Avis juridique important

|

31989D0156

89/156/ETY: Komission päätös, tehty 17 päivänä helmikuuta 1989, päätöksen 78/45/ETY muuttamisesta kosmetiikka-alan tiedekomitean jäsenmäärän osalta

Virallinen lehti nro L 059 , 02/03/1989 s. 0037 - 0037 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0214  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0214

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 17 päivänä helmikuuta 1989,päätöksen 78/45/ETY muuttamisesta kosmetiikka-alan tiedekomitean jäsenmäärän osalta (89/156/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kosmetiikka-alan tiedekomitean perustamista koskevan 19 päivänä joulukuuta 1977 tehdyn komission päätöksen 78/45/ETY(1) ja erityisesti sen 4 artiklan,sekä katsoo, ettäkosmetiikka-alan tiedekomitean perustamista koskevassa päätöksessä 78/45/ETY määrätään, että mainittu komitea muodostuu enintään 15 jäsenestä; ottaen huomioon mainitun komitean perustamisen jälkeen tapahtuneet yhteisön laajenemiset sekä ottaen huomioon komitean työmäärän kasvun vaikuttaa aiheelliselta määrätä edellä mainitussa päätöksessä vahvistetun jäsenten enimmäismäärän lisäämisestä, jatämän johdosta olisi muutettava mainittua päätöstä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Korvataan päätöksen 78/45/ETY 3 artiklassa ilmaisu "15 jäsenestä" ilmaisulla "18 jäsenestä".Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 1989.Komission puolestaKarel VAN MIERTPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 13, 17.1.1978, s. 24


Avis juridique important

|

32001D0353

2001/353/EY: Neuvoston päätös, tehty 9 päivänä huhtikuuta 2001, energia-alan kansainvälisen yhteistyön edistämistä koskevan monivuotisen ohjelman (1998—2002) mukaisiin toimiin ja toimenpiteisiin sovellettavien uusien suuntaviivojen vahvistamisesta osana energia-alan toimia koskevaa monivuotista puiteohjelmaa (1998—2002) ja siihen liittyviä toimenpiteitä

