               24.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/441

         P7_TA(2014)0097
   Päätös olla vastustamatta täytäntöönpanotoimenpidettä: vuosina 2013–2020 huutokaupattavien kasvihuonekaasujen päästöoikeudet
   Euroopan parlamentin päätös 6. helmikuuta 2014 olla vastustamatta luonnosta komission asetukseksi (EU) N:o …/… asetuksen (EU) N:o 1031/2010 muuttamisesta erityisesti vuosina 2013–2020 huutokaupattavien kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien määrän vahvistamiseksi (D031326/02 – 2014/2523(RPS))
   (2017/C 093/63)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon luonnoksen komission asetukseksi (EU) N:o …/… asetuksen (EU) N:o 1031/2010 muuttamisesta erityisesti vuosina 2013–2020 huutokaupattavien kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien määrän vahvistamiseksi,

               —

               ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13. lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1),

               —

               ottaa huomioon edellä mainitun direktiivin 23 artiklassa tarkoitetun komitean 8. tammikuuta 2014 antaman lausunnon,

               —

               ottaa huomioon komission 7. tammikuuta 2014 päivätyn kirjeen, jossa komissio pyytää parlamenttia ilmoittamaan, ettei se aio vastustaa ehdotusta asetukseksi,

               —

               ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan 30. tammikuuta 2014 päivätyn kirjeen valiokuntien puheenjohtajakokouksen puheenjohtajalle,

               —

               ottaa huomioon menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28. kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (2),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 88 artiklan 4 kohdan d alakohdan ja 87 a artiklan 6 kohdan,

               1.

               ilmoittaa, että se ei vastusta luonnosta komission asetukseksi;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen komissiolle ja tiedoksi neuvostolle.

      (1)  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

      (2)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.


title: Päätös N:o F2, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2015, tiedonvaihdosta laitosten välillä perhe-etuuksien myöntämistä varten (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               11.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/11

         PÄÄTÖS N:o F2,
   annettu 23 päivänä kesäkuuta 2015,
   tiedonvaihdosta laitosten välillä perhe-etuuksien myöntämistä varten
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   (2016/C 52/07)
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) ja erityisesti sen 72 artiklan a alakohdan,
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan ja III osaston VI luvun,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Valtuuskunnat ilmaisivat 22 ja 23 päivänä lokakuuta 2014 pidetyssä hallintotoimikunnan 340. kokouksessa olevansa huolissaan ongelmista, joita niillä oli toimivaltaisten laitosten perhe-etuuksien myöntämistä ja laskemista varten toteuttaman tiedonvaihdon nopeuteen, yhtenäisyyteen ja rakenteeseen liittyen.

               (2)

               Perhe-etuuksien myöntämismenettelyn monimutkaisuudesta ja pituudesta keskusteltiin myös hallintotoimikunnan perhe-etuuksia käsittelevässä työryhmässä 18 päivänä huhtikuuta 2012 ja perhe-etuuksien vientiä ja niitä koskevaa toimivaltaa käsittelevällä keskustelufoorumilla 10 päivänä maaliskuuta 2015.

               (3)

               Laitosten välisessä tiedonvaihdossa olisi noudatettava asetuksen (EY) N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohdan ja 76 artiklan 4 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 987/2009 2 artiklan ja 60 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä.

               (4)

               Asetuksen (EY) N:o 987/2009 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos laitos, jolle perhe-etuuksia koskeva hakemus on tehty, toteaa, että sen lainsäädäntöä sovelletaan, vaikkakaan ei ensisijaisen oikeuden perusteella, sen olisi tehtävä viipymättä väliaikainen päätös sovellettavista ensisijaisuussäännöistä ja toimitettava hakemus asetuksen (EY) N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti sen jäsenvaltion laitokselle, jolla sen mielestä on ensisijainen toimivalta.

               (5)

               Jollei laitos, jolle hakemus toimitettiin edelleen asetuksen (EY) N:o 987/2009 60 artiklan 3 kohdan nojalla, ole ilmoittanut, että se kiistää väliaikaisen päätöksen kyseisessä kahden kuukauden määräajassa, kyseisestä väliaikaisesta päätöksestä tulee lopullinen joko siitä päivästä, jona vastaanottava laitos hyväksyy päätöksen, tai jos vastaanottava laitos ei pysty ilmoittamaan kantaansa väliaikaiseen päätökseen, kahden kuukauden kuluttua siitä, kun vastaanottava laitos on vastaanottanut hakemuksen (sen mukaan, kumpi on aiempi).

