title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 20/14/KOL, annettu 29 päivänä tammikuuta 2014 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 92. kerran

text:
               19.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 179/77

         EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 20/14/KOL,
   annettu 29 päivänä tammikuuta 2014,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 92. kerran
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (2) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 24 artiklan,
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA:
   EFTAn valvontaviranomaisen valtiontukisuuntaviivojen laivanrakennusteollisuutta koskevan luvun (3) voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013 (4).
   Kyseinen luku vastasi laivanrakennusteollisuuden valtiontukea koskevia yhteisön puitteita (5), joiden voimassaolo myös päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013 (6).
   Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, antoi 6 päivänä joulukuuta 2013 tiedonannon laivanrakennusteollisuuden valtiontukea koskevien puitteiden soveltamisen jatkamisesta 30 päivään kesäkuuta 2014 asti (7).
   Kuten yhteisön puitteiden 10 kohdassa todetaan, komissio aikoo sisällyttää laivanrakennusteollisuuden innovaatiotukea koskevat säännöt tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävästä valtiontuesta annettuihin yhteisön puitteisiin ja yhdistää laivanrakennusteollisuuden aluetuet alueellisia valtiontukia koskeviin suuntaviivoihin.
   Komissio antoi 19 päivänä kesäkuuta 2013 alueellisia valtiontukia koskevat uudet suuntaviivat vuosille 2014–2020. EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, on myös antanut uudet alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2014–2020. Molempia suuntaviivoja aletaan kuitenkin soveltaa vasta 1 päivästä heinäkuuta 2014.
   Komissio on parhaillaan tarkistamassa myös tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevia puitteita. Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien uusien puitteiden hyväksymispäivä ei ole vielä tiedossa, mutta komissio aikoo viedä prosessin päätökseen 30 päivään kesäkuuta 2014 mennessä.
   Kun otetaan huomioon, että myös valvontaviranomaisen tarkoituksena on laajentaa yleiset horisontaaliset määräykset koskemaan laivanrakennusteollisuutta, kuten laivanrakennusteollisuuden suuntaviivojen 10 kohdassa todetaan, ja jotta voitaisiin varmistaa valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen koko Euroopan talousalueella, valvontaviranomaisen valtiontukisuuntaviivojen nykyisen laivanrakennusteollisuutta koskevan luvun voimassaoloa olisi jatkettava.
   Komissiota ja EFTA-valtioita on kuultu,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan EFTAn valvontaviranomaisen valtiontukisuuntaviivojen laivanrakennusteollisuutta koskevan luvun 35 kohdan ensimmäinen virke kuulumaan seuraavasti:

                  ”(35)

                  Valvontaviranomainen aikoo soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita 30 päivään kesäkuuta 2014.”

   2 artikla
   Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä tammikuuta 2014.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Oda Helen SLETNES

            Puheenjohtaja

         Frank BÜCHEL

            Kollegion jäsen

      (1)  ”ETA-sopimus”.

      (2)  ”Valvonta- ja tuomioistuinsopimus”.

      (3)  EUVL L 31, 31.1.2013, s. 77, ja ETA-täydennysosa N:o 7, 31.1.2013, s. 1.

      (4)  Ks. EFTAn valvontaviranomaisen laivanrakennusteollisuuden valtiontukia koskevien suuntaviivojen 35 kohta.

      (5)  EUVL C 364, 14.12.2011, s. 9.

      (6)  Ks. laivanrakennusteollisuuden valtiontukia koskevien yhteisön puitteiden 35 kohta.

      (7)  EUVL C 357, 6.12.2013, s. 1.


title: Komission päätös (EU) 2015/1321, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2010, valtiontuesta N:o C 38/07 (ex NN 45/07), jota Ranska on myöntänyt Arbel Fauvet Rail SA:lle (tiedoksiannettu numerolla C(2010) 4112) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               31.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 203/31

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/1321,
   annettu 23 päivänä kesäkuuta 2010,
   valtiontuesta N:o C 38/07 (ex NN 45/07), jota Ranska on myöntänyt Arbel Fauvet Rail SA:lle

         (tiedoksiannettu numerolla C(2010) 4112)

   (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan (1),
   ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
   on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (2),
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

   1.1   Komission menettely

               (1)

               Komissiolle ilmoitettiin kantelussa eräistä Ranskan toteuttamista tukitoimista yrityksen Arbel Fauvet Rail SA, jäljempänä ’AFR’, hyväksi. Ranska antoi lisätietoja 28 päivänä tammikuuta 2006, 25 päivänä lokakuuta 2006, 30 päivänä tammikuuta 2007 ja 6 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyillä ilmoituksillaan.

               (2)

               Komissio ilmoitti Ranskalle 12 päivänä syyskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely, joka koskee kyseistä tukea.

               (3)

               Ranska on esittänyt huomautuksensa 12 päivänä lokakuuta 2007 sekä 18 ja 19 päivänä joulukuuta 2007 päivätyillä ilmoituksillaan.

               (4)

               Komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (3). Komissio on pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta.

               (5)

               Komissio ei saanut asianomaisilta huomautuksia.

               (6)

               Komissio teki asiassa 2 päivänä huhtikuuta 2008 kielteisen päätöksen (4), jäljempänä ’alkuperäinen AFR-päätös’, ja määräsi tuen perittäväksi takaisin.

