title: 2014/871/EU: Neuvoston päätös, annettu 1 päivänä joulukuuta 2014 , teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevaan ehdotukseen

text:
               5.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 349/50

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 1 päivänä joulukuuta 2014,
   teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevaan ehdotukseen

      (2014/871/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unioni on sopimuspuolena Helsingissä 17 päivänä maaliskuuta 1992 tehdyssä teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevassa yleissopimuksessa (1), jäljempänä ’yleissopimus’.

               (2)

               Yleissopimuksen liite I sisältää vaarallisten aineiden luokkia ja nimettyjä vaarallisia aineita, joiden mukaan vaaralliset toiminnot määritellään.

               (3)

               Yleissopimuksen 26 artiklan 4 kappaleen mukaisesti yleissopimuksen liitteen I muutos tulee voimaan niiden sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole ilmoittaneet vastustavansa sitä, kahdentoista kuukauden kuluessa päivästä, jona pääsihteeri on ilmoittanut sopimuspuolille muutoksen hyväksymisestä sopimuspuolten konferenssissa yhdeksän kymmenesosalla kokouksessa läsnä olevien sopimuspuolten annetuista äänistä edellyttäen, että on ainakin 16 sopimuspuolta, jotka eivät ole ilmoittaneet vastustavansa muutosta.

               (4)

               Yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevan ehdotuksen tekstistä sovittiin yleissopimusta kehittävässä työryhmässä, yleissopimuksen puheenjohtajisto vahvisti sen, ja se esitetään hyväksyttäväksi sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa, joka pidetään Genevessä 3–5 päivänä joulukuuta 2014.

               (5)

               Yleissopimuksen liitteen I muuttaminen mukauttaisi kyseisen liitteen kaikilta osin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/18/EU (2) liitteeseen I.

               (6)

               Yleissopimuksen liitteen I muuttaminen olisi sen vuoksi hyväksyttävä.

               (7)

               Yleissopimuksen tekemisen yhteydessä unioni teki varaumia, jotka koskevat yleissopimuksen soveltamista yhteisön sisäisten sääntöjen mukaisesti. Kyseiset varaumat perustuivat yleissopimuksen liitteen I ja unionin voimassa olevan lainsäädännön välisiin ristiriitaisuuksiin. Yleissopimuksen liitteen I muuttamisen jälkeen näitä ristiriitaisuuksia ei enää ole olemassa. Sen vuoksi kyseiset varaumat olisi poistettava yleissopimuksen liitteen I muutoksen tultua voimaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Unionin puolesta esitettävänä kantana teollisuusonnettomuuksien rajojen ylittäviä vaikutuksia koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa on kannattaa sisällön osalta yleissopimuksen liitteen I ehdotettua muutosta, sen oikaisu mukaan luettuna, sellaisena kuin se on liitettynä tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus unionin puolesta peruuttaa päätöksen 98/685/EY (3) nojalla tehdyt loput varaumat, kun tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettu yleissopimuksen liitteen I muutos tulee voimaan yleissopimuksen 26 artiklan 4 kappaleen mukaisesti.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä joulukuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         B. LORENZIN

      (1)  EYVL L 326, 3.12.1998, s. 5.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/18/EU, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta sekä neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 197, 24.7.2012, s. 1).

      (3)  Neuvoston päätös 98/685/EY, tehty 23 päivänä maaliskuuta 1998, yleissopimuksen tekemisestä teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista (EYVL L 326, 3.12.1998, s. 1).

      LUONNOS: PÄÄTÖS YLEISSOPIMUKSEN LIITTEEN I MUUTTAMISESTA
      Yleissopimusta kehittävän työryhmän toimittama
      Sopimuspuolten konferenssi
      tunnustaa tarpeen ajantasaistaa teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan yleissopimuksen liitteeseen I sisältyvät aineiden ja seosten luokat sekä nimetyt aineet ja niiden raja-arvot Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetun luokitus- ja merkintäjärjestelmän (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) kriteerien käyttöön ottamiseksi ja yhdenmukaisuuden säilyttämiseksi asiaa koskevan Euroopan unionin lainsäädännön kanssa,
      ottaa huomioon päätöksensä tarkistaa liitteessä I olevat vaaralliset aineet ja niiden määrät sekä päätöksensä 2004/4 yleissopimusta kehittävän työryhmän perustamisesta,
      panee merkille liitteen I muuttamiseksi tehdyn ehdotuksen, jonka työryhmä on laatinut perusteellisen tarkastelun perusteella,
      muuttaa vaarallisia aineita koskevan yleissopimuksen liitettä I, jonka mukaan vaaralliset toiminnot määritellään korvaamalla se tämän päätöksen liitteessä olevalla tekstillä.

      LIITE

         VAARALLISET AINEET, JOIDEN MUKAAN MÄÄRITELLÄÄN VAARALLISET TOIMINNOT
          (1)

      Jos II osassa nimetty aine tai seos sisältyy myös I osassa olevaan yhteen tai useampaan luokkaan, raja-arvona käytetään II osassa määritettyä arvoa.
      Vaarallisia toimintoja nimetessään sopimuspuolet ottavat huomioon vaarallisessa toiminnassa esiintyvien kaikkien vaarallisten aineiden tai vaarallisten aineiden, joita voidaan kohtuudella olettaa syntyvän vaarallisen toiminnan, myös varastossa harjoitettavan toiminnan, hallinnan menettämisen seurauksena, todelliset tai ennakoitavat vaaralliset ominaisuudet ja/tai määrät.
      I osa
      Aineiden ja seosten luokat, joita ei ole erityisesti nimetty II osassa

                  Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmän (GHS) mukainen luokka

                  Raja-arvo
                  (tonnia)

                              1.

                              Välitön myrkyllisyys, kategoria 1, kaikki altistumistiet (2)

                  20

                              2.

                              Välitön myrkyllisyys:

                                          Kategoria 2, kaikki altistumistiet (3)

                                          Kategoria 3, hengitysteiden kautta tapahtuva altistuminen (4)

                  200

                              3.

                              Elinkohtainen myrkyllisyys STOT — kerta-altistuminen STOT, kategoria 1 (5)

                  200

                              4.

                              Räjähteet — epästabiilit räjähteet tai räjähteet, jos aine, seos tai esine kuuluu GSH-kriteerien 2.1.2 luvun vaarallisuusluokkaan 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 tai 1.6, tai aineet tai seokset, joilla on räjähtäviä ominaisuuksia vaarallisten aineiden kuljetusta koskeviin YK:n suosituksiin liittyvän kokeita ja kriteerejä koskevan käsikirjan (jäljempänä ’Kokeet ja kriteerit -käsikirja’) I osassa esitetyn testisarjan 2 mukaan tai jotka eivät kuulu vaaraluokkiin ”orgaaniset peroksidit” tai ”itsereaktiiviset aineet ja seokset” (6)
                                  (7)

                  50

                              5.

                              Räjähteet, jos aine, seos tai esine kuuluu GSH-kriteerien 2.1.2 luvun vaarallisuusluokkaan 1.4 (7)
                                  (8)

                  200

                              6.

                              Syttyvät kaasut, kategoria 1 tai 2 (9)

                  50

                              7.

                              Aerosolit (10), kategoria 1 tai 2, jotka sisältävät kategoriaan 1 tai 2 kuuluvia syttyviä kaasuja tai kategoriaan 1 kuuluvia syttyviä nesteitä

                  500 (netto)

                              8.

                              Aerosolit, kategoria 1 tai 2, jotka eivät sisällä kategoriaan 1 tai 2 kuuluvia syttyviä kaasuja tai kategoriaan 1 kuuluvia syttyviä nesteitä (11)

                  50 000 (netto)

                              9.

                              Hapettavat kaasut, kategoria 1 (12)

                  200

                              10.

                              Syttyvät nesteet:

                                          Syttyvät nesteet, kategoria 1, tai

                                          Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, joita säilytetään kiehumispistettään korkeammassa lämpötilassa (13), tai

                                          Muut nesteet, joiden leimahduspiste on ≤ 60 °C ja joita säilytetään kiehumispistettään korkeammassa lämpötilassa (14)

                  50

                              11.

