title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2018/1720, annettu 23 päivänä lokakuuta 2018, Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta Portugalin hakemuksen johdosta – EGF/2018/002 PT/Norte – Centro – Lisboa wearing apparel

text:
                  16.11.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 291/8

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/1720,
         annettu 23 päivänä lokakuuta 2018,
         Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta Portugalin hakemuksen johdosta – EGF/2018/002 PT/Norte – Centro – Lisboa wearing apparel
         EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
         ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottavat huomioon Euroopan globalisaatiorahastosta (2014–2020) ja asetuksen (EY) N:o 1927/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1309/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 4 kohdan,
         ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 13 kohdan,
         ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sekä katsovat seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan globalisaatiorahasto, jäljempänä ”EGR”, pyrkii tarjoamaan tukea globalisaatiosta johtuvien maailmankaupan huomattavien rakenteellisten muutosten, maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin jatkumisen taikka uuden maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi työttömiksi jääneille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, joiden työskentely on loppunut, ja auttamaan heitä integroitumaan uudelleen työmarkkinoille.

                     (2)

                     EGR ei saa ylittää 150 miljoonan euron vuotuista enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (3) 12 artiklassa säädetään.

                     (3)

                     Portugali toimitti 24 päivänä huhtikuuta 2018 hakemuksen EGR:n varojen ottamiseksi käyttöön sen vuoksi, että työntekijöitä on vähennetty vaatteiden valmistuksen toimialalla Pohjois-Portugalin, Keski-Portugalin ja Lissabonin alueilla Portugalissa. Hakemusta on täydennetty lisätiedoin asetuksen (EU) N:o 1309/2013 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Hakemus on asetuksen (EU) N:o 1309/2013 13 artiklassa säädettyjen EGR:n rahoitustuen vahvistamista koskevien vaatimusten mukainen.

                     (4)

                     Asetuksen (EU) N:o 1309/2013 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Portugali on päättänyt tarjota EGR:n tuella yhteisrahoitettuja yksilöllisiä palveluja myös 730:lle työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevalle nuorelle.

                     (5)

                     Tämän vuoksi EGR:stä olisi otettava käyttöön 4 655 883 euroa rahoitustuen myöntämiseksi Portugalin hakemuksen perusteella.

                     (6)

                     Jotta EGR:n varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Otetaan Euroopan globalisaatiorahastosta käyttöön 4 655 883 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja maksumäärärahoina osana varainhoitovuotta 2018 koskevaa unionin yleistä talousarviota.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
            Sitä sovelletaan 23 päivästä lokakuuta 2018.

            Tehty Strasbourgissa 23 päivänä lokakuuta 2018.

                  Euroopan parlamentin puolesta

                  Puhemies

               A. TAJANI

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               K. EDTSTADLER

            (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 855.

            (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


Neuvoston asetukseen (EY) N:o 139/2004 perustuva komission päätös (tehty 28/11/2018) keskittymän (Asia N:o COMP/M.9165 - Canada Pension Plan Investment Board / Ontario Teachers' Pension Plan Board / Impulsora del Desarrollo y El Empleo en America Latina, S.A.B. de C.V. / ConcesioAutopista Guadalajara-Tepic, S.A. de C.V.) julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi. (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)


Neuvoston asetukseen (EY) N:o 139/2004 perustuva komission päätös (tehty 30/11/2018) keskittymän (Asia N:o COMP/M.9153 - Meridiam SAS / La Caisse des dépôts et consignations / FICA-HPCI) julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi. (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)


Neuvoston asetukseen (EY) N:o 139/2004 perustuva komission päätös (tehty 16/10/2018) keskittymän (Asia N:o COMP/M.8993 - China Huaxin Post and Telecom Technologies Co., Ltd / Juniper Networks International B.V. / Shanghai Huaxin Juniper Networks Co., Ltd.) julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi. (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)


title: Neuvoston päätös (EU) 2019/217, annettu 28 päivänä tammikuuta 2019, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen tekemisestä

text:
                  6.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 34/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/217,
         annettu 28 päivänä tammikuuta 2019,
         Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen tekemisestä
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan i alakohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskeva Euro–Välimeri-sopimus (2), jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2000.

                     (2)

                     Assosiaatiosopimuksen tultua voimaan unioni on edelleen vahvistanut kahdenvälisiä suhteitaan Marokon kuningaskunnan kanssa ja myöntänyt sille pitkälle edistyneen maan aseman.

                     (3)

                     Unioni ei rajoita ennakolta Länsi-Saharan lopullista asemaa koskevan Yhdistyneiden kansakuntien johtaman poliittisen prosessin lopputulosta, ja se on johdonmukaisesti toistanut sitoutumisensa Länsi-Saharaa, jonka Yhdistyneet kansakunnat on tällä hetkellä luokitellut itsehallintoa vailla olevaksi alueeksi ja jota Marokon kuningaskunta tätä nykyä suurelta osin hallinnoi, koskevan konfliktin ratkaisemiseen. Unioni antaa täyden tukensa Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen lähettiläänsä pyrkimyksille auttaa osapuolia löytämään ratkaisu, joka on poliittisesti oikeudenmukainen, kestävä ja hyväksyttävissä molemmille osapuolille ja joka mahdollistaisi Länsi-Saharan kansalle itsemääräämisoikeuden järjestelyillä, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan tavoitteiden ja periaatteiden mukaisia, sellaisina kuin ne on ilmaistu YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa ja erityisesti päätöslauselmissa 2152 (2014), 2218 (2015), 2385 (2016), 2351 (2017) ja 2414 (2018).

                     (4)

                     Assosiaatiosopimuksen voimaantulon jälkeen sellaisten Länsi-Saharasta tulevien tuotteiden tuonnissa unioniin, joille on annettu todistus marokkolaisesta alkuperästä, on myönnetty mainitun sopimuksen asianomaisten määräysten mukaiset tullietuudet.

                     (5)

                     Asiassa C-104/16 P antamassaan tuomiossa (3) unionin tuomioistuin on kuitenkin täsmentänyt, että assosiaatiosopimuksen soveltamisala kattaa ainoastaan Marokon kuningaskunnan alueen eikä Länsi-Saharan itsehallintoa vailla olevaa aluetta.