               (6)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti erotusetuus olisi laskettava ja maksettava viipymättä heti, kun asianomainen henkilö saa oikeuden etuuteen ja kun kyseisellä jäsenvaltiolla on tarvittavat tiedot erotusetuuden laskemiseksi.

               (7)

               Jos laitos, jolle perhe-etuuksia koskeva hakemus jätettiin, on tehnyt väliaikaisen päätöksen sovellettavista ensisijaisuussäännöistä, mutta sillä ei vielä ole kaikkia erotusetuuden lopullisen määrän laskemiseksi tarvittavia tietoja, kyseisen laitoksen olisi asianomaisen henkilön pyynnöstä laskettava ja myönnettävä erotusetuus väliaikaisesti, jos tällainen laskenta on mahdollista asetuksen (EY) N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 7 artiklan ja 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. Jos asianomaiset laitokset ovat eri mieltä siitä, mitä lainsäädäntöä sovelletaan ensisijaisen oikeuden perusteella, olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 987/2009 6 artiklan 2–5 kohtaa ja 60 artiklan 4 kohtaa.

               (8)

               Käytettäessä lomakkeita tietojen vaihtamiseksi asetusten (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009 mukaista perhe-etuuksien myöntämistä ja laskemista varten olisi noudatettava päätöksen N:o E1 (3) säännöksiä.

               (9)

               Jotta helpotetaan asetusten (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009 yhdenmukaista soveltamista, hallintotoimikunta on näin ollen yhtä mieltä siitä, että olisi vahvistettava selkeämmät määräajat tietojen vaihtamiselle asetusten (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009 mukaista perhe-etuuksien myöntämistä ja laskemista varten ja lisäksi olisi annettava selkeämmät säännöt erotusetuuden maksamisesta (myös väliaikaisesti).
               sekä käsittelee asiaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1.

               Laitoksen on toimitettava viipymättä muiden jäsenvaltioiden asianomaisille laitoksille kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen etuutta koskevan oikeuden vahvistamiseksi ja perhe-etuuden laskemiseksi. Samoin jos laitos on saanut tietoja, joilla saattaa olla merkitystä päätettäessä oikeudesta tai myönnettävien perhe-etuuksien määrästä, sen on toimitettava asiaa koskevat tiedot muille asianomaisille laitoksille mahdollisimman pian.

               2.

               Laitoksen on vastattava viipymättä toisesta jäsenvaltiosta saatuun tietopyyntöön ja joka tapauksessa viimeistään:

                           a)

                           kahden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona se on vastaanottanut pyynnön asiassa, joka koskee pyyntöä ottaa kantaa asetuksen (EY) N:o 987/2009 60 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun ensisijaisuussääntöjä koskevaan väliaikaiseen päätökseen, tai

                           b)

                           kolmen kuukauden kuluttua tietopyynnön vastaanottamisesta kaikissa muissa tapauksissa.

               3.

               Poikkeustapauksissa, joissa tietopyynnön vastaanottanut laitos ei perustelluista syistä pysty vastaamaan 2 kohdan b alakohdassa asetetuissa määräajoissa, sen on ilmoitettava asiasta ja viivästyksen syistä pyynnön esittäneelle laitokselle; ja kyseisen laitoksen on mahdollisuuksien mukaan ilmoitettava, milloin se aikoo toimittaa pyydetyt tiedot ja pidettävä pyynnön esittänyt laitos ajan tasalla kaikista muutoksista alustavaan aikatauluun.

               4.

               Jos asia koskee vähintään kahta jäsenvaltiota, toimivaltaisten laitosten on pyynnöstä vaihdettava tietoja etuudensaajien perhetilanteesta ja maksettujen etuuksien määrästä ja tasoista. Tällaisiin pyyntöihin sovelletaan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja aikatauluja. Kun kyseessä ovat ilman konkreettisia perusteita esitetyt yleiset määräaikaiset pyynnöt joko etuuden määrän tarkistamiseksi tai etuutta koskevan oikeuden varmentamiseksi, toimivaltaisen laitoksen ei pidä esittää tällaista pyyntöä useammin kuin kerran vuodessa eikä vastaanottava toimivaltainen laitos ole velvollinen vastaamaan pyyntöön useammin kuin kerran vuodessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa säädetyn velvollisuuden soveltamista.