Virallinen lehti nro L 125 , 05/05/2001 s. 0024 - 0026

Neuvoston päätös,tehty 9 päivänä huhtikuuta 2001,energia-alan kansainvälisen yhteistyön edistämistä koskevan monivuotisen ohjelman (1998-2002) mukaisiin toimiin ja toimenpiteisiin sovellettavien uusien suuntaviivojen vahvistamisesta osana energia-alan toimia koskevaa monivuotista puiteohjelmaa (1998-2002) ja siihen liittyviä toimenpiteitä(2001/353/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon energia-alan toimia koskevasta monivuotisesta puiteohjelmasta (1998-2002) ja siihen liittyvistä toimenpiteistä 14 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/21/EY, Euratom(1) ja erityisesti sen 4 artiklan,ottaa huomioon energia-alan kansainvälisen yhteistyön edistämistä koskevasta monivuotisesta ohjelmasta (1998-2002) 14 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/23/EY(2), jäljempänä "synergia-ohjelma",ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Synergia-ohjelman täytäntöönpanoa on sen tehostamisen vuoksi mukautettava erityisesti ohjelmien ja hankkeiden hallintoon liittyvien tehtävien osalta.(2) Synergia-ohjelmaa on toteutettu tekemällä merkittävä määrä pieniä ja laajalle maantieteelliselle alueelle hajautuneita sopimuksia, kuten viimeisimmässä arviointikertomuksessa todetaan.(3) Synergia-ohjelma kuuluu niihin ohjelmiin, joihin on osoitettu melko vähän rahoitusta ohjelman laajaan toiminta-alaan nähden. Ohjelman toteuttamisessa on näin ollen keskityttävä tiettyihin painopistealueisiin, ja lisäksi on vähennettävä ohjelmassa käsiteltyjen sopimusten lukumäärää ja kasvatettava niiden keskimääräistä kokoa, jotta komission toiminnan uudistamiselle asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa ohjelmien hallinnon osalta.(4) Komissio on esittänyt Synergia-ohjelmaan liittyviin toimiin ja toimenpiteisiin sovellettavia uusia suuntaviivoja, mutta puiteohjelmakomitea ei hyväksynyt niitä.(5) Tämä päätös ei vaikuta nykyiseen energia-alan puiteohjelmaan (1998-2002) kuuluvia muita ohjelmia koskeviin päätöksiin eikä tulevaan ehdotukseen monivuotiseksi puiteohjelmaksi.(6) Suuntaviivat eivät vaikuta päätöksen 1999/23/EY 5 artiklassa tarkoitettuun toimintaohjelmaan eivätkä kyseisen päätöksen liitteenä olevaan viitteelliseen ohjelmaan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNeuvosto hyväksyy Synergia-ohjelman tämän päätöksen liitteenä olevat uudet suuntaviivat, jotka eivät vaikuta päätöksen 1999/23/EY 5 artiklassa tarkoitettuun toimintaohjelmaan eivätkä sen liitteenä olevaan viitteelliseen ohjelmaan.Tehty Luxemburgissa 9 päivänä huhtikuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. Lindh(1) EYVL L 7, 13.1.1999, s. 16.(2) EYVL L 7, 13.1.1999, s. 23.LIITESYNERGIA-OHJELMAN UUDET SUUNTAVIIVATSynergia-ohjelman toteuttamiseen suunnitellaan(1) muutoksia, jotka kohdistuvat etenkin ohjelmien ja hankkeiden hallintoon liittyviin täytäntöönpanotoimiin ja joilla pyritään mukauttamaan toimia ja voimavaroja painopisteisiin.Synergia-ohjelmalle on osoitettu varsin rajallisesti rahoitusta sen laajaan toiminta-alaan nähden. Mahdollisuus keskittyä ohjelman toteuttamisessa entistä enemmän joihinkin painopisteisiin on jo aiemmin otettu useasti esiin erityisesti energia-alan puiteohjelmaa käsittelevän komitean kokouksissa. Synergia-ohjelman näkyvyyden parantamiseksi suhteessa muihin kansainvälisiin energia-alan yhteistyötoimiin, joita toteutetaan muissa komission hallinnoimissa ulkosuhteisiin liittyvissä ohjelmissa, on tärkeää korostaa sen erityispiirteitä ja tuoda näin esiin Synergia-ohjelman tehtävä energia-alan puiteohjelman ulkoisena ulottuvuutena.Tästä syystä neuvosto vahvistaa toimenpiteet, joiden tarkoituksena on- keskittää Synergia-ohjelma tiettyihin toimiin,- muuttaa ohjelman hallintoa.Samalla kun toimitaan energia-alan kansainvälisen yhteistyön edistämistä koskevasta monivuotisesta ohjelmasta (1998-2002) tehdyn päätöksen 1999/23/EY puitteissa, mikä käsittää sen 5 artiklassa tarkoitetun toimintaohjelman sekä sen liitteessä esitetyn viitteellisen ohjelman, ohjelman toteuttamisessa keskitytään toimintaan seuraavilla kahdella alueella:- energiansaannin varmuus,- Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon osallistuminen.Lisäksi tehtävänä on keskittää toimintaa siten, että käytettävissä oleviin henkilöstöresursseihin ja rahoitukseen perustuva järkevä hallinto on mahdollista.I Toimien keskittäminenEnergiansaannin varmuus on yksi energia-alan keskeisistä tavoitteista EU:ssa. Kestävä kehitys ja Kioton pöytäkirjan yhteydessä EU:n tekemät sitoumukset ovat energiansaannin varmuuden kannalta tärkeitä ympäristökysymyksiä. Synergia-ohjelmassa noudatettavassa strategiassa on otettava huomioon myös kansainväliseen yhteistyöhön liittyvät näkökohdat, jotka esitetään komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa "EU:n politiikka ja toimenpiteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi: kohti eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa (ECCP)" (KOM(2000) 88).Synergia-ohjelmassa keskitytään EU:n energiansaannin varmuuden parantamiseen sekä Kioton joustomekanismien soveltamiseen. Nämä ovat Synergia-ohjelman pääasiallisia toimia, ja niiden avulla se voidaan erottaa selvästi muista yhteisön ohjelmista, joihin saattaa myös liittyä energia-alan kansainvälistä yhteistyötä.A Energiansaannin varmuuden tavoiteEnergiansaannin turvaamisen