               (7)

               Nord-Pas-de-Calais'n alue riitautti alkuperäisen AFR-päätöksen 9 päivänä heinäkuuta 2008 (T-267/08) ja Douaisis'n kuntaliittymä 17 päivänä heinäkuuta 2008 (T-279/08). Yhtenä perusteena kantajat totesivat, että tukiosuuden laskentaperusteet olivat riittämättömät. Kantelijat myös väittävät komission tehneen selkeän arviointivirheen määritellessään AFR:n virheellisesti vaikeuksissa olevaksi yritykseksi.

         1.2   Biria-tuomio

               (8)

               Huhtikuun 2 päivänä 2008 tehdyssä alkuperäisessä AFR-päätöksessä tuen määrä laskettiin sellaisen menetelmän perusteella, jota oli käytetty Saksan Biria-konsernille myöntämästä valtiontuesta N:o C 38/2005 aikaisemmin tehdyssä komission päätöksessä, jäljempänä ’Biria-päätös’ (5).

               (9)

               Tuen myöntäjä nosti kanteen 5 päivänä huhtikuuta 2007 (T-102/07) ja tuen saajien oikeudellinen seuraaja 16 päivänä huhtikuuta 2007 (T-120/07) toimittamillaan kannekirjelmillä (6). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Biria-päätöksen 3 päivänä maaliskuuta 2010 (7).

               (10)

               Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti suurelta osin komission perustelut, se kuitenkin kumosi päätöksen, koska yhtä kohtaa koskevat perustelut olivat riittämättömät. Yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että komissio ei voi tyytyä siihen, että riskipreemioiden laskentaperusteissa viitataan kerran vuonna 1997 annettuun komission tiedonantoon viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä (8), jäljempänä ’vuoden 1997 viitekorkotiedonanto’, kun määritetään, mikä on tukiosuuden määrä vaikeuksissa olevalle yritykselle annetussa lainassa.

         1.3   Päätöksen peruminen

               (11)

               Alkuperäisessä AFR-päätöksessä viitataan suoraan Biria-päätöksen johdanto-osaan, minkä perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi sen. Sekä Biria-päätöksen että alkuperäisen AFR-päätöksen perustelut, jotka koskevat sovellettavaa riskipreemiota, ovat hyvin samankaltaiset.

               (12)

               Komissio toteaa Biria-päätöksen mukaisesti, että 2 päivänä huhtikuuta 2008 tehdyssä alkuperäisessä AFR-päätöksessä sovelletun riskipreemion tasoa ei ole perusteltu oikeudellisesti riittävällä tavalla. Koska kyseinen päätös ei ole vielä tullut lainvoimaiseksi, se voidaan perua ja antaa uusi päätös.

         2.   KUVAUS TUESTA

   2.1   Tuensaaja

               (13)

               AFR on rautatieliikenteen kaluston valmistaja, joka on erikoistunut tavaravaunuihin ja säiliökontteihin. Se on yksi suurimmista rautatieliikenteen liikkuvan kaluston valmistajista Euroopan markkinoilla. Yrityksen kotipaikka on Douaissa (Nord), ja sen palveluksessa oli noin 265 henkilöä vuonna 2008.

               (14)

               Vuonna 2005 AFR:n osakkeista 100 prosenttia oli Arbel SA -yrityksen hallussa (9). AFR:n palveluksessa oli silloin noin 330 henkilöä.

               (15)

               AFR:n toiminta on ollut tappiollista useiden vuosien ajan. Yrityksen taloudelliset vaikeudet kasvoivat entisestään vuodesta 2001 alkaen. Suuntaus jyrkkeni vuosien 2002 ja 2005 välillä. Seuraavassa taulukossa esitetään joitakin AFR:n tuloksen avaintekijöitä tuen myöntämistä edeltävänä ajanjaksona:

                           31.12.2004

                           31.12.2003

                           31.12.2002

                           31.12.2001

                           Vuotuinen liikevaihto euroina

                           22 700 000

                           42 700 000

                           42 000 000

                           70 000 000

                           Nettotulos euroina

                           – 11 589 620

                           – 14 270 634

                           – 2 083 746

                           – 10 500 000

                           Oma pääoma euroina

                           – 21 090 000

                           – 23 000 000

                           – 8 700 000

                           – 6 600 000

         2.2   Tukitoimenpiteet

               (16)

               Nord-Pas-de-Calais'n alue ja Douaisis'n kuntaliittymä myönsivät 4 päivänä heinäkuuta 2005 AFR:lle kumpikin miljoonan euron suuruisen takaisinmaksettavan lainan, joten lainojen kokonaissumma oli siis kaksi miljoonaa euroa.

               (17)

               Ranskan viranomaisten antamien tietojen mukaan lainat myönnettiin seuraavilla ehdoilla:

                           —

                           Nord-Pas-de-Calais'n alueen myöntämän takaisinmaksettavan lainan vuosikorko oli 4,08 prosenttia (vastaa myöntämishetkellä yhteisössä sovellettua viitekorkoa) sillä varauksella, että AFR tekee rahoitussuunnitelman valmiiksi. Laina oli maksettava takaisin kolmessa vuodessa kahtena vuotuisena maksueränä 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen.