               5.

               Erotusetuus on laskettava ja maksettava viipymättä heti, kun asianomainen henkilö saa oikeuden etuuteen ja kun kyseisellä jäsenvaltiolla on tarvittavat tiedot erotusetuuden laskemiseksi. Erotusetuus tai tilapäinen erotusetuus on maksettava perhe-etuuksien maksamisen osalta toimivaltaisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädetyin väliajoin.

               6.

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Liene RAMANE

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Päätös N:o E1, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 4 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen tiedonvaihtoon sovellettavan siirtymäkauden käytännön järjestelyistä (EUVL C 106, 24.4.2010, s. 9).


title: Komission päätös (EU) 2016/1847, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016, valtiontuesta SA.41612 – 2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), jonka Alankomaat on toteuttanut Maastrichtin MVV-nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4053) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
                  19.10.2016

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 282/53

            KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2016/1847,
      annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016,
      valtiontuesta SA.41612 – 2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), jonka Alankomaat on toteuttanut Maastrichtin MVV-nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi

            (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4053)

      (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
      ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
      on perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
      sekä katsoo seuraavaa:
      1.   MENETTELY

                  (1)

                  Vuonna 2010 komissiolle ilmoitettiin, että Alankomaat oli toteuttanut tukitoimenpiteen Maastrichtin MVV-nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi. Komissiolle tehtiin lisäksi vuosina 2010 ja 2011 kanteluita toimenpiteistä, joita oli toteutettu muiden alankomaalaisten ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi – kantelut koskivat Tilburgin Willem II:ta, 's-Hertogenboschin FC Den Boschia, Eindhovenin PSV:tä ja Nijmegenin NEC:tä. Alankomaat toimitti komissiolle 2 päivänä syyskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja MVV:tä koskevasta toimenpiteestä.

                  (2)

                  Komissio ilmoitti 6 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Alankomaille päätöksestään aloittaa perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely Willem II:n, NEC:n, MVV:n, PSV:n ja FC Den Boschin hyväksi toteutetuista toimenpiteistä.

                  (3)

                  Komission päätös menettelyn aloittamisesta (jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’) on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                      (2). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseessä olevista toimenpiteistä.

                  (4)

                  Alankomaat esitti huomautuksia MVV:n hyväksi toteutettua toimenpidettä koskevan menettelyn puitteissa 31 päivänä toukokuuta 2013 ja 12 päivänä marraskuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi Alankomaat vastasi lisätietopyyntöön 26 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköiden ja Maastrichtin kunnan välillä järjestettiin tapaaminen 13 päivänä kesäkuuta 2014, minkä jälkeen Alankomaat toimitti komissiolle kirjeen 30 päivänä heinäkuuta 2014.

                  (5)

                  Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet komissiolle huomautuksia MVV:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä.

                  (6)

                  Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen perusteella ja yhteisymmärryksessä Alankomaiden kanssa eri seuroja koskevat tutkintamenettelyt päätettiin toteuttaa erikseen. MVV:tä koskeva tutkinta kirjattiin asianumerolla SA.41612.

            2.   TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

      2.1   Toimenpide ja tuensaaja

                  (7)

                  Kansallinen jalkapalloliitto Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (jäljempänä ’KNVB’) on ammattilais- ja harrastejalkapallon kilpailutoiminnan kattojärjestö. Ammattilaisjalkapallo on organisoitu Alankomaissa kaksitasoiseen järjestelmään. Kaudella 2014/2015 järjestelmään kuului 38 seuraa, joista 18 pelasi ylemmässä sarjassa (eredivisie) ja 20 alemmassa sarjassa (eerste divisie).

                  (8)

                  Maastrichtse Voetbal Vereniging, josta on kaudesta 2010/2011 lähtien käytetty nimeä Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht (jäljempänä ’MVV’), on perustettu vuonna 1908, ja seura pelaa kotiottelunsa De Geusselt -jalkapallostadionilla Maastrichtissa. MVV putosi ylemmästä sarjasta alempaan vuonna 2000. MVV ei ole pelannut eurooppalaisessa turnauksessa vuoden 1970 jälkeen.

                  (9)

                  MVV:n oikeudellinen muoto on säätiö, joka kantaa nimeä Stichting MVV. Alankomaiden antamien tietojen mukaan MVV on pienyritys (3). Kaudella 2009/2010 sillä oli 38 työntekijää, ja kaudella 2010/2011 työntekijöitä oli 35. Seuran liikevaihdon ja taseen loppusumma oli molempina vuosina selvästi alle 10 miljoonaa euroa.