merkitystä korostetaan komission vihreässä kirjassa "Energiahuoltostrategia Euroopalle".Kyse ei ole Synergia-ohjelman suuntaamisesta uudelleen, vaan pikemminkin sen keskittämisestä aiempaa enemmän yhteen niistä tavoitteista, jotka on määritelty päätöksessä 1999/23/EY. Tarkemmin sanottuna ohjelmasta rahoitetaan tässä yhteydessä toimia, jotka edistävät yhden tai useamman seuraavassa luetellun tavoitteen saavuttamista:- EU:n energiansaannin edellytysten ja tulevaisuuden näkymien analysointi, erityisesti tutkimalla tuottajamaiden tuotantonäkymiä ja Eurooppaan suuntautuvan viennin näkymiä,- Euroopan unionin, tuottajamaiden yleensä, tärkeimpien Eurooppaan energiaa vievien maiden sekä kansainvälisten järjestöjen välisen vuoropuhelun edistäminen: työryhmien perustaminen ja kokousten tai koulutustoimien rahoittaminen,- sellaisen energiapolitiikan tukeminen tuottaja- tai kauttakulkumaissa, joka mahdollistaa tuotannon optimoinnin tai niiden liittymisen kansainvälisiin jakeluverkkoihin, sekä vapaan pääsyn takaaminen energian tuotanto- ja siirtoinfrastruktuureihin erityisesti markkinoiden vapauttamista edistävän lainsäädännön antamisen kautta,- tuotantoon ja kauttakuljetuksiin tehtävien investointien analysointi EU:n energiansaannille tärkeillä alueilla: tekniseen toteutettavuuteen sekä taloudellisiin, ympäristö- ja rahoitusnäkökohtiin liittyvät tutkimukset, tämän tyyppisiä investointeja koskevat seminaarit ja konferenssit jne.Synergia-ohjelmaa käytetään käynnissä olevaa laajentamista varten myös hankkeisiin, joilla tuetaan hakijamaiden energiansaannin varmuuden parantamista Save- ja Altener-ohjelmiin sisältyvien toimien lisäksi. Esimerkkeinä näistä hankkeista voidaan mainita seuraavat:- eri energianlähteiden, mukaan luettuna tuontienergia, osuuden analysointi hakijavaltion energiataseessa,- yhteisön ulkopuolisten maiden ja hakijamaiden välisen alueellisen kaupan edistäminen.B Osallistuminen Kioton pöytäkirjan toteuttamiseenTämä on uusi toiminta-alue, joka pohjautuu tiedonantoon KOM(2000) 88 sekä sopimuspuolten kuudennen konferenssin käynnissä olevaan työhön.Tässä yhteydessä ohjelmasta rahoitetaan toimia, jotka edistävät joustomekanismien kehittämistä, joissa yhteisön ulkopuoliset maat voivat toteuttaa toimia seuraavilla aloilla:- Kioton energia-alan mekanismien toteuttamiseen liittyvien toimintaedellytysten kehittäminen sekä yhteisymmärryksen lisääminen,- energiatehokkuus, esimerkiksi lämmön- ja energian yhteistuotannon edistäminen, sekä olemassa olevien laitosten tarkastukset,- rahoitusmekanismien kehittäminen puhtaaseen teknologiaan suuntautuville investoinneille,- uusiutuvien energianlähteiden edistäminen painottaen erityisesti energialähteitä, joiden avulla on paremmat mahdollisuudet myötävaikuttaa Kioton pöytäkirjassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen,- kotitalouksien energiankäytön optimointi maaseutu- ja kaupunkialueilla (teknologian siirto ja valmiuksien luominen),- puhtaan hiiliteknologian edistäminen.II Ohjelman hallinnon parantaminenArviointiperusteiden ja kelpoisuuden määritteleminen1. a) Voimavarojen tehokkaamman käytön vuoksi Synergia-ohjelman nojalla toteutettavissa toimissa keskitytään rajalliseen määrään hankkeita, jotka voivat kattaa samalla kertaa useita maita tai alueita tai joissa toimille vahvistetaan kaksivuotinen kehys.b) Tärkeänä pidetään edistymisen ja saavutettujen tulosten seurantaa sekä voimavarojen hallinnoinnin laatua ja rahoitettujen hankkeiden tehokkuutta.2. Ehdotuksissa on oltava mukana vähintään kaksi osallistujaa vähintään kahdesta yhteisön jäsenvaltiosta ("EY:n osallistujat") sekä yksi osallistuja jostain yhteisön ulkopuolisesta maasta, jotta hyöty olisi mahdollisimman suuri. Tässä yhteydessä kansainvälisiä järjestöjä (kuten IEA, energiaperuskirjan sihteeristö jne.) on pidettävä EY:n osallistujina, jos jäsenvaltiot tai komissio ovat niiden jäseniä.3. Pääasiallinen arviointiperuste on se, että hankkeet edistävät energiansaannin varmuutta tai Kioton pöytäkirjan mukaisia joustomekanismeja.4. Muut yleiset perusteet ovat kustannustehokkuus, esitetyn työohjelman taso, osallistujien valmiudet noudattaa tätä työohjelmaa sekä myönnetyn yhteisrahoituksen laatu.5. Synergia-ohjelmasta myönnettävän rahoituksen hankekohtainen määrä ei yleensä saisi olla alle 250000 euroa.6. Synergia-ohjelmasta voidaan kuitenkin rahoittaa tämän määrän alle jääviä erityisen korkeatasoisia hankkeita, jotka ovat ohjelman kannalta hyödyllisiä ja jotka täyttävät 3 ja 4 kohdassa esitetyt vaatimukset, kuten hankkeet, joilla edistetään sellaisten aiheellisten energiapolitiikkojen ja toimenpiteiden kehittelyä, joilla pyritään ohjelman tavoitteiden saavuttamiseen.7. Mahdollinen hankkeiden yhdistäminen (ryhmittely) pitäisi tapahtua koordinaattorin johdolla. Aloite tällaisesta ryhmittelystä pitäisi tavallisesti tulla hankkeen hakijalta. Arvioitaessa tällöin rahoituksen määrää on otettava huomioon yhdistettyjen hankkeiden kokonaismäärä.8. Yhteisön myöntämä yhteisrahoitus Synergia-ohjelmasta ei saa yleensä ylittää 50:tä prosenttia.Arvioinnin suorittaa komissio päätöksen 1999/23/EY 3 artiklan mukaisesti ehdotuspyynnössä määriteltyjen arviointiperusteiden pohjalta, jotka määritellään päätöksen 1999/21/EY, Euratom 4 artiklassa tarkoitetun komitean avustuksella.(1) Tätä varten komissio on ehdottanut 400000 euron kynnysarvoa.