                           —

                           Douaisis'n kuntaliittymä myönsi lainan 4,08 prosentin vuosikorolla (vastaa myöntämishetkellä yhteisössä sovellettua viitekorkoa) sillä varauksella, että Nord-Pas-de-Calais'n alue myöntää vastaavan lainan samoilla ehdoilla ja että toimitetaan todisteet AFR:n sekä Arbel SA:n määräysvallassa olevan Lormaferin peruuttamattomasta sulautumisesta. Kyseinen laina oli myös maksettava takaisin kolmessa vuodessa kahtena vuotuisena maksueränä 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen.

         3.   SYYT MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN

               (18)

               Komissio arvioi päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, että takaisinmaksettavat lainat olivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio totesi, että kyseiset lainat antoivat AFR:lle etua, sillä taloudellisen tilanteensa vuoksi yritys ei olisi pystynyt hankkimaan rahoitusta yhtä edullisin ehdoin rahoitusmarkkinoilta.

               (19)

               Komissio katsoi myös, että AFR oli valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa, jäljempänä ’suuntaviivat’ (10), tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys ja että sen saaman valtiontuen soveltuvuutta olisi arvioitava suuntaviivojen perusteella. Komissio suhtautuu epäilevästi siihen, soveltuuko tuki sisämarkkinoille suuntaviivojen mukaisesti.

         4.   RANSKAN HUOMAUTUKSET

               (20)

               Ranskan viranomaiset väittivät, että vaikka AFR koki vaikeuksia aikana, jolloin takaisinmaksettavat lainat myönnettiin ja maksettiin (vuoden 2005 heinäkuussa ja saman vuoden jälkipuoliskolla), yritys kuitenkin säilytti asiakkaidensa ja pankkien luottamuksen.

               (21)

               Väitteidensä tueksi Ranskan viranomaiset esittivät seuraavat seikat, jotka niiden mukaan ovat merkki asiakkaiden ja pankkien luottamuksesta AFR:ää kohtaan:

                           —

                           pankki […] (11) oli nostanut AFR:n käyttötilin tilinylitysoikeutta kahdella miljoonalla eurolla ([…] takaus),

                           —

                           AFR oli saanut asiakkailta ennakkomaksuina seitsemän miljoonaa euroa ([…]:n takaamana), johon on lisättävä neljä miljoonaa euroa uusina ennakkomaksuina tammikuussa 2006,

                           —

                           samanaikaisesti yritys sai […]:lta/ltä neljän miljoonan euron arvosta tavarantoimittajan takauksia.

               (22)

               Ranskan viranomaiset esittivät huomautustensa tueksi asiakirjoja, joista käy ilmi seuraavaa:

                           —

                           tilinylitysoikeuden korko oli 4,4199 prosenttia 1 päivänä heinäkuuta 2005,

                           —

                           […]:n AFR:lle järjestämien eri takausten kokonaismäärä (tavarantoimittajat, sopimustakaukset, rahoitustakuut) oli 29 miljoonaa euroa 6 päivänä toukokuuta 2005.

               (23)

               Ranskan viranomaiset väittivät, että AFR oli suunnitellut toimenpiteitä ”AFR:n tilauskannan, toiminnan, liikkeenjohdon ja tilien elvyttämiseksi”. Nämä toimenpiteet, joita Ranskan viranomaiset pitävät rakenneuudistussuunnitelmana, niveltyvät kolmen osatekijän ympärille: a) uusi kaupallinen strategia (jolla pyritään parantamaan AFR:n tuotteiden asemaa), b) henkilöstön vähentäminen ja c) rahoitussuunnitelma ja pääomarakenteen vahvistamissuunnitelma. Mainittujen toimenpiteiden toteuttaminen vuodesta 2004 olisi tuottanut myönteisiä tuloksia, kuten esimerkiksi lisännyt liikevaihtoa (22,6 miljoonasta eurosta 45 miljoonaan euroon vuosina 2004–2005) ja parantanut nettotulosta, joka kuitenkin pysyi negatiivisena (– 11,9 miljoonasta eurosta – 8,1 miljoonaan euroon vuosina 2004–2005).

               (24)

               Tarkasteltaessa alkuperäistä AFR-päätöstä vastaan nostettuja kannekirjelmiä on myös huomattava, että johdanto-osan 7 kappaleessa mainitut kantajat ovat väittäneet, että AFR ei ollut vaikeuksissa oleva yritys tuen myöntämishetkellä. Kantajat väittävät, että komissio on tehnyt selkeän arviointivirheen, koska se ei ole ottanut riittävästi huomioon AFR:n elvytystoimenpiteitä (johdanto-osan 23 kappale), joiden myönteisillä tuloksilla (kuten AFR:n vuonna 2004 ja vuoden 2005 alkupuoliskolla tekemät toimitussopimukset) pystyttäisiin mitätöimään komission argumentit, joihin perustui päätelmä AFR:stä vaikeuksissa olevana yrityksenä.

         5.   TUEN ARVIOINTI SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN VALOSSA

   5.1   Valtiontuen olemassaolo

   5.1.1   Valtion varat

               (25)

               SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”

               (26)

               Takaisinmaksettavista lainoista komissio toteaa seuraavaa:

               (27)

               SEUT-sopimuksen 107 artikla ei koske pelkästään jäsenvaltioiden kansallisten hallitusten myöntämiä tukia vaan myös alueellisilta yhteisöiltä, kuten Nord-Pas-de-Calais'n alueelta ja Douaisis'n kuntaliittymältä, saatuja tukia. Näiden yhteisöjen varat ovat valtion varoja ja niiden tekemät päätökset myöntää lainoja AFR:lle on katsottava valtion toiminnaksi.