                              Syttyvät nesteet:

                                          Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa tai korkeassa lämpötilassa, voivat aiheuttaa teollisuusonnettomuuden vaaran (15), tai

                                          Muut nesteet, joiden leimahduspiste on ≤ 60 °C ja jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa tai korkeassa lämpötilassa, voivat aiheuttaa teollisuusonnettomuuden vaaran

                  200

                              12.

                              Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, jotka eivät sisälly luokkaan 10 tai 11 (16)

                  50 000

                              13.

                              Itsereaktiiviset aineet ja seokset sekä orgaaniset peroksidit:

                                          Itsereaktiiviset aineet ja seokset, tyyppi A tai B tai

                                          Orgaaniset peroksidit, tyyppi A tai B (17)

                  50

                              14.

                              Itsereaktiiviset aineet ja seokset sekä orgaaniset peroksidit:

                                          Itsereaktiiviset aineet ja seokset, tyyppi C, D, E tai F tai

                                          Orgaaniset peroksidit, tyyppi C, D, E tai F (18)

                  200

                              15.

                              Pyroforiset nesteet ja kiinteät aineet, kategoria 1

                  200

                              16.

                              Hapettavat nesteet ja kiinteät aineet, kategoria 1, 2 tai 3

                  200

                              17.

                              Vesiympäristölle vaarallinen, kategoria välitön 1 tai krooninen 1 (19)

                  200

                              18.

                              Vesiympäristölle vaarallinen, kategoria krooninen 2 (20)

                  500

                              19.

                              Aineet ja seokset, jotka reagoivat kiivaasti veden kanssa, esimerkiksi asetyylikloridi, titaanitetrakloridi

                  500

                              20.

                              Aineet ja seokset, jotka veden kanssa kosketuksiin joutuessaan kehittävät syttyviä kaasuja, kategoria 1 (21)

                  500

                              21.

                              Aineet ja seokset, jotka joutuessaan kosketuksiin veden tai kostean ilman kanssa kehittävät myrkyllisiä kaasuja (aineet ja seokset, jotka joutuessaan kosketuksiin veden tai kostean ilman kanssa kehittävät kaasuja, jotka on luokiteltu välittömästi myrkyllisiksi, kategoria 1, 2 tai 3, esimerkiksi alumiinifosfidi, fosforipentasulfidi)

                  200

      II osa
      Nimetyt aineet

                  Aine

                  Raja-arvo
                  (tonnia)

                              1 a.

                              Ammoniumnitraatti (22)

                  10 000

                              1 b.

                              Ammoniumnitraatti (23)

                  5 000

                              1 c.

                              Ammoniumnitraatti (24)

                  2 500

                              1 d.

                              Ammoniumnitraatti (25)

                  50

                              2 a.

                              Kaliumnitraatti (26)

                  10 000

                              2 b.

                              Kaliumnitraatti (27)

                  5 000

                              3.

                              Arseenipentoksidi, arseeni(V)happo ja/tai suolat

                  2

                              4.

                              Arseenitrioksidi, arseeni(III)happo ja/tai suolat

                  0,1

                              5.

                              Bromi

                  100

                              6.

                              Kloori

                  25

                              7.

                              Jauhemaiset nikkeliyhdisteet, jotka voivat joutua hengitysteihin: nikkelimonoksidi, nikkelidioksidi, nikkelisulfidi, trinikkelidisulfidi, dinikkelitrioksidi

                  1

                              8.

                              Etyleeni-imiini

                  20

                              9.

                              Fluori

                  20

                              10.

                              Formaldehydi (pitoisuus ≥ 90 %)

                  50

                              11.

                              Vety

                  50

                              12.

                              Kloorivety (nesteytetty kaasu)

                  250

                              13.

                              Lyijyalkyylit

                  50

                              14.

                              Syttyvät nesteytetyt kaasut, kategoria 1 tai 2 (mukaan lukien nestekaasu) ja maakaasu (28)

                  200

                              15.

                              Asetyleeni

                  50

                              16.

                              Etyleenioksidi

                  50

                              17.

                              Propyleenioksidi

                  50

                              18.

                              Metanoli

                  5 000

                              19.

                              4,4′-metyleeni-bis(2-kloorianiliini) ja/tai sen suolat, jauhemaisessa muodossa

                  0,01

                              20.

                              Metyyli-isosyanaatti

                  0,15

                              21.

                              Happi

                  2 000

                              22.

                              Tolueeni-di-isosyanaatti (2,4-tolueeni-di-isosyanaatti ja 2,6-tolueeni-di-isosyanaatti)

                  100

                              23.

                              Karbonyylidikloridi (fosgeeni)

                  0,75

                              24.

                              Arsiini (arseenitrihydridi)

                  1

                              25.

                              Fosfiini (fosforitrihydridi)

                  1

                              26.

                              Rikkidikloridi

                  1

                              27.

                              Rikkitrioksidi

                  75

                              28.

                              Polyklooridibentsofuraanit ja polyklooribentsodioksiinit (tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) mukaan lukien) laskettuna TCDD:nä (29)

                  0,001

                              29.

                              Seuraavat syöpää aiheuttavat aineet tai seokset, jotka sisältävät seuraavia syöpää aiheuttavia aineita yli 5 painoprosenttia:
                              4-aminobifenyyli ja/tai sen suolat, bentsotrikloridi, bentsidiini ja/tai sen suolat, bis-(kloorimetyyli)eetteri, kloorimetyyli-metyylieetteri, 1,2-dibromietaani, dietyylisulfaatti, dimetyylisulfaatti, dimetyylikarbamyylikloridi, 1,2-dibromi-3-klooripropaani, 1,2-dimetyylihydratsiini, dimetyylinitrosamiini, heksametyylifosforitriamidi, hydratsiini, 2-naftyyliamiini ja/tai sen suolat, 4-nitrodifenyyli ja 1,3-propaanisultoni

                  2

                              30.

                              Öljytuotteet ja vaihtoehtoiset polttoaineet:

                                          a)

                                          moottori- ja teollisuusbensiinit;

                                          b)

                                          petrolit (mukaan luettuina lentopetrolit);

                                          c)

                                          kaasuöljyt (mukaan luettuina dieselöljyt, kevyet lämmityspolttoöljyt ja kaasuöljyjakeet);

                                          d)

                                          raskaat polttoöljyt;

                                          e)

                                          vaihtoehtoiset polttoaineet, joita käytetään samoihin tarkoituksiin kuin a–d kohdassa tarkoitettuja tuotteita ja joiden syttyvyyttä ja ympäristölle aiheutuvia vaaroja koskevat ominaisuudet ovat samat kuin a–d kohdassa tarkoitettujen tuotteiden

                  25 000

                              31.

                              Vedetön ammoniakki

                  200

                              32.

                              Booritrifluoridi

                  20

                              33.

                              Rikkivety

                  20

                              34.

                              Piperidiini

                  200

                              35.

                              Bis(2-dimetyyliaminoetyyli)(metyyli)amiini

                  200

                              36.

                              3-(2-etyyliheksyylioksi)propyyliamiini

                  200

                              37.

                              Natriumhypokloriittia sisältävät seokset, jotka on luokiteltu vesiympäristölle välittömästi vaarallisiksi kategoriaan 1 [H400] ja jotka sisältävät < 5 % aktiiviklooria ja joita ei ole luokiteltu mihinkään muuhun liitteessä I olevan 1 osan vaarakategoriaan (30).

                  500

                              38.

                              Propyyliamiini (31)

                  2 000

                              39.

                              Tert-butyyliakrylaatti (31)

                  500

                              40.

                              2-metyyli-3-buteeninitriili (31)

                  2 000

                              41.

                              Tetrahydro-3,5-dimetyyli-1,3,5-tiadiatsiini-2-tioni (datsometti) (31)

                  200

                              42.

                              Metyyliakrylaatti (31)

                  2 000

                              43.