title: 2010/124/: Neuvoston päätös, tehty 25 päivänä helmikuuta 2010 , Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 255 artiklassa määrätyn komitean toimintasäännöistä

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 50/18

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 25 päivänä helmikuuta 2010,
   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 255 artiklassa määrätyn komitean toimintasäännöistä
   (2010/124/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 255 artiklan toisen kohdan,
   ottaa huomioon unionin tuomioistuimen presidentin 11 päivänä tammikuuta 2010 tekemän aloitteen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarit ja julkisasiamiehet nimitetään jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä sopimuksella sen jälkeen, kun on kuultu komiteaa, jonka tehtävänä on antaa lausunto ehdolla olevien henkilöiden soveltuvuudesta unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin ja julkisasiamiehen tehtäviin. Komiteassa on seitsemän henkilöä, jotka valitaan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen entisten jäsenten, ylimpien kansallisten tuomioistuinten jäsenten ja tunnetusti pätevien oikeusoppineiden keskuudesta, joista yhtä ehdottaa Euroopan parlamentti.

               (2)

               Näin ollen on syytä vahvistaa mainitun komitean toimintasäännöt,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 255 artiklassa määrätyn komitean toimintasäännöt ovat tämän päätöksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2010.
   3 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2010.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. PÉREZ RUBALCABA

      LIITE

         EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN SOPIMUKSEN 255 ARTIKLASSA MÄÄRÄTYN KOMITEAN TOIMINTASÄÄNNÖT

      1.   Tehtävä

      Komitea antaa lausunnon ehdolla olevien henkilöiden soveltuvuudesta unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin ja julkisasiamiehen tehtäviin, ennen kuin jäsenvaltioiden hallitukset suorittavat nimitykset Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 253 ja 254 artiklan mukaisesti.
      2.   Kokoonpano

      Komiteassa on seitsemän henkilöä, jotka valitaan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen entisten jäsenten, ylimpien kansallisten tuomioistuinten jäsenten ja tunnetusti pätevien oikeusoppineiden keskuudesta, joista yhtä ehdottaa Euroopan parlamentti.
      3.   Toimikauden pituus

      Komitean jäsenet nimitetään neljäksi vuodeksi. Niiden jäsenten tilalle, joiden tehtävät päättyvät ennen tämän ajanjakson päättymistä, nimitetään jäljellä olevaksi toimikaudeksi uusi jäsen.
      Komitean jäsenten toimikausi voidaan uudistaa yhden kerran.
      4.   Puheenjohtaja ja sihteeristö

      Neuvosto nimeää yhden komitean jäsenistä sen puheenjohtajaksi.
      Neuvoston pääsihteeristö toimii komitean sihteeristönä. Se tarjoaa komitean toiminnalle tarpeelliset hallinnolliset palvelut, asiakirjojen kääntäminen mukaan lukien.
      5.   Päätösvaltaisuus ja päätöksenteko

      Komitea on päätösvaltainen, kun vähintään viisi sen jäsenistä on läsnä. Se tekee päätöksensä suljetuin ovin.
      6.   Asian saattaminen komitean käsiteltäväksi ja lisätietojen pyytäminen

      Heti kun jäsenvaltion hallitus ehdottaa ehdokasta, neuvoston pääsihteeristö toimittaa tämän ehdotuksen komitean puheenjohtajalle.
      Komitea voi pyytää ehdotuksen tehnyttä hallitusta toimittamaan lisätietoja tai muita sellaisia seikkoja, joita se pitää päätöksentekonsa kannalta tarpeellisina.
      7.   Kuuleminen

      Jollei kyse ole ehdotuksesta, jonka tarkoituksena on tuomarin tai julkisasiamiehen toimikauden uudistaminen, komitea kuulee ehdokasta kuulemistilaisuudessa, joka ei ole julkinen.
      8.   Perustelut ja lausunnon antaminen