         5.1.2   Tiettyjä yrityksiä suosiva tuki

               (28)

               Lainat myönnettiin ajankohtana, jolloin AFR:n taloudellinen tilanne oli vaikea. Tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio katsoi, että ottaen huomioon tämän päätöksen johdanto-osan 15 kappaleessa kuvattu yrityksen taloudellinen tilanne, AFR oli tuen myöntämishetkellä suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Komissio katsoi myös, että lainat myönnettiin ilman minkäänlaisia takaisinmaksua koskevia vakuuksia, vaikka koron katsotaan vastaavan tavanomaisin vakuuksin katettuihin lainoihin sovellettavia korkoja (12). Sen vuoksi komissio katsoo, ettei AFR olisi mitenkään voinut mainitussa taloudellisessa tilanteessa saada lainamarkkinoilta rahoitusta yhtä edullisin ehdoin. Kyseisistä lainoista koitui siis etua AFR:lle.

               (29)

               On huomattava, että Ranskan viranomaiset totesivat johdanto-osan 24 kappaleessa mainittujen esimerkkien perusteella, että AFR:llä oli tuen myöntämisajankohtana vielä pankkien ja asiakkaiden luottamus. Komission tulkinnan mukaan Ranska kiistää, että AFR oli kykenemätön hankkimaan rahoitusta samanlaisin ehdoin lainamarkkinoilta (samalla kiistetään se, että takaisinmaksettavista lainoista koitui etua AFR:lle) ja että laajemmassa merkityksessä AFR oli lainojen myöntämisen aikaan yhteisön suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys.

               (30)

               Ranskan esittämät huomautukset eivät kuitenkaan muuta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä tehtyä arviota seuraavista syistä:

               (31)

               Ranskan viranomaisten mainitsemat esimerkit lainoista (kuten käyttötilin tilinylitysoikeus ja ennakkomaksut asiakkailta) eivät ole verrattavissa tutkintamenettelyn kohteena oleviin takaisinmaksettaviin lainoihin. Käyttötilin tilinylitysoikeus on hyvin lyhytaikainen laina päinvastoin kuin kolmen vuoden aikana maksettavat lainat. Luotonantajat eivät sen vuoksi sovella näihin erilaisiin luottomuotoihin samanlaista riskianalyysia. Se, että luotonottaja voi saada lyhytaikaisen lainan, ei ole riittävä peruste sen arvioimiselle, voiko luotonottaja saada pitkäaikaisen lainan, jonka takaisinmaksaminen riippuu luotonottajan kyvystä säilyttää yrityksensä elinkelpoisena.

               (32)

               Asiakkailta saaduista ennakkomaksuista komissio toteaa, että […], joka on riippumaton elin, antoi niihin liittyvän vastatakauksen, mikä tarkoittaa, että asiakkaat ja tavarantoimittajat eivät ottaneet riskejä AFR:n taloudellisen tilanteen suhteen. Näin ollen niillä ei ollut syytä tehdä yrityksen taloudellisesta toimintakyvystä sellaista analyysia, jonka ne olisivat vaatineet, jos ne olisivat aikoneet myöntää yritykselle lainan ilman hyväksyttyä vakuutta.

               (33)

               Yhteenvetona voidaan todeta, että Ranskan huomautusten perusteella ei voida päätellä, että AFR olisi voinut saada rahoitusta samanlaisin ehdoin lainamarkkinoilta.

         5.1.3   Vaikeuksissa oleva yritys

               (34)

               AFR:n asemasta suuntaviivoissa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä komissio toteaa seuraavaa.

               (35)

               Suuntaviivojen 10 kohdan a kohdassa todetaan, että yritys on vaikeuksissa, jos se on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana. Kyseinen säännös ilmaisee oletuksen, että suuren osan merkitystä pääomastaan menettänyt yritys ei kykene selviämään menetyksistään, mikä johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä. Komissio katsoo, että tätä oletusta voidaan loogisesti soveltaa sitä suuremmalla syyllä sellaiseen yritykseen, joka on menettänyt koko merkityn pääomansa ja jonka oma pääoma on negatiivinen.

               (36)

               Kuten johdanto-osan 15 kappaleessa mainitut taloudelliset tiedot osoittavat (Ranska ei kyseenalaistanut näitä muodollisen tutkintamenettelyn aikana), AFR:n oma pääoma oli negatiivinen vuodesta 2001 alkaen eikä se tuen myöntämisajankohtana ollut kyennyt muuttamaan suuntaa takaisin positiiviseksi. Komissio katsoo, että näissä olosuhteissa AFR oli tuen myöntämisajankohtana suuntaviivojen 10 kohdan a kohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys.

               (37)

               Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut Biria-tuomiossa, että pääoman merkittävä pieneneminen on todellakin merkki vaikeuksista ja että komissio on aivan oikein päätellyt, että yritys, jonka omat varat ovat negatiiviset, on vaikeuksissa oleva yritys siitä riippumatta, mitä suuntaviivojen erittäin yksityiskohtaisissa määräyksissä sanotaan.