                  (10)

                  Vuoden 2010 ensimmäisellä neljänneksellä Maastrichtin kunta (jäljempänä ’kunta’) sai tietää, että MVV oli vakavissa talousvaikeuksissa. Sen velkataakka oli noussut 6,5 miljoonaan euroon; tästä summasta 1,7 miljoonaa euroa oli kunnalta pääomalainana otettua velkaa. MVV:n tukijat, yritykset ja sponsorit käynnistivät huhtikuussa 2010 aloitteen (”Initatiefgroup MVV Maastricht”), jonka tarkoituksena oli estää seuran vararikko. Aloitteeseen sisältyi liiketoimintasuunnitelma, jolla pyrittiin tervehdyttämään MVV:n taloustilanne ja tekemään siitä elinkelpoinen ammattilaisjalkapalloseura. Kunta oli mukana tässä suunnitelmassa. Toukokuussa 2010 kunta luopui 1,7 miljoonan euron saatavistaan osana velkojien yhdessä tekemää sopimusta – tämä tapahtui ilman virallista maksujen keskeytysmenettelyä. Lisäksi kunta osti stadionin ja harjoituskentät, jotka olivat vain MVV:n käytössä mutta kolmannen osapuolen (Stichting Stadion Geusselt -säätiön) taloudellisessa omistuksessa pitkäaikaisen vuokraoikeuden sisältäneen liiketoimen perusteella, 1,85 miljoonalla eurolla. Kauppahinta perustui ulkopuolisen arvioitsijan tekemään selvitykseen.

                  (11)

                  Alankomaat ei ilmoittanut komissiolle perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti aikomuksestaan luopua 1,7 miljoonan euron saatavistaan, joita sillä oli MVV:ltä, ja ostaa jalkapallostadion ja harjoituskentät 1,85 miljoonalla eurolla.

            2.2   Menettelyn aloittamisen syyt

                  (12)

                  Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio esitti alustavana päätelmänään, että kunta oli antanut MVV:lle valikoivaa etua valtion varoilla ja oli näin tukenut jalkapalloseuraa. Komissio katsoi, että toimenpiteistä oli päätetty yhdessä ja että ne olivat tiiviisti kytköksissä toisiinsa. Komissio katsoi lisäksi, että ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi toteutettavat tukitoimenpiteet todennäköisesti vääristävät kilpailua ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissio ei pystynyt päättelemään käytettävissä olleiden tietojen perusteella, oliko kunta menetellyt tavanomaisen markkinataloudessa toimivan velkojan tavoin päättäessään antaa anteeksi seuran velan. Komissio ei voinut päätellä, oliko kunta menetellyt tavanomaisen markkinataloudessa toimivan sijoittajan tavoin ostaessaan stadionin ja harjoituskentät kolmannelta osapuolelta, sillä ennen kaupan toteuttamista laadittua uskottavaa liiketoimintasuunnitelmaa ei ollut olemassa. Komissio pyysi niin ikään yksityiskohtaisia tietoja kunnanvaltuustossa esitetyistä lausunnoista, joiden mukaan kolmas osapuoli (Stadium De Geusselt -säätiö) käyttäisi stadionin kaupasta saadun tuoton MVV:n velkojen etuoikeutettujen osien, kuten eläkemaksujen ja verojen, kattamiseen.

                  (13)

                  Komissio toteaa, että MVV oli ollut vaikeassa taloustilanteessa jo useita vuosia ennen vuotta 2010. Kaudella 2007/2008 seura teki tappiota 0,15 miljoonaa euroa, ja sen oma pääoma oli miinuksella (– 2,7 miljoonaa euroa). Kaudella 2008/2009 MVV teki tappiota 1,1 miljoonaa euroa, ja sen oma pääoma oli – 3,8 miljoonaa euroa. Vuoden 2010 maaliskuuhun mennessä seuralle oli kertynyt lisätappioita 1,3 miljoonaa euroa, ja sen oma pääoma oli vajonnut – 5,17 miljoonaan euroon. Huhtikuussa 2010 MVV ei enää kyennyt maksamaan palkkoja ja muita juoksevia menoja ja oli siis todella vararikon partaalla.