      Komitean antama lausunto perustellaan. Perusteluissa esitetään keskeiset syyt, joihin komitea on perustanut lausuntonsa.
      Komitean lausunto toimitetaan jäsenvaltioiden hallitusten edustajille. Puheenjohtajavaltion pyynnöstä komitean puheenjohtaja esittää lisäksi tämän lausunnon neuvostossa kokoontuville jäsenvaltioiden hallitusten edustajille.
      9.   Rahoitusta koskevat määräykset

      Komitean jäsenet, jotka joutuvat tehtäviensä hoitamiseksi matkustamaan asuinpaikkansa ulkopuolelle, saavat korvauksen kustannuksistaan ja päivärahan komission puheenjohtajan ja jäsenten, yhteisön tuomioistuimen presidentin, tuomarien, julkisasiamiesten ja kirjaajan, yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin, jäsenten ja kirjaajan sekä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentin, jäsenten ja kirjaajan palkkajärjestelystä 25 päivänä heinäkuuta 1967 annetun neuvoston asetuksen N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom (1) 6 artiklassa säädetyin edellytyksin.
      Neuvosto vastaa tästä aiheutuvista kuluista.

         (1)  EYVL 187, 8.8.1967, s. 1.


title: 2004/829/EY: Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä marraskuuta 2004, alueiden komitean espanjalaisen varajäsenen nimeämisestä

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 359/54

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 29 päivänä marraskuuta 2004,
   alueiden komitean espanjalaisen varajäsenen nimeämisestä
   (2004/829/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 263 artiklan,
   ottaa huomioon Espanjan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto teki 22 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen 2002/60/EY alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä (1).

               (2)

               Alueiden komiteassa on vapautunut varajäsenen paikka Alejandro FONT de MORA y TURÓNin toimikauden päätyttyä, mistä neuvosto sai tiedon 26 päivänä lokakuuta 2004,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Nimetään Gema AMOR PEREZ, Consejera de Cooperación y Participación — Gobierno de la Comunidad Autónoma de Valencia, alueiden komitean varajäseneksi Alejandro FONT de MORA y TURÓNin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2006.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 2004.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. J. BRINKHORST

      (1)  EYVL L 24, 26.1.2002, s. 38.


title: 2013/440/EU: Komission päätös, annettu 20 päivänä elokuuta 2013 , Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä

text:
               21.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 223/13

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 20 päivänä elokuuta 2013,
   Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä
   (2013/440/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
   on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

               (1)

               Euroopan komissio vastaanotti 28 päivänä syyskuuta 2012 valituksen, jossa väitettiin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien tuonnin tapahtuvan vahingollisella polkumyynnillä. Valituksen esitti perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tyssähitsauksessa käytettävien liitososien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Stainless Steel Butt-welding Fittings Industry of the European Union, jäljempänä ’valituksen esittäjä’, edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan, eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia, ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien kokonaistuotannosta unionissa.

               (2)

               Valitus sisälsi polkumyynnin ja siitä aiheutuvan merkittävän vahingon olemassaolosta alustavaa näyttöä, jota pidettiin riittävänä oikeuttamaan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen.

               (3)

               Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio ilmoitti 10 päivänä marraskuuta 2012Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (2) julkaistulla ilmoituksella Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien tuontia unioniin koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.

               (4)

               Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta Kiinassa ja Taiwanissa toimiville viejille/tuottajille, tuojille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, Kiinan ja Taiwanin viranomaisille sekä kaikille tiedossa oleville unionin tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

               (5)

               Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

         B.   VALITUKSEN PERUUTTAMINEN JA MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN

               (6)

               Valituksen tekijä peruutti valituksensa virallisesti 27 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyllä komissiolle osoitetulla kirjeellä.

               (7)

               Perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettely voidaan päättää, jos valitus peruutetaan, paitsi jos päättäminen ei olisi unionin edun mukaista.

               (8)

               Tutkimus ei ole tuonut esiin näkökohtia, jotka olisivat osoittaneet, että päättäminen olisi vastoin unionin etua. Näin ollen komissio katsoi, että tämä menettely olisi päätettävä. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin asiasta ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Komissio ei kuitenkaan vastaanottanut sellaisia huomautuksia, joiden perusteella kyseinen päättäminen ei olisi unionin edun mukaista.