                              Metyylipyridiini (31)

                  2 000

                              44.

                              Bromi-3-klooripropaani (31)

                  2 000

            Oikaisu

                  1.

                  Liite, I osa, 8 kohta
                  Korvataan ilmaisu ”Aerosolit” ilmaisulla ”Aerosolit (10)”.

                  2.

                  Liite, I osa, 11 kohta, viimeinen rivi
                  Korvataan ilmaisu ”teollisuusonnettomuuden vaaran” ilmaisulla ”teollisuusonnettomuuden vaaran (14)”.

                  3.

                  Liite, II osa, 43 kohta
                  Korvataan ilmaisu ”Metyylipyridiini (31)” ilmaisulla ”Metyylipyridiini (31)”.

                  4.

                  Liite, huomautukset 13, 15 ja 16
                  Korvataan ilmaisu ”2.4.2 luvun” ilmaisulla ”2.6.2 luvun”.

         (1)  Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetun luokitus- ja merkintäjärjestelmän (GHS) mukaiset kriteerit (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Sopimuspuolten olisi käytettävä näitä kriteerejä luokitellessaan aineita ja seoksia tämän liitteen I osan tarkoituksia varten, jollei kansallisessa lainsäädännössä ole hyväksytty muita oikeudellisesti sitovia kriteerejä. Seoksia käsitellään samalla tavalla kuin puhdasta ainetta edellyttäen, että niiden pitoisuudet pysyvät pitoisuusrajoissa, jotka on vahvistettu seosten ominaisuuksien perusteella GHS-kriteerien mukaisesti, ellei ole erityisesti annettu prosentuaalista koostumusta tai muuta määrittelyä.

         (2)  GHS-järjestelmän 3.1.2 ja 3.1.3 lukujen kriteerien mukaisesti.

         (3)  GHS-järjestelmän 3.1.2 ja 3.1.3 lukujen kriteerien mukaisesti.

         (4)  Aineet, jotka kuuluvat välitöntä myrkyllisyyttä koskevaan kategoriaan 3 (altistuminen suun kautta), kuuluvat välitöntä myrkyllisyyttä koskevaan nimikkeeseen 2 niissä tapauksissa, joita ei voida luokitella välitöntä myrkyllisyyttä hengitysteiden kautta eikä välitöntä myrkyllisyyttä ihon kautta koskeviin kategorioihin esimerkiksi siitä syystä, että ei ole käytettävissä myrkyllisyyttä hengityksen ja ihon kautta koskevaa ratkaisevaa tietoa.

         (5)  Aineet, jotka ovat aiheuttaneet merkittäviä myrkkyvaikutuksia ihmisille tai joiden oletetaan eläinkokeista saadun näytön perusteella voivan aiheuttaa merkittäviä myrkkyvaikutuksia ihmisille kerta-altistumisen seurauksena. Lisäohjeita annetaan GHS-järjestelmän 3 osassa olevassa kuvassa 3.8.1 ja taulukossa 3.8.1.

         (6)  Aineiden ja seosten räjähtävien ominaisuuksien testaaminen on tarpeen ainoastaan, jos Kokeet ja kriteerit -käsikirjan lisäyksessä 6 olevan 3 osan mukaisessa seulontamenettelyssä havaitaan, että aineella tai seoksella on mahdollisesti räjähtäviä ominaisuuksia.

         (7)  Vaaraluokka ”Räjähteet” sisältää räjähtävät esineet. Jos esineen sisältämän räjähtävän aineen tai seoksen määrä tunnetaan, kyseinen määrä otetaan huomioon tätä yleissopimusta sovellettaessa. Jos esineen sisältämän räjähtävän aineen tai seoksen määrää ei tunneta, tätä yleissopimusta sovellettaessa kohdellaan koko esinettä räjähtävänä.

         (8)  Jos vaarallisuusluokkaan 1.4 kuuluvat räjähteet on purettu pakkauksista tai jos ne on pakattu uudestaan, ne on osoitettava nimikkeeseen 4 (Räjähteet), ellei vaaraluokan osoiteta edelleen vastaavan luokkaa 1.4 GHS-järjestelmän mukaisesti.

         (9)  GHS-järjestelmän 2.2.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (10)  Aerosolit luokitellaan GHS-järjestelmän 2.3 luvun kriteerien sekä Kokeet ja kriteerit -käsikirjan III osan 31 jaksossa tarkoitettujen kriteerien mukaisesti.

         (11)  Jotta tätä nimikettä voitaisiin käyttää, on osoitettava, ettei aerosolipakkaus sisällä kategoriaan 1 tai 2 kuuluvaa syttyvää kaasua eikä kategoriaan 1 kuuluvaa syttyvää nestettä.

         (12)  GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (13)  GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (14)  Nesteiden, joiden leimahduspiste on yli 35 °C, voidaan katsoa olevan syttymättömiä nesteitä joitakin sääntelytarkoituksia varten (esim. liikenne), jos Kokeet ja kriteerit -käsikirjan III osan 32 jaksossa esitetyssä palamisen ylläpitämistä koskevassa testissä L.2 on saatu negatiiviset tulokset. Tätä ei kuitenkaan voida soveltaa olosuhteissa, joissa esimerkiksi lämpötila on kohonnut tai paine kasvanut, joten tällaiset nesteet luokitellaan tähän nimikkeeseen.

         (15)  GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (16)  GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (17)  GHS-järjestelmän 2.8.2 ja 2.15.2.2 lukujen kriteerien mukaisesti.

         (18)  GHS-järjestelmän 2.8.2 ja 2.15.2.2 lukujen kriteerien mukaisesti.

         (19)  GHS-järjestelmän 4.1.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (20)  GHS-järjestelmän 4.1.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (21)  GHS-järjestelmän 2.12.2 luvun kriteerien mukaisesti.

         (22)  Ammoniumnitraatti (10 000): itsestään hajoavat lannoitteet.
      Tätä sovelletaan ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin (lannoite tai lannoiteseos sisältää ammoniumnitraattia sekä fosfaattia ja/tai kaliumkarbonaattia), jotka kaukalokokeen mukaan ovat itsestään hajoavia (ks. Kokeet ja kriteerit -käsikirja, osa III, kohta 38.2) ja joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on

                  a)

                  15,75 ja 24,5 painoprosentin välillä (ammoniumnitraatista laskettu 15,75 painoprosentin typpipitoisuus vastaa 45 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta ja 24,5 painoprosentin typpipitoisuus vastaa 70 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta) ja jotka joko sisältävät enintään 0,4 prosenttia palavia/orgaanisia aineita tai täyttävät asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimukset (esim. neljän tuuman teräsputkikoe);

                  b)

                  enintään 15,75 painoprosenttia ja joiden sisältämää palavien aineiden määrää ei ole rajoitettu.

         (23)  Ammoniumnitraatti (5000): lannoitelaatu.
      Tätä sovelletaan yksiravinteisiin ammoniumnitraattilannoitteisiin sekä ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on

                  a)

                  yli 24,5 painoprosenttia, lukuun ottamatta yksiravinteisia ammoniumnitraattilannoitteita sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seoksia, joiden puhtausaste on vähintään 90 %;

                  b)

                  yli 15,75 painoprosenttia ammoniumnitraatin ja ammoniumsulfaatin seosten osalta;

                  c)

                  yli 28 painoprosenttia (ammoniumnitraatista laskettu 28 painoprosentin typpipitoisuus vastaa 80 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta) yksiravinteisten ammoniumnitraattilannoitteiden sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seosten, joiden puhtausaste on vähintään 90 %, osalta ja jotka täyttävät asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimukset (esim. neljän tuuman teräsputkikoe).

         (24)  Ammoniumnitraatti (2 500): tekninen laatu.
      Tätä sovelletaan seuraaviin:

                  a)

                  ammoniumnitraatti ja ammoniumnitraattivalmisteet, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on

                              i)

                              24,5 ja 28 painoprosentin välillä ja jotka sisältävät enintään 0,4 % palavia aineita;

                              ii)

                              yli 28 painoprosenttia ja jotka sisältävät enintään 0,2 % palavia aineita;

                  b)

                  ammoniumnitraatin vesiliuokset, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on yli 80 painoprosenttia.