               (38)

               Sitä paitsi komissio katsoo, että AFR täytti tuen myöntämisajankohtana myös suuntaviivojen 11 kohdassa esitetyn, vaikeuksissa olevaa yritystä koskevan määritelmän edellytykset. Siinä todetaan, että vaikka 10 kohdassa esitetyn vaikeuksissa olevaa yritystä koskevan määritelmän edellytykset eivät täyty, yrityksen voidaan katsoa olevan vaikeuksissa erityisesti silloin, kun on havaittavissa tavanomaiset merkit vaikeuksista, kuten kasvavat tappiot ja liikevaihdon supistuminen. Yritys voidaan kuitenkin katsoa suuntaviivojen 11 kohdan mukaan tukikelpoiseksi vasta silloin, kun on varmistettu, ettei yritys kykene saneeraukseen omilla taikka omistajiltaan/osakkailtaan tai markkinalähteistä saaduilla varoilla. Tällä säännöksellä muistutetaan, että vaikeuksissa olevan yrityksen asema on määritettävä kaikkien asianmukaisten indikaattorien valossa ja että ratkaiseva merkitys on annettava yrityksen kyvylle selviytyä ilman viranomaisten puuttumista tilanteeseen. Komissio muistuttaa myös, että voimassa olevan oikeuskäytännön (13) mukaan tällaiset perusteet eivät ole kumulatiivisia eivätkä tyhjentäviä ja ettei ole olemassa vähimmäismäärää tällaisia perusteita, joiden on täytyttävä.

               (39)

               Komissio toteaa tältä osin (kuten johdanto-osan 15 kappaleessa esitetystä taulukosta ilmenee), että vuodesta 2001 alkaen AFR:n liikevaihto on jatkuvasti supistunut samalla kun tappiollisuus on jatkunut. Kysymys on vaikeuksissa olevan yrityksen tunnusmerkeistä suuntaviivojen 11 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio oli jo todennut nämä tunnusmerkit, mikä tuki sen alustavaa päätelmää, että AFR oli vaikeuksissa oleva yritys. Lisäksi AFR:n taloudellisen tilanteen negatiivinen suunta ilmenee siitä, että tammikuusta 2004 alkaen yritys ei ole kyennyt maksamaan 4,3 miljoonan euron sosiaaliturvamaksuja ja verovelkoja määräajassa, ja tämän vuoksi sen oli pyydettävä toimivaltaisilta viranomaisilta lykkäystä ja järjestelyä velan selvittämiseksi.

               (40)

               Keskeiset Ranskan esiin nostamat seikat, jotka saattaisivat merkitä päinvastaista, ovat AFR:lle myönnetyt lainat (käyttötilin tilinylitysoikeus ja ennakkomaksut) ja […]:n AFR:lle myöntämät takaukset. Komissio katsoo, että nämä tulisi ottaa huomioon arvioitaessa suuntaviivojen 11 kohdan edellyttämällä tavalla yrityksen kykyä selvitä rahoitusmarkkinoilta saamansa rahoituksen avulla. Tässä yhteydessä komissio katsoo, että

                           —

                           AFR:n oma negatiivinen pääoma osoittaa, että se ei kyennyt selviytymään vaikeuksista omin varoin,

                           —

                           Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että AFR:n osakkeenomistaja Arbel SA ei kyennyt yksin varmistamaan tytäryhtiönsä selviytymistä huolimatta sille antamastaan tuesta,

                           —

                           rahoitusmarkkinoiden lähteistä voidaan todeta, että lainat ja vakuudet, joihin Ranska on viitannut, merkitsevät korkeintaan sitä, että AFR:llä oli edelleen kyky hankkia rajallinen määrä lyhytaikaista luottoa. Kun otetaan huomioon AFR:n vaikeuksien laajuus ja erityisesti sen oman pääoman tarve, mainituista lainoista ei kuitenkaan voida päätellä, että AFR olisi voinut ratkaista vaikeutensa markkinalähtöisellä rahoituksella. Nimenomaan sen vuoksi Nord-Pas-de-Calais'n alue ja Douaisis'n kuntaliittymä ovat tukeneet AFR:ää taloudellisesti.

               (41)

               Komissio toteaa AFR:n vuodesta 2004 toteuttamista elvytystoimenpiteistä, että rakenneuudistustoimenpiteiden toteuttaminen on edellytys sille, että tuen voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille suuntaviivojen mukaisesti, mikäli mainitut toimenpiteet ovat suuntaviivojen mukaiset. Niiden perusteella yritystä ei kuitenkaan välttämättä luokitella vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, vaan yrityksen asema arvioidaan tuensaajan taloudellisen tilanteen perusteella tuen myöntämishetkellä. Arvio tehdään lähinnä yrityksen viimeisimpien kirjanpitotietojen perusteella. Tässä tapauksessa käytetään tilivuoden 2004 tietoja. Niiden perusteella voidaan edellä esitetyistä syistä päätellä, että AFR oli vaikeuksissa tuen myöntämishetkellä.

               (42)

               Ranskan viranomaiset (ja alkuperäisen päätöksen riitauttaneet kantajat) väittävät, että AFR:n elvyttämistoimenpiteet olisivat johtaneet myönteisiin tuloksiin takaisinmaksettavien lainojen antamista edeltävinä kuukausina. Komissio kuitenkin toteaa, että tätä väitettä tukevat tulokset ovat jääneet vaatimattomiksi, satunnaisiksi ja lyhytkestoisiksi. Yrityksen nettotulos on yhä suurelta osin negatiivinen.