               (9)

               Näin ollen komissio päättelee, että Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien unioniin tuomista koskeva polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Päätetään Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkenosien, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7307 23 10 ja 7307 23 90, unioniin tuomista koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä elokuuta 2013.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUVL C 342, 10.11.2012, s. 2.


title: 2008/517/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/114

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   24. huhtikuuta 2007
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   (2008/517/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysjärjestön perustamisesta 18. heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (4) ja erityisesti sen 14 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A6-0105/2007),

               1.

               myöntää Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 19.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 24.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1112/2005 (EUVL L 184, 15.7.2005, s. 5).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/115

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   24. huhtikuuta 2007
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysjärjestön perustamisesta 18. heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (4) ja erityisesti sen 14 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A6-0105/2007),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin totesi saaneensa riittävän varmuuden siitä, että 31. joulukuuta 2005 päättyneen varainhoitovuoden tilinpäätös on luotettava ja tilien perustana olevat toimet ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 27. huhtikuuta 2006 johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004 (6) ja että vastuuvapauspäätökseen liittyvässä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           suhtautuu myönteisesti saavutettuun siirtojen vähentymiseen;

                           —

                           kehottaa virastoa ottamaan käyttöön uuden varainhoitoasetuksensa soveltamissäännöt sekä riskianalyyseihin perustuvat sisäisen valvonnan menettelyt mahdollisimman pian;

                           —

                           vaatii virastoa noudattamaan puitesopimusten kestoa koskevia sääntöjä;

                           —

                           odottaa, että virasto tulevaisuudessa sisällyttää vuoden lopussa havaitut negatiiviset taseet seuraavan varainhoitovuoden lisätalousarvioihin;

         Useimpia erillisessä vastuuvapausmenettelyssä olevia EU:n erillisvirastoja koskevat yleiset näkökohdat

               1.

               katsoo, että erillisvirastojen jatkuvasti kasvava määrä ja tiettyjen erillisvirastojen toiminta eivät vaikuta sopivan yhteen yleisen toimintakehyksen kanssa, eivätkä tiettyjen erillisvirastojen toimivaltuudet aina vastaa unionin todellisia tarpeita eivätkä sen kansalaisten odotuksia, ja toteaa, että yleisesti erillisvirastojen julkisuuskuva ja tiedotusvälineiden niistä esittämä arvostelu eivät aina ole myönteisiä;

               2.

               pyytää komissiota sen tähden määrittelemään uusien erillisvirastojen perustamiseen liittyvän yleisen toimintakehyksen sekä tekemään ennen kunkin uuden viraston perustamista kustannus-hyötyselvityksen ja valvomaan, ettei toiminta mene päällekkäin muiden erillisvirastojen toiminnan tai muiden yhteisön elinten toimivaltuuksien kanssa;

               3.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan kustannus-hyötyselvityksestä lausuntonsa ennen parlamentin päätöstä asiasta;

               4.

               pyytää komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin olemassa olevan viraston tarjoamasta lisäarvosta; pyytää kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet viraston toimenkuvan muuttamiseksi tai viraston lakkauttamiseksi, jos viraston tarjoamasta lisäarvosta annetaan kielteinen arvio;

               5.

               ottaa huomioon sääntelyvirastojen kasvavan määrän ja pitää sen vuoksi valitettavana, että vielä ei ole saatu päätökseen neuvotteluja esityksestä näiden virastojen toimintakehystä koskevaksi toimielinten väliseksi sopimukseksi, ja kehottaa komission toimivaltaisia yksiköitä tekemään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa kaikkensa, jotta tämä sopimus saadaan pian tehtyä;

               6.

               toteaa, että komission talousarviovastuun vuoksi erillisvirastojen ja komission välisiä yhteyksiä on vahvistettava; kehottaa komissiota ja neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta komissio saisi 31. joulukuuta 2007 mennessä kokoon määrävähemmistön sääntelyvirastojen valvontaelimiin, ja toimimaan vastaavalla tavalla aina uusia erillisvirastoja perustettaessa;

               7.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta lisäämään vuosikertomukseensa erillisen luvun niitä erillisvirastoja varten, joiden vastuuvapautta käsitellään komission tilinpäätöksen yhteydessä, jotta erillisvirastojen yhteisörahoituksen käytöstä saataisiin huomattavasti selkeämpi kuva;

               8.

               vahvistaa periaatteen, jonka mukaan kaikkien yhteisön erillisvirastojen, saivatpa ne avustusta tai eivät, on saatava parlamentilta vastuuvapaus jopa siinä tapauksessa, että niiden perustamistekstin nojalla myös toinen vastuuvapausviranomainen on osallisena;

               9.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan kaikkien erillisvirastojen varainhoidon moitteettomuuden ja tekemään siitä selkoa parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille, talousarvion valvontavaliokunta mukaan luettuna;

               10.