         (25)  Ammoniumnitraatti (50): ”off-specs” -materiaali ja lannoitteet, jotka eivät täytä asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimuksia (esim. neljän tuuman teräsputkikoe).
      Tätä sovelletaan seuraaviin:

                  a)

                  Valmistusprosessin aikana hylätty materiaali ja ammoniumnitraatti sekä ammoniumnitraattiseokset, yksiravinteiset ammoniumnitraattilannoitteet ja huomautuksissa 23 ja 24 tarkoitetut ammoniumnitraattipohjaiset lannoitteet ja lannoiteseokset, joita ollaan palauttamassa tai jotka on palautettu loppukäyttäjältä valmistajalle, väliaikaiseen varastoon tai jälleenkäsittelylaitokseen uusittaviksi, kierrätettäviksi tai käsiteltäviksi turvallista käyttöä varten, koska ne eivät enää täytä huomautusten 23 ja 24 vaatimuksia;

                  b)

                  Huomautuksissa 22 a) ja 23 tarkoitetut lannoitteet, jotka eivät täytä asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimuksia (esim. neljän tuuman teräsputkikoe).

         (26)  Kaliumnitraatti (10 000): kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset (mikrorakenteisessa tai rakeisessa muodossa), joilla on samat ominaisuudet kuin puhtaalla kaliumnitraatilla.

         (27)  Kaliumnitraatti (5 000): kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset (kidemuodossa), joilla on samat vaaralliset ominaisuudet kuin puhtaalla kaliumnitraatilla.

         (28)  Jalostettu biokaasu: jalostettu biokaasu voidaan yleissopimuksen täytäntöönpanoa varten luokitella liitteessä I olevan 2 osan nimikkeeseen 14, jos sitä on käsitelty puhdistettuun ja jalostettuun biokaasuun sovellettavien vaatimusten mukaisesti, mikä takaa, että se vastaa laadultaan maakaasua, metaanipitoisuus mukaan lukien, ja jos siinä on enintään 1 % happea.

         (29)  Polyklooridibentsofuraanit ja polyklooridibentsodioksiinit.
      Polyklooridibentsofuraanien ja polyklooridibentsodioksiinien määrät lasketaan käyttämällä seuraavia vuonna 2005 uudelleenarvioituja Maailman terveysjärjestön (WHO) ihmisille ja nisäkkäille haitallisille dioksiinien ja dioksiinin kaltaisille yhdisteille vahvistettuja toksisuusekvivalenttikertoimia:
      WHO 2005 TEF

                  Dioksiinit

                  TEF

                  Furaanit

                  TEF

                  2,3,7,8-TCDD

                  1

                  2,3,7,8-TCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDD

                  1

                  2,3,4,7,8-PeCDF

                  0,3

                  1,2,3,4,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDF

                  0,03

                  1,2,3,6,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,4,7,8-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                  0,01

                  2,3,4,6,7,8-HxCDF

                  0,1

                  OCDD

                  0,0003

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                  0,01

                  1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                  0,01

                  OCDF

                  0,0003

                  Lyhenteet: Hx = heksa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra.
                  Lähde: Martin Van den Berg ym., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2 (lokakuu 2006), s. 223–241 (2006).

         (30)  Edellyttäen, että seosta ei natriumhypokloriitin puuttuessa luokiteltaisi välittömästi vesiympäristölle vaaralliseksi kategoriaan 1.

         (31)  Tapauksissa, joissa tämä vaarallinen aine kuuluu kategoriaan 10 Syttyvät nesteet tai kategoriaan 11 Syttyvät nesteet, yleissopimusta täytäntöönpantaessa sovelletaan alimpia vähimmäismääriä.


Avis juridique important

|

31995D1107(02)

Neuvoston päätös, tehty 23 päivänä lokakuuta 1995, kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaisten ja varajäsenten nimeämisestä

Virallinen lehti nro C 292 , 07/11/1995 s. 0002 - 0004

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 23 päivänä lokakuuta 1995,kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaisten ja varajäsenten nimeämisestä (95/C 292/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon neuvoston 21 päivänä tammikuuta 1980 tekemän päätöksen 80/156/ETY kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean perustamisesta (1) ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan,ottaa huomioon vuoden 1994 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 165 artiklan 1 kohdan,sekä katsoo, ettäedellä mainitun päätöksen 3 artiklan nojalla kyseisessä komiteassa on kolme asiantuntijaa jokaisesta jäsenvaltiosta ja jokaisella heistä varajäsen; saman päätöksen 4 artiklan nojalla näiden asiantuntijoiden ja heidän varajäsentensä toimikausi on kolme vuotta,neuvosto on 16 päivänä heinäkuuta 1990 tekemällään päätöksellä (2) nimennyt kymmenen jäsenvaltion osalta kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaiset ja varajäsenet 16 päivänä heinäkuuta 1990 alkavaksi ja 15 päivänä heinäkuuta 1993 päättyväksi kaudeksi,neuvosto on 4 helmikuuta 1991 tekemällään päätöksellä (3) nimennyt tämän komitean belgialaiset ja portugalilaiset varsinaiset ja varajäsenet sekä tämän komitean kreikkalaiset jäsenet ammatissa toimivan ammattikuntaa edustavan asiantuntijaryhmän osalta 15 päivänä heinäkuuta 1993 päättyväksi kaudeksi,on aiheellista nimetä komitean varsinaiset ja varajäsenet, nimetä uudet jäsenet erovuoroisten tilalle tai uudistaa heidän toimikautensa sekä nimetä kyseisen komitean itävaltalaiset, suomalaiset ja ruotsalaiset varsinaiset ja varajäsenet,kunkin kolmentoista jäsenmaan hallitus on esittänyt tätä varten ehdokasluettelon,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Nimetään kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaisiksi ja varajäseniksi 23 päivänä lokakuuta 1995 alkavaksi ja 22 päivänä lokakuuta 1998 päättyväksi ajanjaksoksi:>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>Tehty Luxemburgissa 23 päivänä lokakuuta 1995.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SAAVEDRA ACEVEDO(1) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 13(2) EYVL N:o C 186, 27.7.1990, s. 1(3) EYVL N:o C 39, 15.2.1991, s. 6


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/2077, annettu 17 päivänä lokakuuta 2016, Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) meriympäristön suojelukomitean 70. istunnossa ja meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Marpol-yleissopimuksen liitteeseen VI, SOLAS-yleissopimuksen II-1 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen III/1.4, III/30 ja III/37 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen II-1/3–12 sääntöön, STCW-yleissopimukseen ja -säännöstöön, paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtävien muutosten hyväksymiseen

text:
               26.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 320/36

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/2077,
   annettu 17 päivänä lokakuuta 2016,
   Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) meriympäristön suojelukomitean 70. istunnossa ja meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Marpol-yleissopimuksen liitteeseen VI, SOLAS-yleissopimuksen II-1 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen III/1.4, III/30 ja III/37 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen II-1/3–12 sääntöön, STCW-yleissopimukseen ja -säännöstöön, paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtävien muutosten hyväksymiseen
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Merenkulkualalla toteutettavalla Euroopan unionin toiminnalla olisi pyrittävä parantamaan meriturvallisuutta ja suojelemaan meriympäristöä.

               (2)

               Kansainvälisen merenkulkujärjestön (International Maritime Organization), jäljempänä ’IMO’, meriympäristön suojelukomitea (MEPC) hyväksyi 69. istunnossaan pakollisen polttoaineenkulutusta koskevien tietojen keruujärjestelmän perustamisen ja tarvittavat muutokset aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteessä VI, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimuksen liite VI’, olevaan 4 lukuun. Näiden muutosten odotetaan tulevan lopullisesti hyväksytyiksi meriympäristön suojelukomitean 70. istunnossa, joka pidetään lokakuussa 2016.