               (43)

               Ranskan viranomaisten väittämää käännöstä myönteiseen suuntaan ei voida pitää vakavana osoituksena AFR:n taloudellisen tilanteen elpymisestä verrattuna tekijöihin, jotka osoittavat, että yrityksellä on vakavia ongelmia, jotka uhkaavat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä yrityksen elinkelpoisuutta. Suurin ongelma on, että AFR:n oma pääoma on ollut negatiivinen vuodesta 2001 (mikä on tärkeä pitkän aikavälin indikaattori). Tällaisella väittämällä ei voida mitätöidä tekijöitä, jotka vahvasti osoittavat, että AFR oli vaikeuksissa oleva yritys.

               (44)

               Sen vuoksi on pääteltävä, että tuen myöntämishetkellä AFR oli vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa, jotka uhkasivat sen elinkelpoisuutta lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, ja että se ei kyennyt ratkaisemaan näitä vaikeuksia ilman viranomaisten apua.

               (45)

               Komissio arvioi, että edellä esitettyjen huomautusten ja erityisesti johdanto-osan 15 kappaleessa olevassa taulukossa esitettyjen taloudellisten tulosten valossa AFR oli takaisinmaksettavien lainojen myöntämisen aikaan suuntaviivojen 10 kohdassa ja toissijaisesti myös suuntaviivojen 11 kohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Ottaen huomioon AFR:n vaikeudet komissio katsoo, että se ei olisi kyennyt hankkimaan rahoitusta yhtä edullisin ehdoin luottomarkkinoilta. Kyseisistä lainoista koitui siis etua AFR:lle, koska se saattoi saada rahoitusta luottomarkkinoita edullisemmilla ehdoilla.

         5.1.4   Vaikutukset kauppaan ja kilpailun vääristyminen

               (46)

               Takaisinmaksettavista lainoista koitui etua AFR:lle suhteessa muihin vastaavassa tilanteessa oleviin yrityksiin, koska vain AFR saattoi hyötyä lainoista.

               (47)

               Rautatieliikenteen liikkuvan kaluston valmistuksen alalla on useita eurooppalaisia toimijoita ja alalla käydään unionin sisäistä kauppaa. AFR:lle myönnetty etu saattaa siis vääristää kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa.

         5.1.5   Päätelmä

               (48)

               Edellä esitettyjen huomautusten perusteella komissio katsoo, että AFR:lle myönnettyjä takaisinmaksettavia lainoja on pidettävä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.

         5.2   Tuen määrä

               (49)

               Kun kyseessä on vaikeuksissa olevalle yritykselle lainojen muodossa myönnetty tuki, tukiosuus muodostuu erotuksesta tosiasiallisesti sovelletun koron ja sen koron välillä, jolla tuensaajayritys olisi voinut saada saman lainan yksityisillä markkinoilla.

               (50)

               Vuoden 1997 viitekorkotiedonannon mukaan komissio vahvistaa viitekorot, joiden pitäisi heijastaa markkinoilla keskipitkiin ja pitkiin lainoihin sovellettavaa korkotasoa, kun nämä on myönnetty tavanomaisin vakuuksin. Tiedonannossa myös korostetaan, että viitekorko on alin käytetty korko, jota voidaan korottaa tilanteissa, joissa on erityinen riski, esimerkiksi silloin, kun yritys on vaikeuksissa tai kun pankkien yleensä vaatimat vakuudet puuttuvat. Tällaisissa tapauksissa korotus voi olla 400 peruspistettä tai enemmän. Vuoden 1997 viitekorkotiedonannossa ei mainita, onko mahdollista laskea yhteen erilaisia riskipreemioita eri riskien huomioon ottamiseksi. Vaikka erilaisten riskipreemioiden yhteenlaskemista ei voida sulkea pois, komission on perusteltava päätöksessään yhteenlaskemisessa käytetty menetelmä analysoimalla rahoitusmarkkinoiden käytäntö (14).

               (51)

               Vuonna 2004 tilintarkastustoimisto Deloitte & Touche GmbH Wirtschaftsprüfungsgesellschaft GmbH teki komission puolesta tutkimuksen (15), jäljempänä ’tutkimus’. Empiiriseen tutkimukseen pohjautuen siinä todettiin, että markkinoilla on preemioita, joita luokitellaan yrityksiin tai liiketoimiin liittyvien eri riskien (joilla on vaihtelevat vakuudet) mukaan. Tutkimus osoittaa selvästi, että silloin kun eri riskitekijöitä (lainanottajan luottokelpoisuus, vakuudet) on useita yhtä aikaa, peruskorkoa on korotettava.

               (52)

               Tämän tutkimuksen jälkeen komissio on tarkentanut ja täsmentänyt lainojen tukiosuuden laskemista vuonna 2008 antamassaan tiedonannossa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (16), jäljempänä ’vuoden 2008 viitekorkotiedonanto’. Tässä tiedonannossa tarkastellaan tutkimuksessa suositeltua menetelmää ja vahvistetaan peruskoron korotukset sekä yrityksen luottokelpoisuuden että tarjottujen vakuuksien mukaan.