               panee merkille, että erillisvirastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niiden perustamisesta ja valvonnasta vastaavien komission pääosastojen on entistä tärkeämpää kehittää yhteinen erillisvirastoja koskeva strategia ottaen huomioon, että komissio kantaa erillisvirastojen toiminnasta poliittista vastuuta, joka on huomattavasti logistista tukea kauaskantoisempaa; katsoo, että tämän strategian kehittämisessä saattaisi olla hyödyllistä käyttää esimerkkinä rakennetta, jonka erillisvirastot loivat kyseisissä pääosastoissa tapahtuvaa koordinointia varten;

               11.

               kehottaa komissiota antamaan erillisvirastoille lisää hallinnollista ja teknistä tukea ottaen huomioon yhä monimutkaisemmiksi muuttuvat yhteisön hallinnolliset säännöt sekä tekniset ongelmat;

               12.

               panee merkille, että missään erillisvirastossa ei ole kurinpitoasioita käsittelevää elintä, ja kehottaa komission yksiköitä toteuttamaan tarvittavat toimet kyseisen välineen perustamiseksi pikaisesti;

               13.

               on tyytyväinen huomattaviin parannuksiin EU:n erillisvirastojen koordinoinnissa, jonka avulla ne pystyvät ratkomaan toistuvia ongelmia ja tekemään tehokkaammin yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa;

               14.

               katsoo, että useiden erillisvirastojen yhteisen tukipalvelun luominen on toimenpide, jota kannattaa jatkaa ja laajentaa, jotta niiden taloushallinnon tietojärjestelmät saataisiin yhdenmukaistettua komission vastaavien järjestelmien kanssa;

               15.

               kehottaa erillisvirastoja parantamaan yhteistyötä ja tavoitteidensa yhteensovittamista alan toimijoiden kanssa; kannustaa komissiota hyväksymään tarvittavat menettelyt, joilla se tukee erillisvirastojen julkisuuskuvan parantamista ja vahvistaa niiden toiminnan näkyvyyttä;

               16.

               kehottaa komissiota ehdottamaan erillisvirastojen vuosikertomusten yhdenmukaistamista ja kehittämään tulosindikaattoreita, joiden avulla erillisvirastojen tehokkuutta on mahdollista verrata;

               17.

               kehottaa erillisvirastoja esittämään kunkin vuoden alussa tulosindikaattorit, joiden avulla niitä voidaan arvioida;

               18.

               kehottaa kaikkia erillisvirastoja käyttämään yhä laajemmin SMART-tavoitteita, joiden pitäisi johtaa päämäärien realistisempaan asettamiseen ja toteuttamiseen;

               19.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että myös komissio kantaa vastuuta erillisvirastojen hallinnosta (ja niiden varainhoidosta); kehottaa komissiota sen vuoksi valvomaan eri erillisvirastojen hallinnointia ja tarvittaessa opastamaan ja auttamaan niitä siinä varsinkin tarjouskilpailumenettelyjen asianmukaisen toteuttamisen, rekrytointimenettelyjen avoimuuden, moitteettoman varainhoidon (käyttämättä jääneet varat ja ylibudjetointi) ja erityisesti sisäistä valvontarakennetta koskevien sääntöjen asianmukaisen soveltamisen yhteydessä;

               20.

               katsoo, että erillisvirastojen työohjelmista on käytävä ilmi niiden tavoitteet operatiivisella ja mitattavissa olevalla tavalla ja että komission sisäisen valvonnan standardit olisi otettava asianmukaisesti huomioon;

         Erityiset näkökohdat

               21.

               panee merkille, että varainhoitovuoden 2005 talousarvioon kirjattujen määrärahojen sitomisaste oli yli 90 prosenttia ja että määrärahasiirtojen osuus — 30 prosenttia — oli toimintamenojen (III osasto) kohdalla yhä suuri, kun taas peruuntuneiden siirrettyjen määrärahojen osuus oli lähes 15 prosenttia; kehottaa virastoa parantamaan suunnitteluaan ja toimimaan tarkemmin sen mukaisesti; toteaa, että viraston budjettihallinnolle oli ominaista suuri määrä budjettikohdasta toiseen tehtyjä määrärahasiirtoja, ja katsoo, että kyseisten määrärahasiirtojen perustelut eivät olleet riittäviä; kehottaa virastoa takaamaan, että siirtoihin sovellettavia sääntöjä ja rajoituksia noudatetaan;

               22.

               pitää virastoa tärkeänä tiedonlähteenä kaikkien EU:n toimielinten, poliittisen päätöksenteon, yritysten ja suuren yleisön kannalta;

               23.

               panee merkille, että sisäisen valvonnan järjestelmän täytäntöönpanoa ei vielä ollut saatettu päätökseen vuonna 2005 ja että johtokunta ei ollut hyväksynyt sisäisen valvonnan standardeja; pahoittelee, että riskianalyysejä ei ole suoritettu ja että tulojen ja menojen hyväksyjien ja operatiivisista tarkastuksista vastaavan henkilöstön käyttöön tarkoitetut tarkistuslistat puuttuvat; kehottaa virastoa puuttumaan näihin ongelmiin avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi;