                     (6)

                     On tärkeää varmistaa, etteivät vuosien mittaan syntyneet kauppavirrat häiriintyisi, ja antaa samalla asianmukaiset takeet kansainvälisen oikeuden, mukaan luettuna ihmisoikeudet, suojaamisesta ja kestävästä kehityksestä näillä alueilla. Neuvosto valtuutti komission 29 päivänä toukokuuta 2017 aloittamaan neuvottelut Marokon kuningaskunnan kanssa, jotta voidaan luoda unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti oikeusperusta assosiaatiosopimuksessa määrättyjen tullietuuksien myöntämiseksi Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille. Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välinen sopimus on ainoa keino varmistaa, että Länsi-Saharasta peräisin olevien tuotteiden tuontiin sovelletaan etuuskohtelua alkuperän perusteella, kun otetaan huomioon, että Marokon viranomaiset ovat ainoat viranomaiset, jotka voivat varmistaa tällaisten etuuksien myöntämistä varten tarvittavien sääntöjen noudattamisen.

                     (7)

                     Komissio on arvioinut tällaisen sopimuksen mahdollisia vaikutuksia kestävän kehityksen kannalta, erityisesti Länsi-Saharan tuotteille myönnettävistä tullietuuksista koituvia etuja ja haittoja asianomaisille henkilöille sekä vaikutuksia luonnonvarojen hyödyntämiseen kyseisillä alueilla. Tullietuuksien vaikutuksia työllisyyteen, ihmisoikeuksiin ja luonnonvarojen hyödyntämiseen on erittäin vaikea mitata, koska ne ovat luonteeltaan välillisiä. Niitä koskevan puolueettoman tiedon saanti ei myöskään ole helppoa.

                     (8)

                     Arvioinnista käy kuitenkin ilmi, että kaiken kaikkiaan edut, joita Länsi-Saharan taloudelle koituu assosiaatiosopimuksessa määrättyjen tullietuuksien myöntämisestä Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille, ja erityisesti sen voimakas vipuvaikutus taloudelliseen ja sitä kautta sosiaaliseen kehitykseen ylittävät kuulemisessa esiin tuodut haitat, kuten luonnonvarojen – erityisesti pohjavesivarantojen – laaja käyttö, joiden osalta on toteutettu toimenpiteitä.

                     (9)

                     On arvioitu, että tullietuuksien laajentamisella kattamaan Länsi-Saharasta peräisin olevat tuotteet on näin kaiken kaikkiaan myönteinen vaikutus asianomaisille henkilöille. On todennäköistä, että tämä vaikutus säilyy ja että se saattaa tulevaisuudessa jopa voimistua. Arviointi osoittaa, että tullietuuksien laajentaminen Länsi-Saharan tuotteisiin on omiaan tukemaan investointiolosuhteita ja edistämään paikallista työllisyyttä tukevaa nopeaa ja huomattavaa kehitystä. Se, että Länsi-Saharassa on taloudellista toimintaa ja tuotantoa, jotka hyötyisivät suuresti assosiaatiosopimuksessa määrätyistä tullietuuksista, osoittaa, että tullietuuksien myöntämättä jättäminen haittaisi merkittävästi Länsi-Saharan vientiä, erityisesti kalastustuotteiden ja maataloustuotteiden vientiä. Arvioiden mukaan tullietuuksien myöntämisellä on todennäköisesti myönteinen vaikutus myös Länsi-Saharan alueen talouden kehitykseen, koska se lisää investointeja.

                     (10)

                     Ottaen huomioon unionin tuomioistuimen tuomiossa esitetyt suostumusta koskevat näkökohdat komissio on yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa ryhtynyt kaikkiin kohtuullisiin ja nykytilanteessa toteuttamiskelpoisiin toimiin asianomaisten henkilöiden mukaan ottamiseksi riittävällä tavalla heidän sopimusta koskevan suostumuksensa varmistamiseksi. On järjestetty laajoja kuulemisia, ja enemmistö kuulemisiin osallistuneista sosioekonomisista ja poliittisista toimijoista on puoltanut assosiaatiosopimuksen tullietuuksien laajentamista Länsi-Saharaan. Laajentamisen vastustajat katsoivat pääsääntöisesti, että tällainen sopimus vahvistaisi Marokon aseman Länsi-Saharan alueella. On kuitenkin todettava, ettei mikään sopimuksen sanamuodossa anna aihetta katsoa, että sillä tunnustettaisiin Marokon suvereniteetti Länsi-Saharassa. Unioni aikoo lisäksi tehostaa tukeaan Yhdistyneiden kansakuntien johdolla aloitetulle ja käytävälle prosessille kiistan ratkaisemiseksi rauhanomaisesti.

                     (11)

                     Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehty sopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 25 päivänä lokakuuta 2018 neuvoston päätöksen (EU) 2018/1893 (4) mukaisesti sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

                     (12)

                     Sopimus edistää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisia unionin tavoitteita.

                     (13)

                     Sopimus olisi hyväksyttävä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Hyväksytään unionin puolesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehty sopimus.
            Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

            2 artikla
            Neuvoston puheenjohtaja antaa unionin puolesta sopimuksessa määrätyn ilmoituksen (5).

            3 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

            Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               P. DAEA

            (1)  Hyväksyntä annettu 16 päivänä tammikuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (2)  EYVL L 70, 18.3.2000, s. 2.

            (3)  Unionin tuomioistuimen tuomio 21.12.2016, neuvosto v. Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

            (4)  Neuvoston päätös (EU) 2018/1893, annettu 16 päivänä heinäkuuta 2018, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta (EUVL L 310, 6.12.2018, s. 1).

            (5)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: Neuvoston päätös (EU) 2019/222, annettu 20 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehdyn väliaikaisen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen nojalla perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta EU:n ja palestiinalaishallinnon välisen toimintaohjelman jatkamiseen

text:
                  7.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 35/32

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/222,
         annettu 20 päivänä joulukuuta 2018,
         Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehdyn väliaikaisen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen nojalla perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta EU:n ja palestiinalaishallinnon välisen toimintaohjelman jatkamiseen
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehty väliaikainen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus (1), jäljempänä ’väliaikainen assosiaatiosopimus’, allekirjoitettiin 24 päivänä helmikuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1997.