               (53)

               On syytä huomata, että määritettäessä toimenpiteiden tukiosuutta on huomioitu valtiontuen käsite ja että kuten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä todetaan: ”Valtiontuen käsitettä sovelletaan objektiiviseen tilanteeseen, joka arvioidaan ajankohtana, jolloin komissio tekee päätöksensä” (17).

               (54)

               Siitä seuraa, että komission mukaan sopiva menetelmä tukiosuuden määrittämiseksi on vuoden 2008 viitekorkotiedonannossa esitetty menetelmä, jota se aikoo käyttää tässä tiedonannossa käsiteltävien toimenpiteiden tutkimisessa.

               (55)

               Vuoden 2008 viitekorkotiedonannossa vahvistetaan, että silloin kun vaikeuksissa oleva yritys tarjoaa alhaiset vakuudet, valtiontuen osuus suljetaan pois korottamalla korkoa 1 000 peruspisteellä.

               (56)

               Niin kuin 5.1.3 osassa todetaan, komissio katsoo, että AFR oli vaikeuksissa oleva yritys (tuki)toimenpiteiden myöntämisen aikaan. Komissio toteaa lisäksi, että takaisinmaksettavista lainoista ei tarjottu minkäänlaisia vakuuksia ja että vakuuksien tasoa voidaan sen vuoksi pitää alhaisena.

               (57)

               Tukiosuus siis vastaa periaatteessa 1 000 peruspisteellä korotetun koron ja sen koron, jolla tuki myönnettiin, välistä erotusta. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että korotusta ei ole kuitenkaan syytä nostaa 1 000 pisteellä tässä tapauksessa, koska 2 päivänä huhtikuuta 2008 tehdyssä alkuperäisessä komission päätöksessä korkoa nostettiin 800 peruspisteellä, tuensaaja ei kiistänyt kyseistä päätöstä ja koska yksikään tuensaajan kilpailija ei kyseenalaistanut alkuperäisen päätöksen laillisuutta, ja kun otetaan huomioon kaikki tähän tapaukseen liittyvä seikat.

               (58)

               Komissio päättelee, että tukiosuus vastaa 800 peruspisteellä korotetun sovellettavan viitekoron sekä sen koron, jolla toimenpide on myönnetty, välistä erotusta.

         5.3   Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

               (59)

               Ottaen huomioon johdanto-osan 15 kappaleen taulukossa kuvattu AFR:n taloudellinen tilanne tuen myöntämisen aikaan (tappiollinen toiminta useina perättäisinä vuosina, negatiivinen oma pääoma, supistuva liikevaihto) komissio katsoo, että AFR oli suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys takaisinperittävien lainojen myöntämisen aikaan. Johdanto-osan 41–44 kappaleessa selitetyistä syistä Ranskan huomautukset eivät muuta tätä analyysiä.

               (60)

               Vuonna 2005 AFR oli osa Arbel SA -holdingyhtiön määräysvallassa olevaa yhtymää. Rautatieliikenteeseen liittyvän toiminnan (AFR ja Lormafer) ohella yhtymä koostui yrityksistä, jotka olivat erikoistuneet rakennusteollisuuden tarvitsemien ikkunoiden valmistukseen. Ranskan viranomaisten ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista antamista tiedoista käy ilmi, että AFR:n vaikeudet olivat sen erityisongelma yhtymän sisällä, sillä sen toiminta ei mitenkään liittynyt rakennustoimintaan. Komissio toteaa myös, että AFR:n vaikeudet näyttävät olleen yhtymälle ylivoimaisen suuria ratkaistavaksi, kun otetaan huomioon sen keskinkertainen tulos. Tämän vuoksi komissio katsoo, että suuntaviivojen 13 kohta ei estä myöntämästä AFR:lle pelastamis- tai rakenneuudistustukea siitä huolimatta, että se kuuluu yhtymään.

               (61)

               Tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille on siis arvioitava suuntaviivojen pohjalta.

               (62)

               Komissio toteaa, että suuntaviivoissa määritellyt edellytykset rakenneuudistustuelle eivät täyty, kun otetaan huomioon seuraavat seikat.

               (63)

               Ranskan viranomaiset eivät esittäneet komissiolle rakenneuudistussuunnitelmaa suuntaviivojen 34–37 kohdan mukaisesti. Johdanto-osan 24 kappaleessa mainitut, Ranskan viranomaisten ns. rakenneuudistussuunnitelmana esittämät rakenneuudistustoimenpiteet – rakenneuudistussuunnitelmaa olisi toteutettu vuodesta 2004 alkaen (katso johdanto-osan 24 kappale) – eivät sisältyneet toimenpiteiden myöntämishetkellä toteuttamiskelpoiseen rakenneuudistussuunnitelmaan, jonka täytäntöönpanoon kyseinen jäsenvaltio sitoutuu (suuntaviivojen 35 kohta). Väitetystä suunnitelmasta ei myöskään tehty markkinatutkimusta, mikä on suuntaviivojen vastaista. Selvitys on tehtävä myös sen varmistamiseksi, että yrityksen elinkelpoisuus voidaan palauttaa ja että yritys toteuttaa sisäisiä rakenneuudistustoimenpiteitä (suuntaviivojen 35 kohta). Lisäksi ei ole mitään todisteita siitä, että heinäkuussa 2005 olisi ollut rakenneuudistussuunnitelmaa, jossa olisi kuvailtu yrityksen vaikeuksiin johtaneita olosuhteita, mikä olisi antanut ”mahdollisuuden arvioida, ovatko ehdotetut toimenpiteet sopivia” (suuntaviivojen 36 kohta). Väitetyssä suunnitelmassa ei myöskään esiinny minkäänlaisia vastasuoritteita, joita edellytetään suuntaviivojen 38 kohdassa.