               24.

               panee merkille, että viraston toimihenkilöiden palvelukseenottoa koskevissa yleisissä soveltamissäännöissä ei määritetä valintaprosessin eri vaiheissa noudatettavia kriteereitä ja muodollisuuksia; vaatii, että tällaiset päätökset on dokumentoitava tarkasti, jotta varmistetaan tehtyjen päätösten avoimuus ja puolueettomuus;

               25.

               pitää valitettavana, että hankintamenettelyissä tarjousten laadun arvioinnista vastaavat komiteat jättivät usein perustelematta arviointinsa; pitää niin ikään valitettavana, että arviointikertomukset allekirjoitti ainoastaan asianomainen tulojen ja menojen hyväksyjä eivätkä kaikki arviointikomitean jäsenet; kehottaa virastoa tarkentamaan hankintamenettelyjen dokumentointia;

               26.

               on ilahtunut siitä, että virasto on parantanut viestintämenetelmiään ja että varsinkin yhä useammat pienet ja keskisuuret yritykset käyttävät hyväkseen sen asiantuntemusta.

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 19.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 24.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1112/2005 (EUVL L 184, 15.7.2005, s. 5).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 340, 6.12.2006, s. 96.


Avis juridique important

|

31997D1007(02)

Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä syyskuuta 1997, rajojen yli sovellettavista kirjojen kiinteistä hinnoista Euroopan kielialueilla

Virallinen lehti nro C 305 , 07/10/1997 s. 0002 - 0002

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 22 päivänä syyskuuta 1997,rajojen yli sovellettavista kirjojen kiinteistä hinnoista Euroopan kielialueilla (97/C 305/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan,TUNNUSTAA kirjojen kaksinaisen tehtävän, sillä kirja on samanaikaisesti kulttuuriarvojen välittäjä ja kauppatavara; korostaa voimakkaasti, että kirjan kulttuurillisia ja taloudellisia puolia on arvioitava tasapainoisesti,PANEE MERKILLE, että monet jäsenvaltiot pitävät kirjojen kiinteää hintaa merkittävänä keinona monipuolisen kirjavalikoiman ja kirjojen laajan saatavuuden ylläpitämisessä ja edistämisessä kuluttajan kulttuurillisten etujen huomioon ottamiseksi ja että kyseisten jäsenvaltioiden viranomaiset ovat yleisen kulttuurillisen merkityksen vuoksi hyväksyneet kirjojen kiinteiden hintojen aiheuttaman vapaan kilpailun rajoittamisen,KIINNITTÄÄ HUOMIOTA siihen, että eräissä jäsenvaltioissa sovelletaan kansallisia kiinteän hinnan järjestelmiä,KATSOO, että jotkin jäsenvaltiot haluavat yhtenäisellä kielialueella yhdessä jonkin toisen jäsenvaltion kanssa sallia tai ottaa käyttöön rajojen yli sovellettavan, kirjojen kiinteään hintaan liittyvän sääntelyn ja että kyseisen sääntelyn olisi oltava mahdollista edellyttäen, että kirjojen kiinteät hinnat rajoitetaan koskemaan vain kyseistä kielialuetta ja kyseisellä kielellä ilmestyviä julkaisuja,TOTEAA, että Euroopan yhteisöjen komissio on toistaiseksi katsonut, että jotkin sen käsiteltäviksi annetut, yli rajojen sovellettavat kirjojen kiinteän hinnan järjestelmät ovat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan vastaisia, eikä komissio ole katsonut noissa tapauksissa 85 artiklan 3 kohdan nojalla myönnettävän poikkeuksen tueksi esitettyjä todisteita riittäviksi,KATSOO, että 128 artiklan 4 kohdan ottaminen perustamissopimukseen on synnyttänyt uuden tilanteen, jonka seuraukset on selvitettävä rajojen yli sovellettavia kirjojen kiinteitä hintoja koskevien yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisen suhteen, sekäKEHOTTAA komissiota:- selvittämään 128 artiklan 4 kohdan merkitystä perustamissopimuksen niiden artiklojen täytäntöönpanemisen kannalta, jotka voivat koskea rajojen yli sovellettavia kirjojen kiinteitä hintoja, ja ilmoittamaan tarvittaessa keinot, joiden avulla kirjojen kiinteitä hintoja koskevia sääntelyjä tai sopimuksia olisi mahdollista soveltaa yhtenäisellä kielialueella- esittämään selvityksensä tulokset neuvostolle.Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 1997.Neuvoston puolestaF. BODENPuheenjohtaja