                     (2)

                     Osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että nykyinen EU:n ja palestiinalaishallinnon välinen toimintaohjelma ilmentää edelleen EU:n ja palestiinalaishallinnon etuoikeutettua kumppanuutta ja tukee väliaikaisen assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanoa.

                     (3)

                     Väliaikaisen assosiaatiosopimuksen 63 artiklan mukaisesti sekakomitea voi tehdä päätöksiä ja antaa asianmukaisia suosituksia.

                     (4)

                     Sekakomitean on määrä hyväksyä suositus EU:n ja palestiinalaishallinnon välisen toimintaohjelman jatkamisesta kolmella vuodella kirjallisella menettelyllä.

                     (5)

                     On aiheellista määrittää kanta, joka otetaan unionin puolesta sekakomiteassa, koska suosituksella tulee olemaan oikeusvaikutuksia.

                     (6)

                     EU:n ja palestiinalaishallinnon välisen toimintaohjelman voimassaolon jatkaminen kolmella vuodella antaa sopimuspuolille täydellisen tilaisuuden edistää yhteistyötään tulevina vuosina, myös mahdollisilla neuvotteluilla kumppanuuden painopisteistä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehdyllä väliaikaisella Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta EU:n ja palestiinalaishallinnon toimintaohjelman jatkamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean suositusluonnokseen.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

            Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2018.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               E. KÖSTINGER

            (1)  EYVL L 187, 16.7.1997, s. 3.

            LUONNOS
            EU–PLO-SEKAKOMITEAN SUOSITUS N:o …/…
            annettu … päivänä …kuuta …
            EU:n ja palestiinalaishallinnon toimintaohjelman jatkamisen hyväksymisestä
            EU–PLO-SEKAKOMITEA, joka
            ottaa huomioon Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehdyn väliaikaisen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen (1),
            sekä katsoo seuraavaa:

                        (1)

                        Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehty väliaikainen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus, jäljempänä ’väliaikainen assosiaatiosopimus’, allekirjoitettiin 24 päivänä helmikuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1997.

                        (2)

                        Väliaikaisen assosiaatiosopimuksen 63 artiklan mukaisesti sekakomitea voi tehdä päätöksiä ja antaa asianmukaisia suosituksia.

                        (3)

                        Sekakomitean työjärjestyksen 10 artiklassa määrätään mahdollisuudesta tehdä päätöksiä kirjallista menettelyä noudattaen istuntojen välissä molempien osapuolten suostumuksella.

                        (4)

                        EU:n ja palestiinalaishallinnon toimintaohjelman voimassaolon jatkaminen kolmella vuodella antaa osapuolille tilaisuuden edistää yhteistyötään tulevina vuosina, myös mahdollisilla neuvotteluilla kumppanuuden painopisteistä,

                  ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1 artikla
               Sekakomitea suosittaa, kirjallista menettelyä noudattaen, että EU:n ja palestiinalaishallinnon toimintaohjelman voimassaoloa jatketaan kolmella vuodella ohjelman jatkamisen hyväksymispäivästä.

               2 artikla
               Tämä suositus tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty …

                     EU:n ja palestiinalaishallinnon sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

               (1)  EYVL L 187, 16.7.1997, s. 3.


title: Neuvoston päätös (EU) 2019/234, annettu 5 päivänä helmikuuta 2019, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen nojalla perustetussa yhteisneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee yhteisneuvoston työjärjestyksen ja kauppa- ja kehityskomitean työjärjestyksen hyväksymistä

text:
                  8.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 37/127

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/234,
         annettu 5 päivänä helmikuuta 2019,
         Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen nojalla perustetussa yhteisneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee yhteisneuvoston työjärjestyksen ja kauppa- ja kehityskomitean työjärjestyksen hyväksymistä
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot allekirjoittivat 10 päivänä kesäkuuta 2016 Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen (1), jäljempänä ’sopimus’. Sopimusta on sovellettu väliaikaisesti unionin sekä Botswanan, Lesothon, Namibian, Eswatinin ja Etelä-Afrikan välillä 10 päivästä lokakuuta 2016 sekä unionin ja Mosambikin välillä 4 päivästä helmikuuta 2018.

                     (2)

                     Sopimuksen 102 artiklan 1 kohdan nojalla yhteisneuvosto käyttää päätösvaltaa kaikissa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan h ja i alakohdan nojalla yhteisneuvosto vahvistaa oman työjärjestyksensä ja laatii kauppa- ja kehityskomitean työjärjestyksen.

                     (3)

                     Yhteisneuvoston on määrä hyväksyä ensimmäisessä kokouksessaan päätökset, jotka koskevat sen työjärjestystä sekä kauppa- ja kehityskomitean työjärjestystä.

                     (4)

                     On aiheellista vahvistaa yhteisneuvostossa unionin puolesta otettava kanta, koska suunniteltu yhteisneuvoston päätös tulee olemaan unionia sitova.

                     (5)

                     Yhteisneuvostossa unionin puolesta otettavan kannan olisi sen vuoksi perustuttava tähän liitettyyn päätösluonnokseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Yhteisneuvostossa unionin puolesta otettava kanta, joka koskee yhteisneuvoston työjärjestystä ja kauppa- ja kehityskomitean työjärjestystä, perustuu tähän päätökseen liitettyyn yhteisneuvoston päätösluonnokseen.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

            Tehty Brysselissä 5 päivänä helmikuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. CIAMBA

            (1)  EUVL L 250, 16.9.2016, s. 3.

            LUONNOS
            EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN SEKÄ SADC:N TALOUSKUMPPANUUSSOPIMUSVALTIOIDEN VÄLISEN TALOUSKUMPPANUUSSOPIMUKSEN NOJALLA PERUSTETUN YHTEISNEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1/2019,
            annettu … päivänä …kuuta …,
            yhteisneuvoston työjärjestyksen ja kauppa- ja kehityskomitean työjärjestyksen hyväksymisestä
            YHTEISNEUVOSTO, joka
            ottaa huomioon Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 100, 101 ja 102 artiklan,
            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla
               Vahvistetaan yhteisneuvoston työjärjestys sellaisena kuin se on tämän päätöksen liitteessä I.