               (3)

               IMO:n meriturvallisuuskomitea (MSC) hyväksyi 95. ja 96. istunnossaan ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, II-1 sääntöön, III/1.4, III/30 ja III/37 sääntöön, II-2/1 ja II-2/10 sääntöön, II-1/3–12 sääntöön, merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan kansainvälisen yleissopimukseen ja säännöstöön, jäljempänä ’STCW-yleissopimus ja -säännöstö’, paloturvallisuusjärjestelmäsäännöstöön, jäljempänä ’FSS-säännöstö’, ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtävät muutokset. Näiden muutosten odotetaan tulevan lopullisesti hyväksytyiksi meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa, joka pidetään marraskuussa 2016.

               (4)

               Marpol-yleissopimuksen liitteessä VI olevaan 4 lukuun tehtävillä muutoksilla perustetaan tietyistä aluksista vuosittain kerättäviä ja raportoitavia tietoja varten pakollinen maailmanlaajuinen tietojenkeruujärjestelmä sekä määrätään raportoitujen tietojen todentamismenettelyistä, vaatimustenmukaisuusvakuutusten laadinnasta, omistusten siirtoja koskevista tilanteista, tietojen toimittamisesta IMO:lle, tietojen muuttamisesta anonyymeiksi ja niiden käyttöoikeuksista sekä menettelyistä muiden valtioiden kuin Marpol-yleissopimuksen liitteen VI sopimuspuolten lippujen alla purjehtivien alusten vaatimustenmukaisuuden vahvistamiseksi. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2015/757 (1) säädetään EU:n järjestelmästä, jolla tarkkaillaan, raportoidaan ja todennetaan merenkulun hiilidioksidipäästöjä ja energiatehokkuutta. Asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen kaikkiin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin satamiin saapuviin, tällaisissa satamissa oleviin tai tällaisista satamista lähteviin yli 5 000 bruttotonnin aluksiin riippumatta siitä, missä alukset on rekisteröity.

               (5)

               Asetuksen (EU) 2015/757 22 artikla sisältää uudelleentarkastelulausekkeen alalla tehtävien kansainvälisten sopimusten varalta. Marpol-yleissopimuksen liitteessä VI olevaan 4 lukuun tehtyjen muutosten hyväksyminen käynnistää tällaisen uudelleentarkasteluprosessin, joka voi johtaa ehdotukseen asetuksen (EU) 2015/757 muuttamiseksi, jotta asetus saatettaisiin tarpeellisilta osin IMO:ssa hyväksytyn maailmanlaajuisen tietojenkeruujärjestelmän mukaiseksi.

               (6)

               Muutoksilla SOLAS-yleissopimuksen II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8–1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 ja II-1/35 sääntöön vahvistetaan toimituksellisia ja niistä johtuvia muutoksia sekä muutoksia osastoimista ja vaurioituneen aluksen vakavuutta koskeviin vaatimuksiin, jotta voitaisiin parantaa matkustaja-alusten selviytymiskykyä niiden vaurioiduttua. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/45/EY (2) sovelletaan matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla. Kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia.

               (7)

               Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1.2 sääntöön ja uuden säännön II-1/19–1 lisääminen sekä muutokset SOLAS-yleissopimuksen III/1.4, III/30 ja III/37 sääntöön vaurionvalvontaharjoituksiin liittyen ovat osa aluksen selviytymiskykyä täyttymistilanteessa parantavaa kattavaa lähestymistapaa, jonka tarkoituksena on parantaa uusien ja olemassa olevien matkustaja-alusten turvallisuutta. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY (3) ja erityisesti sen liitteessä I olevan V luvun V/2 sääntö sisältää matkustaja-alusten päälliköiden, päällystön, miehistön ja muun laivaväen koulutukselle ja pätevyydelle asetetut pakolliset vähimmäisvaatimukset. STCW-yleissopimukseen, joka on sisällytetty unionin lainsäädäntöön direktiivillä 2008/106/EY, sisältyy STCW-säännöstön pätevyystaulukoissa vahvistettuja aluksen vakautta koskevia koulutusvaatimuksia.

               (8)

               SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöön tehtävien muutosten myötä ei enää vaadita kapasiteetiltaan vähintään 135 l:n suuruisia vaahtosammuttimia kattilahuoneissa, kun on kyse teholtaan alle 175 kW:n kattiloista tai kattiloista, joiden suojana on veteen perustuvat kiinteät kohdesammutusjärjestelmät. Direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia. Lisäksi SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöä sovelletaan uusiin B-, C- ja D-luokan aluksiin ja olemassa oleviin B-luokan matkustaja-aluksiin sen mukaisesti, mitä säädetään direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun A osan 6.7 kohdassa (Koneistotilojen palonsammutusjärjestelyt), jonka mukaan koneistotilat ja kattilahuoneet on varustettava kannettavilla sammutuslaitteilla.

               (9)

               Muutoksilla SOLAS-yleissopimuksen II-1/3–12 sääntöön poistetaan nykyisessä säännössä oleva puute, joka koskee alusten melutasoa koskevan säännöstön soveltamista aluksiin, joiden rakentamista koskeva sopimus on tehty ennen 1 päivää heinäkuuta 2014 ja joiden kölit on laskettu tai jotka ovat tätä vastaavassa rakennusvaiheessa 1 päivänä tammikuuta 2015 tai sen jälkeen ja joita ei toimiteta ennen 1 päivää heinäkuuta 2018. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/10/EY (4) 3 artiklassa vahvistetaan työntekijöiden suojelun vähimmäisvaatimukset sekä altistuksen raja-arvot ja altistuksen toiminta-arvot. Lisäksi asiaankuuluvassa johdetussa oikeudessa direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimuksia on sovellettava A-luokan uusiin aluksiin, ja kyseisen direktiivin liitteessä I olevan C osan 15 säännössä vahvistetaan toimenpiteitä melun vähentämiseksi koneistotiloissa uusien B-, C- ja D-luokan alusten osalta.

               (10)

               Matkustaja-aluksiin liittyvää koulutusta koskevilla muutoksilla STCW-yleissopimukseen ja -säännöstöön sekä muutoksilla STCW-säännöstön A ja B osaan ratkaistaan uusia haasteita, joita aiheutuu nykyaikaisista, entistä suuremmista ja suuria määriä matkustajia kuljettavista risteilyaluksista, ja nämä muutokset koskevat seuraavia neljää erillistä koulutus- ja perehdytystasoa: perehdytys matkustaja-alusten hätätilanteisiin, väkijoukkojen hallintaa matkustaja-aluksissa koskeva koulutus, matkustaja-alusten kriisinhallintaan ja ihmisten käyttäytymiseen liittyvä koulutus sekä ro-ro-matkustaja-aluksia koskeva koulutus. Direktiivi 2008/106/EY ja erityisesti sen liitteessä I olevan V luvun V/2 sääntö sisältää matkustaja-alusten päälliköiden, päällystön, miehistön ja muun laivaväen koulutukselle ja pätevyydelle asetetut pakolliset vähimmäisvaatimukset.

               (11)

               Muutoksilla FSS-säännöstön 13 lukuun selvennetään, että portaikon sekä ovien, käytävien ja porrastasanteiden kautta pelastautuvien henkilöiden arvioidun kokonaismäärän perusteella laskettavat poistumisteiden mitat on laskettava erikseen tiettyjen tilojen kahta erilaista käyttötapaa varten. Direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia. Lisäksi päätöslauselmalla MSC.98(73) hyväksyttyä FSS-säännöstöä sovelletaan direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan A osan II-2 luvun nojalla 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen rakennettuihin B-, C- ja D-luokan aluksiin.