                  (14)

                  Tämän perusteella komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että MVV oli ollut talousvaikeuksissa tuen myöntämishetkellä. Arvioidakseen, onko tuki valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi vuonna 2004 annettujen suuntaviivojen (4) (jäljempänä ’suuntaviivat’) mukaista, komissio pyysi tietoja kaikkien kyseisissä suuntaviivoissa asetettujen vaatimusten täyttymisestä.

                  (15)

                  Komissio ei eritoten kyennyt tarkistamaan, täyttyivätkö suuntaviivojen 34–37 kohdassa asetetut edellytykset, jotka koskivat rakenneuudistussuunnitelman luonnetta ja sen noudattamista. Komissio ei myöskään pystynyt tarkistamaan, oliko riittäviä vastasuoritteita toteutettu suuntaviivojen 38–42 kohdan mukaisesti. Lisäksi olisi pystyttävä osoittamaan, että tuki oli rajattu välttämättömään vähimmäismäärään, että tuensaaja oli itse osallistunut rakenneuudistussuunnitelmaan riittävällä rahoitusosuudella ja että tuen ainutkertaisuuden periaatetta noudatettaisiin.

            3.   ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET

                  (16)

                  Alankomaat kiisti näkemyksen, että MVV:n hyväksi toteutetut toimenpiteet olisivat valtiontukea. Alankomaiden mukaan kunta, jolla oli ollut toissijaisia saatavia vararikon partaalla olevalta yritykseltä, oli toiminut markkinataloudessa toimivan velkojan periaatteen mukaisesti luopumalla saatavistaan vuonna 2010. Se katsoi, että seura olisi ajautunut välittömästi konkurssiin, mikäli velkoja olisi aloittanut virallisen maksukyvyttömyysmenettelyn tai hakenut seuran asettamista konkurssiin. Alankomaiden mukaan kunta ei erittäin todennäköisesti olisi kuitenkaan saanut pääomalainastaan mitään takaisin, jos MVV olisi tehnyt konkurssin. Kunnan saatava oli toissijainen ja siten etuoikeusasemaltaan noin 3 miljoonan euron suuruisia saatavia (joita olivat muiden velkojien etuoikeutetut (”preferente”) ja vakuudettomat (”concurrente”) saatavat) huonommassa asemassa. Alankomaat väitti, että kunnalla ei näin ollen ollut mahdollisuuksia saada lainasta mitään takaisin ja että jopa etuoikeutetut ja vakuudettomat velkojat olivat olleet halukkaita luopumaan saatavistaan kokonaisvaltaisen rakenneuudistussuunnitelman puitteissa. Jos kunta ei olisi luopunut saatavastaan toukokuussa 2010 ja olisi näin ollen pannut alulle virallisen maksukyvyttömyysmenettelyn, MVV olisi niin ikään ollut KNVB:n sääntöjen mukaisesti vaarassa menettää lupansa pelata ammattilaisjalkapalloa. Lupaa ei olisi ollut mahdollista siirtää toiselle seuralle.

                  (17)

                  De Geusselt -stadionin ja MVV:n käyttämien harjoitustilojen oston osalta Alankomaat totesi, että kauppa oli toteutettu ulkopuolisen asiantuntijan määrittämällä hinnalla ja oli näin ollen ollut markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukainen. Arviossa oli otettu huomioon pitkäaikaisen vuokraoikeuden ja tontilla sijaitsevien rakennusten arvo. Lisäksi Alankomaat korosti stadionin strategisesti keskeistä sijaintia Maastrichtissa ja kunnan etuja, jotka liittyivät laajamittaiseen (uudis-)rakentamiseen De Geusseltin alueella, jolla stadion ja harjoituskentät sijaitsevat.

                  (18)

                  Alankomaat totesi vaihtoehtoisesti, että vaikka toimenpiteiden katsottaisiin antaneen valikoivaa etua MVV:lle, ne eivät vääristäisi kilpailua tai vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Alankomaat painotti, että MVV:n asema kansallisessa ammattilaisjalkapallossa oli heikko, joten seuran osallistuminen kilpailuihin eurooppalaisella tasolla oli erittäin epätodennäköistä. Lisäksi todettiin, että komissio ei ollut kyennyt osoittamaan, että MVV:lle annettu tuki vääristäisi kilpailua tai vaikuttaisi kauppaan millään menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esiin nostetuilla markkinoilla.