               2 artikla
               Vahvistetaan kauppa- ja kehityskomitean työjärjestys sellaisena kuin se on tämän päätöksen liitteessä II.

               3 artikla
               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty …

                     Yhteisneuvoston puolesta

                     … kauppaministeri

                     EU:n edustaja

            LIITE I
            YHTEISNEUVOSTON TYÖJÄRJESTYS

               I LUKU

               ORGANISAATIO

               1 artikla
               Kokoonpano ja puheenjohtajuus

                  1.   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 100 artiklalla perustettu yhteisneuvosto hoitaa sopimuksen 100 ja 101 artiklassa määrätyt tehtävänsä.

                  2.   Tämän työjärjestyksen viittaus ”osapuoliin” vastaa sopimuksen 104 artiklassa olevaa määritelmää, eli SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioita ja EU-osapuolta (Euroopan unioni tai sen jäsenvaltiot taikka Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ottaen huomioon niiden toimivaltaan kuuluvat alat).

                  3.   Sopimuksen 101 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisneuvosto koostuu Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission asianomaisista jäsenistä tai heidän edustajistaan sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden asianomaisista ministereistä tai heidän edustajistaan.

                  4.   Yhteisneuvoston kokousten puheenjohtajina toimivat ministeritasolla vuorotellen 12 kuukauden ajan EU-osapuolen edustajat, ottaen huomioon unionin ja sen jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvat alat, sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden edustaja. Yhteisneuvoston ensimmäisen kokouksen puheenjohtajina toimivat osapuolet yhdessä.

                  5.   Edellä 4 kohdassa tarkoitettu ensimmäinen puheenjohtajuuskausi alkaa yhteisneuvoston ensimmäistä kokoontumista seuraavana päivänä ja päättyy saman vuoden joulukuun 31 päivänä. Ensimmäisellä kaudella puheenjohtajana toimii [SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden] [EU-osapuolen] edustaja.

               2 artikla
               Kokoukset

                  1.   Sopimuksen 102 artiklan 4 kohdan mukaisesti yhteisneuvosto kokoontuu säännöllisesti, enintään kahden vuoden välein, ja poikkeuksellisesti olosuhteiden vaatiessa, jos osapuolet niin sopivat.

                  2.   Yhteisneuvoston kokoukset pidetään vuorotellen Brysselissä ja jonkin SADC:n talouskumppanuussopimusvaltion alueella, jolleivät osapuolet toisin sovi.

                  3.   Jolleivät osapuolet toisin sovi, yhteisneuvoston kokoukset kutsuu koolle puheenjohtajana toimiva osapuoli toista osapuolta kuultuaan.

                  4.   Osapuolet voivat sopia yhteisneuvoston kokousten pitämisestä sähköisesti.

               3 artikla
               Tarkkailijat
               Yhteisneuvosto voi päättää kutsua tapauskohtaisesti tarkkailijoita osallistumaan kokouksiinsa ja määrittää ne esityslistan kohdat, joiden käsittelyyn nämä tarkkailijat voivat osallistua.

               4 artikla
               Sihteeristö

                  1.   Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristö ja Euroopan komissio sekä SADC:n sihteeristöön kuuluva SADC:n talouskumppanuussopimusyksikkö toimivat vuorotellen 12 kuukauden ajan yhteisneuvoston sihteeristönä, jäljempänä ’sihteeristö’. Nämä kaudet vastaavat 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa vahvistettuja puheenjohtajuutta koskevia järjestelyjä.

                  2.   Euroopan komissio laatii EU-osapuolen osalta esityslistaehdotukset ja pöytäkirjaluonnokset, ja Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristö jakaa kaikki yhteisneuvostolle osoitettavat tai yhteisneuvoston laatimat viralliset asiakirjat.

               II LUKU

               TOIMINTA

               5 artikla
               Asiakirjat
               Jos asioiden käsittely yhteisneuvostossa perustuu niitä tukeviin liiteasiakirjoihin, sihteeristö numeroi ja jakaa kyseiset asiakirjat yhteisneuvoston asiakirjoina.

               6 artikla
               Kokouksista ilmoittaminen ja kokousten esityslista

                  1.   Sihteeristö ilmoittaa osapuolille yhteisneuvoston kokouksen koollekutsumisesta ja pyytää näiden panosta esityslistaan viimeistään 30 päivää ennen kokousta. Kiireellisissä tapauksissa tai odottamattomissa olosuhteissa, jotka on otettava huomioon, kokous voidaan kutsua koolle lyhyellä varoitusajalla.

                  2.   Sihteeristö laatii kutakin kokousta varten alustavan esityslistan. Sihteeristö toimittaa sen puheenjohtajalle ja yhteisneuvoston jäsenille viimeistään 14 päivää ennen kokousta.

                  3.   Alustavaan esityslistaan kirjataan asiat, joiden esityslistalle ottamista koskevan pyynnön jokin osapuoli on toimittanut sihteeristölle.

                  4.   Yhteisneuvosto hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa. Osapuolten niin sopiessa esityslistalle voidaan ottaa asioita, joita ei ole merkitty alustavaan esityslistaan.

                  5.   Yhteisneuvoston puheenjohtaja voi kaikkien osapuolten suostumuksella kutsua kokouksiin asiantuntijoita antamaan tietoa erityisaiheista.

               7 artikla
               Pöytäkirjat

                  1.   Sihteeristö laatii jokaisesta kokouksesta pöytäkirjaluonnoksen 21 päivän kuluessa kokouksesta, ellei osapuolten yhteisellä suostumuksella toisin päätetä.

                  2.   Pöytäkirjassa mainitaan kunkin esityslistalla olevan asian osalta seuraavat:

                              a)

                              yhteisneuvostolle toimitetut asiakirjat;

                              b)

                              lausumat, jotka yhteisneuvoston jäsen on pyytänyt kirjattaviksi pöytäkirjaan; ja

                              c)

                              osapuolten sopimat asiat, kuten tehdyt päätökset, annetut suositukset ja hyväksytyt toimintaa koskevat päätelmät.