               (12)

               Siltä osin kuin muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8–1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 ja II-1/35 sääntöön, SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöön ja FSS-säännöstön 13 lukuun voivat vaikuttaa direktiivin 2009/45/EY kotimaanmatkoilla liikennöiviä matkustaja-aluksia ja suurnopeusmatkustaja-aluksia koskeviin säännöksin, kyseiset muutokset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               (13)

               Vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtävillä muutoksilla säännöstö mukautetaan Kansainvälisen luokituslaitosten järjestön yhdenmukaistettujen vaatimusten (International Association of Classification Societies Unified Requirements) ajantasaistettuun Z10-sarjaan, joka koskee katsastus- ja todistuskirjavaatimuksia. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012 (5) 5 ja 6 artiklassa tehdään pakolliseksi IMO:n kunnonarviointijärjestelmän, jäljempänä ’CAS-järjestelmä’, soveltaminen yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa, jäljempänä ’ESP’, täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.

               (14)

               Unioni ei ole IMO:n jäsen eikä asiaa koskevien yleissopimusten eikä säännöstöjen sopimuspuoli. Neuvoston on sen vuoksi tarpeen valtuuttaa jäsenvaltiot esittämään unionin kanta ja ilmaisemaan suostumuksensa tulla mainittujen muutosten sitomiksi siltä osin kuin nuo muutokset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   IMO:n meriympäristön suojelukomitean 70. istunnossa unionin puolesta esitettävänä kantana on hyväksyä Marpol-yleissopimuksen liitteessä VI olevaan 4 lukuun tehtävät muutokset sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MEPC 69/21/Add.1. liitteessä 7.
   2 artikla
   1.   Unionin puolesta esitettävänä kantana IMO:n meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa on hyväksyä seuraavat muutokset:

               a)

               muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8–1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 ja II-1/35 sääntöön sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 1;

               b)

               muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1.2 sääntöön, säännön II-1/19–1 lisääminen ja muutokset SOLAS-yleissopimuksen III/1.4, III/30 ja III/37 sääntöön sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 1;

               c)

               muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-2/1 ja II-2/10 sääntöön sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 1;

               d)

               muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/3–12 sääntöön sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 1;

               e)

               matkustaja-aluksiin liittyvää koulutusta koskevat muutokset STCW-yleissopimukseen ja -säännöstöön sekä muutokset STCW-säännöstön A ja B osaan sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MSC 96/25/Add.1 liitteissä 8, 9 ja 10;

               f)

               muutokset FSS-säännöstön 13 lukuun sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 2;

               g)

               muutokset vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön sellaisina kuin ne esitetään 20 päivänä toukokuuta 2016 päivätyn IMO:n kiertokirjeen nro 3644 liitteessä 4.

         2.   Jos 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-1/6 sääntöön tarkistetaan IMO:n meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa, unionin puolesta esitettävänä kantana on hyväksyä nämä tarkistukset muutoksiin, joilla parannetaan nykyistä turvallisuustasoa.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltiot, jotka ovat IMO:n jäseniä, esittävät 1 ja 2 artiklassa esitetyn, unionin puolesta esitettävän kannan yhdessä unionin etujen mukaisesti.
   2.   Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettuihin kantoihin tehtävistä vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman erillistä neuvoston päätöstä.
   4 artikla
   Jäsenvaltiot valtuutetaan ilmaisemaan suostumuksensa tulla 1 ja 2 artiklassa tarkoitettujen muutosten sitomiksi unionin etujen mukaisesti siltä osin kuin nuo muutokset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
   5 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 17 päivänä lokakuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. SÓLYMOS

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/757, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, meriliikenteen hiilidioksidipäästöjen tarkkailusta, raportoinnista ja todentamisesta sekä direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta (EUVL L 123, 19.5.2015, s. 55).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta (EUVL L 323, 3.12.2008, s. 33).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/10/EY, annettu 6 päivänä helmikuuta 2003, terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (melu) aiheutuville riskeille (EUVL L 42, 15.2.2003, s. 38).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3).


title: 2011/589/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011 , Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston varainhoitovuoden 2009 tilien päättämisestä

text:
               27.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 250/190

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 10 päivänä toukokuuta 2011,
   Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston varainhoitovuoden 2009 tilien päättämisestä
   (2011/589/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2009,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2009 sekä viraston vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antaman suosituksen (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston perustamisesta 10. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 460/2004 (3) ja erityisesti sen 17 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0105/2011),

               1.

               hyväksyy Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston varainhoitovuoden 2009 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 338, 14.12.2010, s. 16.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 77, 13.3.2004, s. 1.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

31996D0402(01)

Neuvoston päätös, tehty 11 päivänä maaliskuuta 1996, kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean kahden varsinaisen jäsenen ja kolmen varajäsenen nimeämisestä

Virallinen lehti nro C 099 , 02/04/1996 s. 0003 - 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 11 päivänä maaliskuuta 1996,kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean kahden varsinaisen jäsenen ja kolmen varajäsenen nimeämisestä (96/C 99/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean perustamisesta 21 päivänä tammikuuta 1980 tehdyn neuvoston päätöksen 80/156/ETY (1) ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan,sekä katsoo, ettäneuvosto on 23 päivänä lokakuuta 1995 tehdyllä päätöksellä (2) nimennyt D. SPRONKEN-VERSCHURENin komitean varsinaiseksi jäseneksi ja M. C. M van den BOOGAARDin komitean varajäseneksi 22 päivänä lokakuuta 1998 päättyväksi kaudeksi,neuvosto on samalla päätöksellä nimennyt Ruth M. ASHTONin varsinaiseksi jäseneksi samaksi kaudeksi,Alankomaiden hallitus on esittänyt M. C. M. van den BOOGAARDia D. SPRONKEN-VERSCHURENin tilalle ja A. SCHOONia M. C. M. van den BOOGAARDin tilalle,Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on esittänyt C. McCORMICKia Ruth M. ASHTONin tilalle,Kreikan hallitus on nimennyt Anna DRAGIOTOU-APOSTOLIDOUn varajäseneksi,Portugalin hallitus on nimennyt Maria Helena ROCHA DA COSTAn varajäseneksi,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Nimetään M. C. M. van den BOOGAARD kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaiseksi jäseneksi D. SPRONKEN-VERSCHURENin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 22 päivään lokakuuta 1998.2 artikla Nimetään A. SCHOON kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varajäseneksi M. C. M. van den BOOGAARDin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 22 päivään lokakuuta 1998.3 artikla Nimetään C. McCORMICK kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaiseksi jäseneksi Ruth M. ASHTONin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 22 päivään lokakuuta 1998.4 artikla Nimetään Anna DRAGIOTOU-APOSTOLIDOU kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varajäseneksi 22 päivänä lokakuuta 1998 päättyväksi kaudeksi.5 artikla Nimetään Maria Helena ROCHA DA COSTA kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean varajäseneksi 22 päivänä lokakuuta 1998 päättyväksi kaudeksi.Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 1996.Neuvoston puolestaG. CARAVALEPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 13(2) EYVL N:o C 292, 7.11.1995, s. 2


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1673/2006/EY, tehty 24 päivänä lokakuuta 2006 , eurooppalaisen standardoinnin rahoituksesta

text:
               15.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 315/9

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1673/2006/EY,
   tehty 24 päivänä lokakuuta 2006,
   eurooppalaisen standardoinnin rahoituksesta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan ja 157 artiklan 3 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Eurooppalainen standardointi on vapaaehtoista toimintaa, jota asiasta kiinnostuneet osapuolet harjoittavat tavoitteenaan laatia standardeja ja muita standardointituotteita tarpeidensa mukaan. Nämä standardointituotteet ovat teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (3) liitteessä I mainittujen elimien, eli Euroopan standardointikomitean (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean (CENELEC) ja Euroopan telealan standardointilaitoksen (ETSI), jäljempänä ’eurooppalaiset standardointielimet’, laatimia.

               (2)

               Direktiivin 98/34/EY mukaan komissio voi mainitulla direktiivillä perustettua komiteaa kuultuaan esittää standardointipyyntöjä eurooppalaisille standardointielimille. CENin, Cenelecin ja ETSIn sekä Euroopan komission ja Euroopan vapaakauppaliiton yhteistyön yleisissä suuntaviivoissa (4)28 päivältä maaliskuuta 2003 vahvistetaan eurooppalaisten standardointielinten ja yhteisön ja Euroopan vapaakauppaliiton EFTAn, joka myös osallistuu eurooppalaisen standardoinnin tukemiseen, välinen yhteistyö.