                  (19)

                  Näiden argumenttien lisäksi Alankomaat totesi, että vaikka toimenpiteet katsottaisiinkin valtiontueksi, kyse olisi sisämarkkinoille soveltuvasta tuesta. Nämä argumentit perustuivat ensinnäkin suuntaviivoihin ja toiseksi suoraan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdan perusteella toteutettuun sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointiin.

            4.   TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

      4.1   Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

                  (20)

                  Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan valtiontukea on jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa ja joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa säädetyt ehdot ovat kumulatiivisia, joten kaikkien ehtojen on täytyttävä, ennen kuin toimenpide katsotaan valtiontueksi.

                  (21)

                  Komissio on arvioinut menettelyn aloittamista koskevan päätöksen mukaisesti kunnan 25 päivänä toukokuuta 2010 tekemää päätöstä luopua 1,7 miljoonan euron toissijaisesta saatavastaan MVV:n hyväksi ja ostaa De Geusselt -stadion ja MVV:n harjoitustilat 1,85 miljoonalla eurolla. Alankomaiden mukaan molemmat toimenpiteet ovat markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisia, eikä niihin näin ollen tulisi katsoa sisältyvän valtiontukea.

                  (22)

                  Komissio katsoo asiaan liittyvän oikeuskäytännön (5) mukaisesti, että kyseisten kahden toimenpiteen välillä on välttämätön ja kiinteä yhteys. Komissio on ottanut päätelmää tehdessään huomioon tarkasteltavien toimenpiteiden ajoituksen, niiden tavoitteet ja MVV:n tilanteen hetkellä, jolloin kunta teki päätöksen MVV:n tukemisesta (6). Komissio toteaa ensinnäkin, että toimenpiteet esiteltiin yhdessä ja niistä päätettiin samassa kunnanvaltuuston kokouksessa 25 päivänä toukokuuta 2010. Molempien toimenpiteiden tavoitteena oli varmistaa, että MVV pelastettaisiin lähitulevaisuudessa, ja molempia toimenpiteitä käsiteltiin – yhtenä ehdotuksena – osana kunnan muodostamaa kantaa Initiatiefgroep MVV Maastricht -ryhmän kehittelemästä pelastamissuunnitelmasta. Komission näkemys on näin ollen se, että toimenpiteet liittyvät tavoitteiden ja MVV:n tuolloisen tilanteen osalta tiiviisti toisiinsa, sillä niiden tarkoituksena oli varmistaa MVV:n pelastaminen mitä ilmeisimmin hyvin heikosta taloudellisesta tilanteesta.

                  (23)

                  Kunta päätti molemmista toimenpiteistä, ja niistä on kyseiselle kunnalle taloudellisia vaikutuksia (kaiken kaikkiaan 3,55 miljoonaa euroa). Kyse on näin ollen valtion varojen käytöstä, mitä Alankomaat ei kiistä. Valtion varoja voidaan siirtää monessa muodossa, esimerkiksi suorina avustuksina, lainoina, takauksina, suorina sijoituksina yritysten pääomaan ja luontoisetuuksina. Valtion saatavista luopuminen ja muu kuin markkinaolosuhteiden mukainen sijoittaminen ovat niin ikään valtion varojen siirtämistä.

                  (24)

                  Alankomaat ja kunta väittävät lisäksi, että kunta oli toiminut markkinataloudessa toimivan velkojan periaatteen mukaisesti luopuessaan saatavastaan ja markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti ostaessaan stadionin ja harjoitustilat – näin kunta ei olisi tarjonnut perusteetonta taloudellista etua MVV:lle. Komissio ei ole tästä näkemyksestä samaa mieltä seuraavista syistä.

                  (25)

                  Aina kun jonkin yrityksen taloudellinen tilanne paranee valtion toimenpiteen seurauksena, kyse on edun antamisesta. Sen arvioimiseksi, onko kyse perusteettomasta edusta, yrityksen taloudellista tilannetta toimenpiteen jälkeen olisi verrattava sen taloudelliseen tilanteeseen, jos toimenpidettä ei olisi toteutettu. Ei voida kiistää, etteikö MVV:n taloudellinen tilanne olisi parantunut huomattavasti tarkasteltavana olevien toimenpiteiden ansiosta.