                  3.   Molemmat osapuolet hyväksyvät kunkin kokouksen pöytäkirjaluonnokset kirjallisesti 42 päivän kuluessa kokouksesta, elleivät osapuolet toisin sovi. Pöytäkirjan tultua hyväksytyksi sihteeri allekirjoittaa sen kahtena kappaleena, ja kumpikin osapuoli saa yhden alkuperäiskappaleen kyseisestä todistusvoimaisesta asiakirjasta.

               8 artikla
               Päätökset ja suositukset

                  1.   Sopimuksen 102 artiklan mukaisesti yhteisneuvosto tekee päätökset ja antaa suositukset yksimielisesti sopimuksessa määrätyissä tapauksissa.

                  2.   Kun yhteisneuvostolle on annettu sopimuksen nojalla valtuudet tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia, ne otsikoidaan pöytäkirjassa vastaavasti ”päätöksiksi” tai ”suosituksiksi”. Sihteeristö antaa kaikille päätöksille ja suosituksille järjestysnumeron, ilmoittaa niiden teko- tai antamispäivän ja antaa niistä aihekuvauksen. Kussakin päätöksessä tai suosituksessa ilmoitetaan sen voimaantulopäivä.

                  3.   Jos SADC:n talouskumppanuussopimusvaltio ei pysty osallistumaan yhteisneuvoston kokoukseen, sihteeristö toimittaa kokouksessa hyväksytyt päätökset tai suositukset kyseiselle jäsenelle. Kyseisen SADC:n talouskumppanuussopimusvaltion on toimitettava kirjallinen vastaus 10 kalenteripäivän kuluessa päätösten tai suositusten lähettämisestä ja ilmoitettava ne päätökset tai suositukset, joita se ei hyväksy, sekä syyt tähän. Jollei tätä kirjallista vastausta ole saatu asetettuun määräaikaan mennessä, päätökset tai suositukset katsotaan hyväksytyiksi. Jos kyseinen SADC:n talouskumppanuussopimusvaltio, joka ei osallistunut kokoukseen, ei hyväksy yhtä tai useampaa päätöstä tai suositusta, sovelletaan 4 kohdan mukaista menettelyä.

                  4.   Kokousten välisenä aikana yhteisneuvosto voi molempien osapuolten niin sopiessa tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen tai sähköisesti. Kirjallisella menettelyllä tarkoitetaan osapuolten edustajien välistä noottien vaihtoa.

                  5.   Yhteisneuvoston tekemät päätökset ja antamat suositukset vahvistetaan kahdella alkuperäiskappaleella, jonka allekirjoittavat Euroopan komission edustaja EU-osapuolen puolesta ja SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden edustaja.

               9 artikla
               Julkisuus

                  1.   Yhteisneuvoston kokoukset eivät ole julkisia, jolleivät osapuolet toisin päätä.

                  2.   Osapuolet voivat päättää julkaista yhteisneuvoston päätökset ja suositukset.

               10 artikla
               Työkielet
               Jolleivät osapuolet toisin päätä, kaikki yhteisneuvoston työskentelyyn liittyvä osapuolten välinen kirjeenvaihto ja viestintä sekä asioiden käsittely yhteisneuvoston kokouksissa tapahtuu englannin tai portugalin kielellä.

               III LUKU

               LOPPUMÄÄRÄYKSET

               11 artikla
               Kulut

                  1.   Kukin osapuoli vastaa sille yhteisneuvoston kokouksiin osallistumisesta aiheutuvista henkilöstö-, matka- ja oleskelukuluista sekä postitus- ja televiestintäkuluista.

                  2.   Kokouksen järjestävä osapuoli vastaa kokouksen järjestelyihin liittyvistä kuluista, tulkkauspalvelujen järjestämisestä aiheutuvista kuluista sekä asiakirjojen kopiointikuluista.

               12 artikla
               Kauppa- ja kehityskomitea
               Sopimuksen 103 artiklan 5 kohdan mukaisesti kauppa- ja kehityskomitea raportoi ja vastaa työstään yhteisneuvostolle.

               13 artikla
               Työjärjestyksen muuttaminen
               Tätä työjärjestystä voidaan muuttaa kirjallisesti yhteisneuvoston 8 artiklan mukaisesti hyväksymällä päätöksellä.

            LIITE II
            KAUPPA- JA KEHITYSKOMITEAN TYÖJÄRJESTYS

               I LUKU

               ORGANISAATIO

               1 artikla
               Kokoonpano ja puheenjohtajuus

                  1.   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 103 artiklalla perustettu kauppa- ja kehityskomitea hoitaa tehtävänsä kyseisen artiklan mukaisesti.

                  2.   Tämän työjärjestyksen viittaus ”osapuoliin” vastaa sopimuksen 104 artiklassa olevaa määritelmää, eli SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioita ja EU-osapuolta (Euroopan unioni tai sen jäsenvaltiot taikka Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ottaen huomioon niiden toimivaltaan kuuluvat alat).

                  3.   Sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaisesti kauppa- ja kehityskomitea koostuu tavallisimmin osapuolten korkean tason virkamiesedustajista.

                  4.   Kauppa- ja kehityskomitean kokousten puheenjohtajina toimivat vuorotellen Euroopan komission korkea virkamies ja SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden korkea virkamies. Kauppa- ja kehityskomitean ensimmäisen kokouksen puheenjohtajina toimivat osapuolten asianomaiset edustajat yhdessä.

                  5.   Edellä 4 kohdassa tarkoitettu ensimmäinen puheenjohtajuuskausi alkaa kauppa- ja kehityskomitean ensimmäisenä kokoontumispäivänä ja päättyy saman vuoden joulukuun 31 päivänä.

               2 artikla
               Kokoukset

                  1.   Kauppa- ja kehityskomitea kokoontuu säännöllisesti vähintään kerran vuodessa tai jommankumman osapuolen pyynnöstä. Kokoukset pidetään vuorotellen Brysselissä ja jonkin SADC:n talouskumppanuussopimusvaltion alueella, jolleivät osapuolet toisin sovi.

                  2.   Jolleivät osapuolet toisin sovi, kauppa- ja kehityskomitean kokoukset kutsuu koolle puheenjohtajana toimiva osapuoli toista osapuolta kuultuaan.