               (3)

               Yhteisön on tarpeen osallistua eurooppalaisen standardoinnin rahoittamiseen, sillä standardoinnilla on hyödyllinen merkitys yhteisön lainsäädännön ja politiikan tukemisessa. Eurooppalainen standardointi vaikuttaa myönteisesti sisämarkkinoiden toimintaan, erityisesti niin sanottujen uuden lähestymistavan direktiivien ansiosta aloilla, jotka liittyvät terveyteen, turvallisuuteen, ympäristönsuojeluun ja kuluttajansuojaan, sekä esimerkiksi liikennealan yhteentoimivuuteen. Toisaalta eurooppalainen standardointi auttaa parantamaan yritysten kilpailukykyä helpottamalla erityisesti tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, verkkojen ja viestintävälineiden yhteentoimivuutta sekä teknologista kehitystä ja innovaatiotoimintaa esimerkiksi tietotekniikka-alalla. On sen vuoksi aiheellista sisällyttää tähän päätökseen myös tietotekniikkaa ja televiestintää koskevien eurooppalaisten standardointitoimien rahoitus, josta säädetään erityisesti standardoinnista tietotekniikassa ja televiestinnässä 22 päivänä joulukuuta 1986 annetussa neuvoston päätöksessä 87/95/ETY (5).

               (4)

               Tässä päätöksessä pitäisi vahvistaa selkeä, täydellinen ja yksityiskohtainen oikeusperusta kaikkiin yhteisön politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi tarvittaviin eurooppalaisiin standardointitoimiin myönnettävää yhteisön rahoitusta varten.

               (5)

               On tarpeen varmistaa, että pienet ja keskisuuret yritykset, etenkin pienet, mikro- ja käsiteollisuusyritykset pystyvät soveltamaan eurooppalaisia standardeja. Standardit olisikin laadittava ja mukautettava tällaisten yritysten ominaispiirteiden ja toimintaympäristön perusteella.

               (6)

               Yhteisön rahoitus olisi suunnattava standardien tai muiden standardointituotteiden laatimiseen, niiden käytön helpottamiseen yrityksissä käännättämällä niitä yhteisön eri virallisille kielille, eurooppalaisen standardointijärjestelmän yhtenäisyyden lisäämiseen sekä eurooppalaisten standardien oikeudenmukaisen ja avoimen käytettävyyden varmistamiseen Euroopan unionin kaikille markkinatoimijoille. Tämä on erityisen tärkeätä tapauksissa, joissa standardien käyttö mahdollistaa yhteisön lainsäädännön noudattamisen.

               (7)

               Budjettivallan käyttäjän olisi vahvistettava vuosittain eurooppalaisia standardointitoimia varten osoitetut määrärahat kyseisten rahoitusnäkymien ajaksi vahvistetun ohjeellisen rahoituskehyksen rajoissa, ja siitä olisi tehtävä vuosittain komission päätös, jossa rahoituksen määrä ja tarvittaessa yhteisrahoituksen enimmäisosuus toimea kohti vahvistetaan.

               (8)

               Ottaen huomioon eurooppalaisen standardoinnin laaja-alaisuus yhteisön politiikan ja lainsäädännön tukemisessa sekä standardointitoimien erilaisuus, on tarpeen säätää rahoitusta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eri tilanteita varten. Kyseeseen tulevat pääsääntöisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, 110 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sekä asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (7) 168 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännösten mukaiset eurooppalaisille standardointielimille ilman ehdotuspyyntöjä annettavat avustukset.

               (9)

               Lisäksi tätä olisi sovellettava niihin perussäädöksessä mainittuihin elimiin, joita ei direktiivin 98/34/EY liitteessä I luokitella eurooppalaisiksi standardointielimiksi ja joiden tehtävänä on ollut toteuttaa alustavia toimia eurooppalaisen standardoinnin tukemiseksi yhteistyössä Euroopan standardointielinten kanssa.

               (10)

               Jäsenvaltioita kannustetaan varmistamaan standardointitehtävien asianmukainen kansallinen rahoitus.

               (11)

               Eurooppalaiset standardointielimet tukevat osaltaan koko ajan yhteisön toimia, joten niillä olisi oltava käytössään tehokkaat ja tulokselliset keskussihteeristöt. Komission olisi sen vuoksi voitava myöntää näille yleistä eurooppalaista etua ajaville elimille avustuksia ilman että sovelletaan varainhoitoasetuksen 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toiminta-avustusten osalta vuosittaista vähennysperiaatetta. Eurooppalaisten standardointielinten tehokas toiminta edellyttää lisäksi, että niiden kansalliset jäsenet hoitavat eurooppalaisen standardointijärjestelmän rahoitusosuutta koskevat velvoitteensa.

               (12)

               Standardointitoimien rahoituksella olisi voitava lisäksi kattaa standardien tai muiden standardointituotteiden laatimiseen liittyvät valmistelu- tai täydentämistoimet. Edellä tarkoitetaan erityisesti tutkimustoimia, lainsäädännön valmisteluun tarvittavien asiakirjojen laatimista, laboratorioiden välisten kokeitten suorittamista ja standardien validointia ja evaluointia. Standardoinnin edistämiseen sekä Euroopan että kansainvälisellä tasolla on lisäksi voitava sisällyttää kolmansien maiden kanssa toteutettavat yhteistyöohjelmat ja tekniset avustusohjelmat. Euroopan unionissa toimivien yritysten markkinoillepääsyn ja kilpailukyvyn parantamiseksi olisi sen vuoksi tarpeen säätää mahdollisuudesta myöntää avustuksia muille elimille tarjouspyyntöjen perusteella tai tarvittaessa julkisten hankintojen ratkaisumenettelyn avulla.

               (13)

               Komissio ja eurooppalaiset standardointielimet tekevät säännöllisesti kumppanuussopimuksia, joissa ne vahvistavat standardointitoiminnan rahoittamista koskevat hallinnolliset ja rahoitukseen liittyvät säännöt varainhoitoasetuksen mukaisesti. Euroopan parlamentille ja neuvostolle tulisi tiedottaa näiden sopimusten sisällöstä.

               (14)

               Standardointitoiminnan erityisluonne ja eri sidosryhmien osallistuminen standardointiin huomioon ottaen on tarpeen hyväksyä muun kuin rahasuorituksen käyttö yhteisön avustuksen kohteena olevien eurooppalaisten standardien tai muiden standardointituotteiden laatimisen yhteisrahoituksessa; tämä voisi tarkoittaa esimerkiksi asiantuntijoiden asettamista käyttöön.

               (15)

               Tämän päätöksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi voitava käyttää tarvittavaa asiantuntemusta, erityisesti tilintarkastus- ja varainhoitotehtävissä, turvautua täytäntöönpanoa helpottavaan hallinnolliseen tukeen sekä arvioida säännöllisesti yhteisön rahoituksen kohteena olevien toimien tarpeellisuutta, jotta niiden hyödyllisyys ja vaikutus varmistetaan.

