnon ja sen asianomaisten yksiköiden sekä alueella sijaitsevien asianomaisten unionin edustustojen ja komission kanssa.
   4.   Euroopan unionin erityisedustaja toimii ensisijaisesti alueella, mutta varmistaa riittävän läsnäolon myös Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikassa.
   5 artikla
   Rahoitus
   1.   Erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje on 1 päivänä maaliskuuta 2017 alkavalla ja 30 päivänä kesäkuuta 2018 päättyvällä kaudella 3 400 000 euroa.
   2.   Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
   6 artikla
   Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa avustajaryhmänsä perustamisesta. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiantoon kuuluvista poliittisista ja turvallisuuteen liittyvistä erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on viipymättä ja säännöllisesti ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmänsä kulloinenkin kokoonpano.
   2.   Jäsenvaltiot, unionin toimielimet ja Euroopan ulkosuhdehallinto voivat esittää, että niiden henkilöstöä lähetetään tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan kanssa. Tällaisen tilapäisesti lähetetyn henkilöstön palkat maksaa lähettävä jäsenvaltio, lähettävä unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto. Myös jäsenvaltioiden unionin toimielimiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon lähettämiä asiantuntijoita voidaan asettaa työskentelemään erityisedustajan kanssa. Sopimusperusteisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
   3.   Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti lähettävän jäsenvaltion, lähettävän unionin toimielimen tai Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisina, ja he suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon toteuttamista edistävällä tavalla.
   4.   Erityisedustajan henkilöstö sijoitetaan asiaankuuluvien Euroopan ulkosuhdehallinnon yksiköiden tai unionin edustustojen tiloihin, jotta edistetään niiden toimien yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.
   7 artikla
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä tehtävän loppuun saattamisen ja sujuvan suorittamisen edellyttämistä erioikeuksista, vapauksista ja muista takuista sovitaan tilanteen mukaan yhdessä vastaanottajamaiden kanssa. Jäsenvaltiot ja Euroopan ulkosuhdehallinto antavat tätä varten kaiken tarvittavan tuen.
   8 artikla
   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvaaminen
   Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä jäsenten on noudatettava neuvoston päätöksessä 2013/488/EU vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia (3).
   9 artikla
   Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
   1.   Jäsenvaltiot, komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa käyttöönsä kaikki olennaiset tiedot.
   2.   Unionin edustustot alueella ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
   10 artikla
   Turvallisuus
   Erityisedustaja toteuttaa perussopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuualueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan hänen alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti:

               a)

               laatimalla Euroopan ulkosuhdehallinnon ohjeisiin perustuvan erityisen turvallisuussuunnitelman, joka käsittää henkilöstön turvalliseen siirtymiseen vastuualueelle ja sen sisällä sekä turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallintaan sovellettavat erityiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet, sekä valmius- ja evakuointisuunnitelman;

               b)

               varmistamalla, että unionin ulkopuolelle lähetetyllä koko henkilöstöllä on vastuualueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutusturva;

               c)

               varmistamalla, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetetyille erityisedustajan avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen vastuualueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kyseiselle alueelle antamaan riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;

               d)

               varmistamalla, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien pohjalta annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antamalla toimeksiannossa saavutettua edistymistä koskevan kertomuksen ja toimeksiannon toteuttamista koskevan kertomuksen yhteydessä neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle kirjallisia raportteja suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.

         11 artikla
   Raportointi
   1.   Erityisedustaja raportoi säännöllisin väliajoin suullisesti ja kirjallisesti korkealle edustajalle sekä PTK:lle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi antaa raportteja ulkoasiainneuvostolle. Erityisedustaja voi osallistua tietojen antamiseen Euroopan parlamentille perussopimuksen 36 artiklan mukaisesti.
   2.   Erityisedustaja raportoi alueella toimivien unionin edustustojen kanssa yhteensovitetusti parhaista tavoista jatkaa unionin aloitteita, kuten unionin osallistumisesta uudistuksiin, unionin asiaan liittyvien kehityshankkeiden poliittiset näkökohdat mukaan luettuina.
   12 artikla
   Koordinointi
   1.   Erityisedustaja edistää unionin toimien yhtenäisyyttä, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta sekä auttaa varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä ja jäsenvaltioiden toimia käytetään johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet koordinoidaan asianomaisten unionin edustustojen ja komission toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan alueella sijaitseville jäsenvaltioiden ja unionin edustustoille.
   2.   Paikan päällä pidetään yllä läheisiä suhteita asianomaisiin jäsenvaltioiden ja unionin edustustojen päälliköihin. Näiden on kaikin tavoin pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustaja antaa EUNAVFOR Atalantan joukkojen komentajalle, EUTM Somalian operaation komentajalle ja EUCAP Somalian operaation johtajalle paikallista poliittista ohjausta koordinoiden toimensa tiiviisti asianomaisten unionin edustustojen kanssa. Erityisedustaja, EU-operaatioiden komentajat ja siviilioperaatioiden komentaja kuulevat toisiaan tarvittaessa.
   3.   Erityisedustaja tekee tiiviisti yhteistyötä asianomaisten maiden viranomaisten, YK:n, AU:n, IGADin, muiden kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten sidosryhmien sekä alueen kansalaisyhteiskunnan kanssa.
   13 artikla
   Avustaminen vaatimusten osalta
   Erityisedustaja ja hänen henkilöstönsä avustavat sellaisten tietojen hankkimisessa, joita käytetään vastattaessa aiempien Sudaniin ja Etelä-Sudaniin nimitettyjen erityisedustajien toimeksiannoista mahdollisesti aiheutuviin vaatimuksiin ja velvoitteisiin, ja antavat tätä varten hallinnollista apua ja oikeuden tutustua asiaankuuluviin asiakirjoihin.
   14 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti uudelleen. Erityisedustaja antaa neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle toimeksiannossa saavutettua edistymistä koskevan kertomuksen viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2017 ja kattavan kertomuksen toimeksiannon toteuttamisesta viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018.
   15 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. BARTOLO

      (1)  Neuvoston päätös 2011/819/YUTP, annettu 8 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin erityisedustajan nimittämisestä Afrikan sarven alueelle (EUVL L 327, 9.12.2011, s. 62).

      (2)  Neuvoston päätös 2011/168/YUTP, annettu 21 päivänä maaliskuuta 2011, Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta ja yhteisen kannan 2003/444/YUTP kumoamisesta (EUVL L 76, 22.3.2011, s. 56).

      (3)  Neuvoston päätös 2013/488/EU, annettu 23 päivänä syyskuuta 2013, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä (EUVL L 274, 15.10.2013, s. 1).