                  3.   Osapuolet voivat sopia kauppa- ja kehityskomitean kokousten pitämisestä sähköisesti.

               3 artikla
               Tarkkailijat
               Kauppa- ja kehityskomitea voi päättää kutsua tapauskohtaisesti tarkkailijoita osallistumaan kokouksiinsa ja määrittää ne esityslistan kohdat, joiden käsittelyyn nämä tarkkailijat voivat osallistua.

               4 artikla
               Sihteeristö

                  1.   Kauppa- ja kehityskomitean kokouksen järjestävä osapuoli toimii kauppa- ja kehityskomitean sihteeristönä, jäljempänä ’sihteeristö’.

                  2.   Kun kokous pidetään sähköisesti, sihteeristönä toimii puheenjohtajana toimiva osapuoli.

               II LUKU

               TOIMINTA

               5 artikla
               Asiakirjat
               Jos asioiden käsittely kauppa- ja kehityskomiteassa perustuu niitä tukeviin liiteasiakirjoihin, sihteeristö numeroi ja jakaa kyseiset asiakirjat kauppa- ja kehityskomitean asiakirjoina.

               6 artikla
               Kokouksista ilmoittaminen ja kokousten esityslista

                  1.   Sihteeristö ilmoittaa osapuolille kokouksen koollekutsumisesta ja pyytää näiden panosta esityslistaan viimeistään 30 päivää ennen kokousta. Kiireellisissä tapauksissa tai odottamattomissa olosuhteissa, jotka on otettava huomioon, kokous voidaan kutsua koolle lyhyellä varoitusajalla.

                  2.   Sihteeristö laatii kutakin kokousta varten alustavan esityslistan. Sihteeristö toimittaa sen puheenjohtajalle ja kauppa- ja kehityskomitean jäsenille viimeistään 14 päivää ennen kokousta.

                  3.   Alustavaan esityslistaan kirjataan asiat, joiden esityslistalle ottamista koskevan pyynnön jokin osapuoli on toimittanut sihteeristölle.

                  4.   Kauppa- ja kehityskomitea hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa. Osapuolten niin sopiessa esityslistalle voidaan ottaa asioita, joita ei ole merkitty alustavaan esityslistaan.

                  5.   Kauppa- ja kehityskomitean puheenjohtaja voi kaikkien osapuolten suostumuksella kutsua kokoukseen asiantuntijoita antamaan tietoa erityisaiheista.

               7 artikla
               Kokouspöytäkirja
               Jolleivät osapuolet toisin sovi, sihteeristö laatii kustakin kokouksesta pöytäkirjan, joka hyväksytään kunkin kokouksen lopussa.

               8 artikla
               Päätökset ja suositukset

                  1.   Sopimuksen 103 artiklan 6 kohdan mukaisesti kauppa- ja kehityskomitea tekee päätöksiä tai antaa suosituksia yhteisymmärryksessä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa tai kun yhteisneuvosto on myöntänyt sille tällaisen vallan.

                  2.   Kun kauppa- ja kehityskomitealle annetaan sopimuksen nojalla valtuudet tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia tai kun yhteisneuvosto on antanut sille tällaisen vallan, ne otsikoidaan 7 artiklassa tarkoitetussa kokouspöytäkirjassa vastaavasti ”päätöksiksi” tai ”suosituksiksi”. Sihteeristö antaa kaikille päätöksille ja suosituksille järjestysnumeron, ilmoittaa niiden teko- tai antamispäivän ja antaa niistä aihekuvauksen. Kussakin päätöksessä tai suosituksessa ilmoitetaan sen voimaantulopäivä.

                  3.   Jos SADC:n talouskumppanuussopimusvaltio ei pysty osallistumaan kokoukseen, sihteeristö toimittaa kokouksessa hyväksytyt päätökset tai suositukset kyseiselle jäsenelle. Kyseisen SADC:n talouskumppanuussopimusvaltion on toimitettava kirjallinen vastaus 10 kalenteripäivän kuluessa päätösten tai suositusten lähettämisestä ja ilmoitettava ne päätökset tai suositukset, joita se ei hyväksy, sekä syyt tähän. Jollei tätä kirjallista vastausta ole saatu ilmoitettuun määräpäivään mennessä, päätökset tai suositukset katsotaan hyväksytyiksi. Jos kyseinen SADC:n talouskumppanuussopimusvaltio, joka ei osallistunut kokoukseen, ei hyväksy yhtä tai useampaa päätöstä tai suositusta, sovelletaan 4 kohdan mukaista menettelyä.

                  4.   Kokousten välisenä aikana kauppa- ja kehityskomitea voi molempien osapuolten niin sopiessa tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen tai sähköisesti. Kirjallisella menettelyllä tarkoitetaan osapuolten edustajien välistä noottien vaihtoa.

                  5.   Kauppa- ja kehityskomitean tekemät päätökset ja antamat suositukset vahvistetaan kahdella alkuperäiskappaleella, jonka allekirjoittavat Euroopan unionin edustaja ja SADC:n talouskumppanuussopimusvaltioiden edustaja.

               9 artikla
               Julkisuus

                  1.   Kauppa- ja kehityskomitean kokoukset eivät ole julkisia, jolleivat osapuolet toisin päätä.

                  2.   Osapuolet voivat päättää julkaista kauppa- ja kehityskomitean päätökset ja suositukset.

               III LUKU

               LOPPUMÄÄRÄYKSET

               10 artikla
               Kulut

                  1.   Kukin osapuoli vastaa itse sille kauppa- ja kehityskomitean kokouksiin osallistumisesta aiheutuvista henkilöstö-, matka- ja oleskelukuluista sekä postitus- ja televiestintäkuluista.

                  2.   Kokouksen järjestävä osapuoli vastaa kokouksen järjestelyihin liittyvistä kuluista, tulkkauspalvelujen järjestämisestä aiheutuvista kuluista sekä asiakirjojen kopiointikuluista.

               11 artikla
               Erityiskomiteat ja muut elimet

                  1.   Sopimuksen 50 artiklan mukaisesti perustettu tulliasioita ja kaupankäynnin helpottamista käsittelevä erityiskomitea, sopimuksen 68 artiklan mukaisesti perustettu maatalouskumppanuus ja sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 13 artiklan mukaisesti perustettu maantieteellisiä merkintöjä ja viinien ja väkevien alkoholijuomien kauppaa käsittelevä erityiskomitea raportoivat kauppa- ja kehityskomitealle.