            4.1.1   Pääomalainasta / toissijaisesta saatavasta luopuminen

                  (26)

                  Kunnan ja muiden suurten velkojien hyväksymien toimenpiteiden avulla MVV pystyi puhdistamaan taseensa. Komissio toteaa, että MVV:n muut suuret velkojat eli velkojat, joilla oli saatavia yli 150 000 euroa, luopuivat niin ikään saatavistaan, ja pienet velkojat luopuivat osasta saataviaan. Toimia, joiden seurauksena yksityiset osapuolet luopuivat 2,25 miljoonan euron suuruisista saatavista, ja kunnan toimia ei toteutettu virallisessa maksujen keskeytysmenettelyssä. Virallisten puitteiden puuttuminen on syy sille, miksi pieni osa velkojista, joiden yhteenlasketut saatavat olivat 145 347 euroa, ei loppujen lopuksi luopunutkaan saatavistaan, vaikka jotkut niistä olivat luvanneet niin tehdä. Niin ikään komissio toteaa, että muut saatavat, joista velkojat luopuivat, eivät olleet kunnan saatavan tavoin toissijaisia. Alankomaiden mukaan sillä, että virallista menettelyä ei toteutettu, ei ollut olennaista vaikutusta sikäli, että velkajärjestelyn tulos olisi ollut kunnan kannalta sama silloin, jos velat olisi järjestelty kansallisen konkurssilain mukaisessa virallisessa maksujen keskeytysmenettelyssä eli jos muut velkojat olisi voitu pakottaa velkojien keskinäiseen sopimukseen – kunta olisi joka tapauksessa menettänyt (toissijaisen) lainansa määrän kokonaisuudessaan.

                  (27)

                  Komissio on kuitenkin jo aiemmin todennut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että kolme velkojaa ei luopunut saatavistaan kokonaan vaan muutti ne saataviksi, jotka perittäisiin mahdollisista uusista siirtomaksuista, joita MVV:lle maksettaisiin seuran jättävistä pelaajista. Tältä osin Alankomaat totesi, että näillä kolmella velkojalla oli etuoikeutettuja ja vakuudellisia saatavia kaiken kaikkiaan 1,135 miljoonaa euroa. Näillä velkojilla olisi näin ollen ollut virallisessa konkurssimenettelyssä paremmat mahdollisuudet saada takaisin ainakin jokin osa saatavistaan kuin muilla velkojilla, joilla ei ollut vakuuksia, saati kunnalla, jonka saatava oli toissijainen. Komissio katsoo, että yksityinen sijoittaja – jonka lainaehdot tosin poikkeavat kunnan lainaehdoista – ei olisi luopunut saatavastaan kokonaan tai olisi vähintään hankkinut – taikka pyrkinyt hankkimaan – jonkinlaisen (mahdollisen) vakuuden näin merkittävästä lainamäärästä luopumista vastaan, vaikka takaisinmaksun mahdollisuus olikin vähäinen. Lisäksi komissio toteaa, että kunta olisi kenties voinut saada hyvitystä muilta velkojilta, jos kerran seuran pelastamissuunnitelma riippui myös kunnan osallistumisesta. Näin ollen komissio katsoo, että kunnan tekemä päätös luopua lainasaatavastaan kokonaan ilman minkäänlaisia ehtoja tai vakuuksia ei noudattanut markkinataloudessa toimivan velkojen periaatetta.

                  (28)

                  Päätöksestä osallistua velkojien väliseen sopimukseen ilman virallista maksujen keskeytysmenettelyä Alankomaat toteaa, että KNVB olisi peruuttanut MVV:n luvan pelata ammattilaisjalkapalloa, mikäli se olisi joutunut viralliseen maksujen keskeytysmenettelyyn. Näin ollen virallista maksujen keskeytysmenettelyä ei pidetty kunnan eikä myöskään velkojien suuren enemmistön etujen mukaisena. Kunnan asema ei näin ollen tältä osin suoraan eroa muista velkojista.