               (64)

               Edellisessä johdanto-osan kappaleessa mainituista syistä komissio katsoo, ettei sille ole esitetty suuntaviivojen mukaista rakenneuudistussuunnitelmaa.

               (65)

               Tuki ei myöskään näytä täyttävän suuntaviivojen mukaisia edellytyksiä pelastamistuen myöntämiselle, kun otetaan huomioon, että takaisinmyönnettävät lainat myönnettiin yli kuuden kuukauden mittaiselle ajalle (katso suuntaviivojen 25 kohta).

               (66)

               Yhteenvetona voidaan todeta, että kyseinen tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

         6.   PÄÄTELMÄ

               (67)

               Komissio toteaa, että Ranska on myöntänyt mainitun tuen sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Koska tuki ei sovellu sisämarkkinoille, Ranskan on lopetettava sen antaminen ja perittävä takaisin tuensaajalle jo myönnetyt määrät,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Perutaan valtiontuesta N:o C 38/2007 2 päivänä huhtikuuta 2008 tehty komission päätös K(2008) 1089.
   2 artikla
   Ranska myönsi Arbel Fauvet Rail SA:lle valtiontukea sääntöjenvastaisesti ja rikkoi SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Tällainen valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.
   3 artikla
   1.   Ranskan on vaadittava tuensaajaa maksamaan 2 artiklassa tarkoitettu tuki takaisin.
   2.   Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
   3.   Korko lasketaan komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (18) V luvun säännösten mukaisesti.
   4.   Ranskan on peruutettava kaikki 2 artiklassa tarkoitetun tuen maksamatta olevat maksut tämän päätöksen tiedoksiantamisesta alkaen.
   4 artikla
   1.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tehokkaasti.
   2.   Ranskan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
   5 artikla
   1.   Ranskan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta komissiolle seuraavat tiedot:

               a)

               tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko)

               b)

               tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi,

               c)

               asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.

         2.   Ranskan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä säännöllisesti siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava yksityiskohtaisia tietoja tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
   6 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 2010.

            Komission puolesta

         Joaquín ALMUNIA

            Varapuheenjohtaja

      (1)  Joulukuun 1 päivänä 2009 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklasta on tullut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 107 artikla ja perustamissopimuksen 88 artiklasta SEUT-sopimuksen 108 artikla. Kyseiset kaksi määräyskokonaisuutta ovat asiasisällöltään samanlaiset. Tässä päätöksessä SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan tehtyjä viittauksia on tarvittaessa pidettävä viittauksina EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan.

      (2)  EUVL C 249, 24.10.2007, s. 17.

      (3)  Katso alaviite 2.

      (4)  Komission päätös K(2008) 1089, tehty 2. huhtikuuta 2008 (EUVL L 238, 5.9.2008, s. 27).

      (5)  Komission päätös K(2007) 130 lopullinen, tehty 24. tammikuuta 2007 (EUVL L 183, 13.7.2007, s. 27).

      (6)  Asiat yhdistettiin 24. marraskuuta 2008 tehdyllä puheenjohtajan päätöksellä.

      (7)  Yhdistetyt asiat T-102/07, Freistaat Sachsen v. komissio, ja T 120/07, MB Immobilien ja MB System v. komissio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

      (8)  EYVL C 273, 9.9.1997, s. 3.

      (9)  AFR siirtyi 29. kesäkuuta 2007 IGF Industries -yritykselle. Sen viralliseksi nimeksi tuli ”IGF Industries – Arbel Fauvet Rail”.

      (10)  EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2.

      (11)  Salassapitovelvollisuuden alaan kuuluvat tiedot merkitään vastedes seuraavasti: […].

      (12)  Katso komission tiedonanto viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä (EYVL C 273, 9.9.1997, s. 3).

      (13)  Katso ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-349/03, Corsica Ferries, 15.6.2005 antama tuomio (Kok. 2005, s. II-2197, 191 kohta); 13 päivänä toukokuuta 2003 tehty komission päätös valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Kahla Porzellan GmbH:lle ja Kahla/Thüringen Porzellan GmbH:lle (EUVL L 227, 11.9.2003, s. 12, johdanto-osan 117 kappale); 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehty komission päätös Saksan MobilCom AG:lle myöntämästä valtiontuesta (EUVL L 116, 4.5.2005, s. 55, johdanto-osan 148–164 kappale); edellä mainitun Biria-tuomion 133–135 kohta.

      (14)  Katso Biria-tuomio yhdistetyissä asioissa T-102/07 ja T-120/07, Freistaat Sachsen, MB Immobilien Verwaltungs GmbH ja MB System GmbH & Co. KG v. komissio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 218–222 kohta.

      (15)  ”Study by Deloitte & Touche GmbH in relation to the updating of the reference rates of interest appliedt o State aid control in the EU”, lokakuu 2004, http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf.

      (16)  EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6.

      (17)  Katso yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-341/06 P ja C-342/06 P, Chronopost, 1.7.2008 antama tuomio, Kok. 2008, s. I-4777, 95 kohta.

      (18)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).