                  2.   Tulliasioita ja kaupankäynnin helpottamista käsittelevä erityiskomitea vahvistaa sopimuksen 50 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti oman työjärjestyksensä ja maantieteellisiä merkintöjä ja viinien ja väkevien alkoholijuomien kauppaa käsittelevä erityiskomitea vahvistaa sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti oman työjärjestyksensä.

                  3.   Sopimuksen 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti maatalouskumppanuuden toimintasäännöt vahvistetaan kauppa- ja kehityskomiteassa toimivien osapuolten yhteisellä sopimuksella.

                  4.   Sopimuksen 103 artiklan 3 kohdan nojalla kauppa- ja kehityskomitea voi perustaa erityisiä teknisiä ryhmiä, joiden tehtävänä on käsitellä niiden toimivaltaan kuuluvia erityiskysymyksiä.

                  5.   Kauppa- ja kehityskomitea vahvistaa 4 kohdassa tarkoitettujen erityisten teknisten ryhmien työjärjestyksen. Kauppa- ja kehityskomitea voi päättää lakkauttaa erityisiä teknisiä ryhmiä ja määritellä niiden toimeksiannon tai muuttaa sitä.

                  6.   Erityiset tekniset ryhmät raportoivat kauppa- ja kehityskomitealle kunkin kokouksen jälkeen.

               12 artikla
               Työjärjestyksen muuttaminen
               Tätä työjärjestystä voidaan muuttaa kirjallisesti kauppa- ja kehityskomitean 8 artiklan mukaisesti hyväksymällä päätöksellä.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2019/277, annettu 12 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2019 yleisestä talousarviosta

text:
                  22.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 54/5

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/277,
         annettu 12 päivänä joulukuuta 2018,
         Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2019 yleisestä talousarviosta
         EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
         ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002 (1) ja erityisesti sen 4 a artiklan 4 kohdan,
         ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 11 kohdan,
         ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sekä katsovat seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin ja osoittaa solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

                     (2)

                     Rahasto ei saa ylittää 500 000 000 euron enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (3) 10 artiklassa säädetään.

                     (3)

                     Asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 a artiklan 4 kohdassa säädetään, että aina kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että budjettivarat ovat hyvissä ajoin käytettävissä, rahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja 50 000 000 euron enimmäismäärään asti ennakkomaksujen maksamista varten ottamalla vastaavat määrärahat unionin yleiseen talousarvioon.

                     (4)

                     Jotta voidaan varmistaa, että unionin vuoden 2019 yleisessä talousarviossa on käytettävissä riittävät budjettivarat hyvissä ajoin, rahastosta olisi otettava käyttöön 50 000 000 euroa ennakkomaksujen maksamista varten.

                     (5)

                     Jotta varat saataisiin rahastosta käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava varainhoitovuoden 2019 alusta,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Unionin yleisessä talousarviossa varainhoitovuodeksi 2019 otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 50 000 000 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina ennakkomaksujen maksamista varten.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
            Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019.

            Tehty Strasbourgissa 12 päivänä joulukuuta 2018.

                  Euroopan parlamentin puolesta

                  Puhemies

               A. TAJANI

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

            (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Neuvoston päätös (EU) 2019/307, annettu 18 päivänä helmikuuta 2019, Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Hondurasin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

text:
                  22.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 51/13

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/307,
         annettu 18 päivänä helmikuuta 2019,
         Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Hondurasin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan b alakohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on asettanut yhdeksi tavoitteekseen lapsen oikeuksien suojelun edistämisen. Toimenpiteet lasten suojelemiseksi luvattomilta poisviemisiltä tai palauttamatta jättämisiltä muodostavat olennaisen osan tätä toimintapolitiikkaa.

                     (2)

                     Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (2), jäljempänä ’Bryssel II a -asetus’, jolla pyritään suojelemaan lapsia luvattoman poisviemisen tai palauttamatta jättämisen haitallisilta vaikutuksilta ja vahvistamaan menettelyt, jotta turvataan lasten pikainen palauttaminen siihen valtioon, jossa heidän tavanomainen asuinpaikkansa on, sekä varmistamaan tapaamisoikeus ja oikeus lapsen huoltoon.

                     (3)

                     Bryssel II a -asetus täydentää ja vahvistaa 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyä yksityisoikeuden alaa koskevaa Haagin yleissopimusta kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’, jolla luodaan sekä sopimusvaltioiden että keskusviranomaisten välinen kansainvälinen velvoite- ja yhteistyöjärjestelmä ja jolla pyritään turvaamaan luvattomasti muihin valtioihin vietyjen tai muista valtioista palauttamatta jätettyjen lasten pikainen palauttaminen.

                     (4)

                     Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen osapuolia.

                     (5)

                     Unioni kannustaa kolmansia valtioita liittymään vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen ja tukee vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa osallistumalla yhdessä jäsenvaltioiden kanssa muun muassa kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin säännöllisesti järjestämiin erityiskomissioihin.

                     (6)

                     Unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden yhteisellä sääntelykehyksellä voitaisiin parhaiten ratkaista arkaluonteiset kansainväliset lapsikaappaukset.

                     (7)

                     Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksessa määrätään, että sitä sovelletaan liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

                     (8)

                     Vuoden 1980 Haagin yleissopimus ei salli alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen, kuten unionin, liittyä siihen. Tämän vuoksi unioni ei voi liittyä kyseiseen yleissopimukseen eikä se voi tallettaa selitystä valtion liittymisen hyväksymisestä.

                     (9)

                     Euroopan unionin tuomioistuimen lausunnon 1/13 (3) mukaisesti vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen mukaiset selitykset liittymisen hyväksymisestä kuuluvat unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan.

                     (10)

                     Honduras talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 20 päivänä joulukuuta 1993. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Hondurasin osalta voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1994.

                     (11)

                     Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa, Romaniaa ja Tanskaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Hondurasin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Honduras on hyväksynyt Bulgarian, Kyproksen, Viron, Latvian, Liettuan, Maltan ja Slovenian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Hondurasin tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Hondurasin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

                     (12)

                     Itävallalle ja Romanialle olisi näin ollen unionin edun mukaisesti annettava lupa tallettaa selityksensä Hondurasin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä tämän päätöksen mukaisesti. Muiden unionin jäsenvaltioiden, jotka ovat jo hyväksyneet Hondurasin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen, ei olisi talletettava uusia selityksiä liittymisen hyväksymisestä, sillä jo talletetut selitykset ovat edelleen voimassa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla.