               (16)

               Lisäksi pitäisi ryhtyä asianmukaisiin toimiin sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi sekä aiheettomasti maksettujen varojen takaisin perimiseksi Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (8), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (9) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (10) mukaisesti,

         OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä päätöksessä vahvistetaan yhteisön tiettyjen politiikkojen, toimenpiteiden, toimien ja lainsäädännön tueksi laadittavaa eurooppalaista standardointia varten myönnettävää yhteisön rahoitusosuutta koskevat säännöt.
   2 artikla
   Yhteisön rahoitukseen kelpoiset elimet
   Yhteisön rahoitusta voidaan myöntää direktiivin 98/34/EY liitteessä I luokitelluille eurooppalaisille standardointielimille tämän päätöksen 3 artiklassa lueteltujen toimien toteuttamista varten.
   Yhteisön rahoitusta voidaan kuitenkin myöntää myös muille elimille 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen eurooppalaisen standardoinnin valmistelu- tai täydentämistöiden toteuttamista varten sekä 3 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettuja ohjelmia varten.
   3 artikla
   Yhteisön rahoitukseen kelpoiset standardointitoimet
   1.   Yhteisö voi rahoittaa seuraavia eurooppalaiseen standardointiin liittyviä toimia:

               a)

               eurooppalaisten standardien ja muiden yhteisön politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanoa varten tarvittavien ja sopivien standardointituotteiden laatiminen ja tarkistus;

               b)

               eurooppalaisen standardoinnin valmistelu- ja täydentämistyöt, esimerkiksi tutkimukset, ohjelmat, evaluoinnit, vertailevat analyysit, tutkimustyöt, laboratoriotyöt, laboratorioidenväliset kokeet sekä vaatimustenmukaisuuden arviointi;

               c)

               eurooppalaisten standardointielinten keskussihteeristöjen toimet, kuten politiikan kehittäminen, standardointitoimien koordinointi, tekninen työ ja tiedottaminen osapuolille, joita asia koskee;

               d)

               eurooppalaisten standardien tai muiden standardointituotteiden laadun ja yhteisön politiikkojen ja lainsäädännön mukaisuuden tarkastaminen;

               e)

               yhteisön politiikan ja lainsäädännön tueksi käytettävien eurooppalaisten standardien tai muiden eurooppalaisten standardointituotteiden kääntäminen tarpeen mukaan niille yhteisön virallisille kielille, jotka eivät ole eurooppalaisten standardointielinten työkieliä, ja standardeja selittävien, tulkitsevien ja yksinkertaistavien asiakirjojen sekä käyttöohjeiden laatiminen ja parhaiden käytäntöjen vahvistaminen;

               f)

               toimet teknisten avustusohjelmien toteuttamiseksi, yhteistyö kolmansien maiden kanssa sekä eurooppalaisen standardointijärjestelmän ja eurooppalaisten standardien edistäminen ja arvostuksen lisääminen yhteisössä ja kansainvälisellä tasolla niiden osapuolten keskuudessa, joita asia koskee.

         2.   Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja toimia varten voidaan myöntää yhteisön rahoitusta ainoastaan, jos direktiivin 98/34/EY 5 artiklassa perustettua komiteaa on kuultu eurooppalaisille standardointielimille toimitettavista pyynnöistä.
   4 artikla
   Rahoitus
   Budjettivallan käyttäjä määrittää vuosittain tässä päätöksessä tarkoitettuihin toimiin osoitetut määrärahat rahoituskehyksen asettamissa rajoissa.
   5 artikla
   Rahoitusjärjestelyt
   1.   Yhteisön rahoitus myönnetään:

               a)

               avustuksina ilman ehdotuspyyntöä eurooppalaisille standardointielimille 3 artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttamista varten ja perussäädöksessä mainituille varainhoitoasetuksen 49 artiklassa tarkoitetuille elimille tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen töiden suorittamiseksi yhteistyössä eurooppalaisten standardointielinten kanssa;

               b)

               avustuksina ehdotuspyyntöjen perusteella tai julkisen hankintamenettelyn kautta muille elimille 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen standardointitöiden tai 3 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen ohjelmien suorittamiseksi yhteistyössä eurooppalaisten standardointielinten kanssa.

         2.   Edellä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten standardointielinten keskussihteeristöjen toimet voidaan rahoittaa joko hankeavustuksina tai toiminta-avustuksina. Toiminta-avustukset eivät ole automaattisesti väheneviä, jos ne uusitaan.
   3.   Komissio vahvistaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut rahoitusjärjestelyt sekä määrän ja, tarpeen mukaan, rahoituksen enimmäisprosenttiosuuden toimityyppiä kohti. Komission tässä asiassa tekemät päätökset julkistetaan.
   4.   Avustussopimuksissa voidaan hyväksyä tuensaajan yleisistä kustannuksista maksettava kiinteämääräinen korvaus, enintään 30 prosenttia toimen yhteenlasketuista välittömistä tukikelpoisista kustannuksista, paitsi jos tuensaajan välilliset kustannukset katetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavasta toiminta-avustuksesta.
   5.   Luontoissuoritus hyväksytään yhteisrahoituksen osuutena. Luontoissuoritusten arvottaminen suoritetaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 mukaisesti.
   6.   Eurooppalaisten standardointielimille myönnettäviin avustuksiin liittyvät hallinnolliset edellytykset ja rahoitusehdot sekä yhteistyön yhteiset tavoitteet määritellään eurooppalaisten standardointielinten ja komission välistä kumppanuutta koskevissa puitesopimuksissa varainhoitoasetuksen ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 mukaisesti. Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedotetaan näiden sopimusten tekemisestä.
   6 artikla
   Hallinnointi ja seuranta
   1.   Budjettivallan käyttäjän standardointitoimien rahoitusta varten määrittämät määrärahat voivat kattaa myös suoraan tämän päätöksen tavoitteiden toteuttamiseksi tarvittavien valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tilintarkastus- ja evaluointitoimien hallinnollisia kustannuksia, ja erityisesti kustannuksia, jotka liittyvät tutkimuksiin, kokouksiin, tiedotus- ja julkaisutoimiin, tietojenvaihtoon käytettäviin tietoverkkoihin sekä muuhun hallinnolliseen ja tekniseen tukeen, jota komissio standardointitoimia varten käyttää.
   2.   Komissio arvioi yhteisön rahoituksen kohteena olevien standardointitoimien asiaankuuluvuutta yhteisön politiikan ja lainsäädännön kannalta ja tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin tuloksista vähintään viiden vuoden välein.
   7 artikla
   Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen
   1.   Komissio valvoo tämän päätöksen nojalla rahoitettavien toimien toteutuksen yhteydessä, että yhteisön taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnällä ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95, (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.
   2.   Tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavissa yhteisön toimissa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla väärinkäytöksellä tarkoitetaan yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen taikka sopimusvelvoitteen rikkomista, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla Euroopan unionin yleiselle talousarviolle tai sen hoidossa oleville talousarvioille perusteettoman menon takia aiheutuva vahinko.
   3.   Tähän päätökseen perustuvissa sopimuksissa edellytetään komission tai komission valtuuttaman edustajan harjoittamaa seurantaa ja varainhoidon valvontaa sekä tilintarkastustuomioistuimen tarvittaessa paikalla suorittamia tilintarkastuksia.
   8 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 24 päivänä lokakuuta 2006.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. LEHTOMÄKI

      (1)  EUVL C 110, 9.5.2006, s. 14.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. toukokuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 18. syyskuuta 2006.

      (3)  EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

      (4)  EUVL C 91, 16.4.2003, s. 7.

      (5)  EYVL L 36, 7.2.1987, s. 31, päätös sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (6)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (7)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1248/2006 (EUVL L 227, 19.8.2006, s. 3).

      (8)  EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1.

      (9)  EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.

      (10)  EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.


Avis juridique important

|

31995D0101(01)

Neuvoston päätös, tehty 1 päivänä tammikuuta 1995, määräenemmistöllä tehtävistä neuvoston päätöksistä 29 päivänä maaliskuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen muuttamisesta

Virallinen lehti nro C 001 , 01/01/1995 s. 0001 - 0001

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 1 päivänä tammikuuta 1995,määräenemmistöllä tehtävistä neuvoston päätöksistä 29 päivänä maaliskuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen muuttamisesta (95/C 1/01)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTOON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Korvataan määräenemmistöllä tehtävistä neuvoston päätöksistä 29 päivänä maaliskuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen (1) 1 artiklan ensimmäisellä rivillä oleva luku 26 ja kuudennella rivillä oleva luku 68 vastaavasti luvuilla 25 ja 65.2 artikla Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 1 päivänä tammikuuta 1995.Neuvoston puolestaA. JUPPÉPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 105, 13. 4. 1994, s. 1