                     (13)

                     Bryssel II a -asetus sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

                     (14)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla

               1.   Itävallalle ja Romanialle annetaan lupa hyväksyä Hondurasin liittyminen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen unionin edun mukaisesti.

               2.   Itävallan ja Romanian on talletettava viimeistään 19 päivänä helmikuuta 2020 unionin edun mukaisesti seuraavasti muotoiltu selitys siitä, että ne hyväksyvät Hondurasin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen:

                  ”[JÄSENVALTION koko nimi] ilmoittaa hyväksyvänsä neuvoston päätöksen (EU) 2019/307 mukaisesti, että Honduras liittyy 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.”

               3.   Itävallan ja Romanian on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle siitä, että ne ovat tallettaneet Hondurasin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymistä koskevat selityksensä, ja toimitettava komissiolle kyseisten selitysten tekstit kahden kuukauden kuluessa niiden tallettamisesta.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.

            3 artikla
            Tämä päätös on osoitettu Itävallalle ja Romanialle.

            Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  Lausunto annettu 31. tammikuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu 27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta (EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Neuvoston päätös (EU) 2019/308, annettu 18 päivänä helmikuuta 2019, Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

text:
                  22.2.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 51/15

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/308,
         annettu 18 päivänä helmikuuta 2019,
         Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan b alakohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on asettanut yhdeksi tavoitteekseen lapsen oikeuksien suojelun edistämisen. Toimenpiteet lasten suojelemiseksi luvattomilta poisviemisiltä tai palauttamatta jättämisiltä muodostavat olennaisen osan tätä toimintapolitiikkaa.

                     (2)

                     Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (2), jäljempänä ’Bryssel II a -asetus’, jolla pyritään suojelemaan lapsia luvattoman poisviemisen tai palauttamatta jättämisen haitallisilta vaikutuksilta ja vahvistamaan menettelyt, jotta turvataan lasten pikainen palauttaminen siihen valtioon, jossa heidän tavanomainen asuinpaikkansa on, sekä varmistamaan tapaamisoikeus ja oikeus lapsen huoltoon.

                     (3)

                     Bryssel II a -asetus täydentää ja vahvistaa 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyä yksityisoikeuden alaa koskevaa Haagin yleissopimusta kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’, jolla luodaan sekä sopimusvaltioiden että keskusviranomaisten välinen kansainvälinen velvoite- ja yhteistyöjärjestelmä ja jolla pyritään turvaamaan luvattomasti muihin valtioihin vietyjen tai muista valtioista palauttamatta jätettyjen lasten pikainen palauttaminen.

                     (4)

                     Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen osapuolia.

                     (5)

                     Unioni kannustaa kolmansia valtioita liittymään vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen ja tukee vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa osallistumalla yhdessä jäsenvaltioiden kanssa muun muassa kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin säännöllisesti järjestämiin erityiskomissioihin.

                     (6)

                     Unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden yhteisellä sääntelykehyksellä voitaisiin parhaiten ratkaista arkaluonteiset kansainväliset lapsikaappaukset.

                     (7)

                     Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksessa määrätään, että sitä sovelletaan liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

                     (8)

                     Vuoden 1980 Haagin yleissopimus ei salli alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen, kuten unionin, liittyä siihen. Tämän vuoksi unioni ei voi liittyä kyseiseen yleissopimukseen eikä se voi tallettaa selitystä valtion liittymisen hyväksymisestä.

                     (9)

                     Euroopan unionin tuomioistuimen lausunnon 1/13 (3) mukaisesti vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen mukaiset selitykset liittymisen hyväksymisestä kuuluvat unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan.

                     (10)

                     Valko-Venäjä talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 12 päivänä tammikuuta 1998. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Valko-Venäjän osalta voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1998.

                     (11)

                     Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa, Luxemburgia, Romaniaa ja Tanskaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Valko-Venäjän liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Valko-Venäjä on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian, Liettuan ja Maltan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Valko-Venäjän tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta, Luxemburg ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Valko-Venäjän liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

                     (12)

                     Uzbekistan talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 31 päivänä toukokuuta 1999. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Uzbekistanin osalta voimaan 1 päivänä elokuuta 1999.

                     (13)

                     Kaikki jäsenvaltiot Itävaltaa, Luxemburgia, Romaniaa ja Tanskaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uzbekistan on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian, Liettuan ja Maltan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uzbekistanin tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta, Luxemburg ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

                     (14)

                     Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle olisi näin ollen unionin edun mukaisesti annettava lupa tallettaa selityksensä Valko-Venäjän ja Uzbekistanin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä tämän päätöksen mukaisesti. Muiden unionin jäsenvaltioiden, jotka ovat jo hyväksyneet Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen, ei olisi talletettava uusia selityksiä liittymisen hyväksymisestä, sillä jo talletetut selitykset ovat edelleen voimassa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla.

                     (15)

                     Bryssel II a -asetus sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

                     (16)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla

               1.   Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annetaan lupa hyväksyä Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen unionin edun mukaisesti.

               2.   Itävallan, Luxemburgin ja Romanian on talletettava viimeistään 19 päivänä helmikuuta 2020 unionin edun mukaisesti seuraavasti muotoiltu selitys siitä, että ne hyväksyvät Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen:

                  ”[JÄSENVALTION koko nimi] ilmoittaa hyväksyvänsä neuvoston päätöksen (EU) 2019/308 mukaisesti, että Valko-Venäjä ja Uzbekistan liittyvät 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.”

               3.   Itävallan, Luxemburgin ja Romanian on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle siitä, että ne ovat tallettaneet Valko-Venäjän ja Uzbekistanin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymistä koskevat selityksensä, ja toimitettava komissiolle kyseisten selitysten tekstit kahden kuukauden kuluessa niiden tallettamisesta.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.

            3 artikla
            Tämä päätös on osoitettu Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle.

            Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  Lausunto annettu 31. tammikuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu 27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta (EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.