                  (29)

                  Tässä yhteydessä Alankomaiden viranomaiset viittaavat menettelyn aloittamista koskevan päätöksen siihen osaan, jossa komissio päättelee, että Arnhemin kunnan toimenpiteet Vitesse-jalkapalloseuran hyväksi eivät olleet valtiontukea: yhtäläisen kohtelun periaate edellyttää, että tilanne pitäisi arvioida samalla tavoin kuin Arnhemin kunnan tilanne eli että kyseisen toiminnan katsottaisiin noudattaneen perussopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa, sillä kunnan tekemät päätökset olisivat olleet yksityisen velkojan periaatteen mukaisia. Tältä osin komissio toteaa, että tapauksia on aina arvioitava kunkin tapauksen tosiseikkojen valossa. Arnhemin kunnan ja Vitesse-jalkapalloseuran tapauksessa velkojien tekemän sopimuksen sisältämät ehdot merkitsivät sitä, että kunta ja muut velkojat asetettiin täysin tasaveroiseen asemaan (jokainen velkoja saisi 12 prosenttia maksamatta olevista saatavistaan) – Maastrichtin kunnan ja MVV:n tapauksessa näin ei kuitenkaan toimittu: muut (etuoikeutetut) velkojat voivat saada saatavistaan luopumista vastaan osuuden mahdollisista pelaajasiirroista saatavista tuloista, mutta Maastrichtin kunnalle tämä ei ole mahdollista.

                  (30)

                  Alankomaat esitti myös muita MVV:n vararikon sosioekonomisiin seurauksiin liittyviä perusteluita, mutta niitä ei voida ottaa huomioon markkinataloussijoittajaperiaatetta koskevassa arvioinnissa.

                  (31)

                  Ensinnäkin MVV:n mahdollisen vararikon sosioekonomiset seuraukset liittyvät kunnan rooliin julkisena viranomaisena eivätkä yksityisen sijoittajan asemaan. Kunta on toki voinut toimia De Geusselt -alueeseen sijoittaneena tahona, kuten kunnanvaltuuston 25 päivänä toukokuuta 2010 pitämän kokouksen pöytäkirjoissa mainitaan, mutta tällaiset edut ovat osa laajempaa etua, joka liittyy muihin yleisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin, kuten alueen infrastruktuurin ja talouden kehittämiseen, kunnan urheilupolitiikkaan ja kunnallisiin kumppanuuksiin. Näin ollen lainasta luopuminen ei luopumishetkellä liittynyt taikka liittyi vain osittain kaupalliseen etuun, joka kunnalla oli maanomistajana tai yrityksenä. Sikäli kuin kaupallisia etuja on ollut olemassa, Alankomaat ei ole antanut niiden laadusta minkäänlaista tarkkaa tietoa. Toiseksi on huomattava, että lainasta luopuminen ei vielä yksin olisi estänyt MVV:n ajautumista vararikkoon: tukitoimenpiteitä tarvittiin lisää, eikä tukitoimenpiteenä toteutetun stadionin ja harjoituskentän oston voida komission mukaan katsoa noudattavan markkinataloussijoittajaperiaatetta. Kuten edellä on todettu, toimenpiteitä on arvioitava yhdessä.

                  (32)

                  Näistä syistä komissio päättelee, että kunta ei toiminut markkinataloustoimijana päättäessään luopua 1,7 miljoonan euron saatavastaan toukokuussa 2010. Päätelmä perustuu lisäksi siihen, että lainasta luopumista on arvioitava yhdessä harjoituskenttien ja stadionin oston kanssa, ja komissio päättelee, ettei tällainen osto ole markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen, kuten seuraavassa tullaan täsmentämään.

            4.1.2   Harjoituskenttien ja stadionin osto

                  (33)

                  Kunta ei ainoastaan luopunut toissijaisesta saatavastaan MVV:ltä vaan osti lisäksi De Geusselt -stadionin ja seuran Klein Geusselt -harjoitustilat osana kokonaisvaltaista MVV:n pelastamis- ja rakenneuudistussuunnitelmaa. Alankomaat väittää, että tämä ostotoimi ei ollut valtiontukea, sillä se toteutettiin markkinaehdoin. Argumentti perustuu komission tiedonantoon julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita koskeviin kauppoihin sisältyvistä tuista (7) (jäljempänä ’maa-alueiden myyntiä koskeva tiedonanto’) sekä markkinataloussijoittajaperiaatteeseen, jonka mukaan julkisten viranomaisten tiettyyn yritykseen kohdistamien rahoitustoimien ei voida katsoa antavan asianomaiselle yritykselle perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, jos myös muut toimijat olisivat voineet hyväksyä toimet samoin ehdoin. Alankomaat tunnustaa, että maa-alueiden myyntiä koskeva tiedonanto koskee maa-alueiden myyntiä eikä kiinteistöjen ostoa, mutta se katsoo, että samaa päättelyä tulisi soveltaa myös tähän tapaukseen.

                  (34)

                  Komissio toteaa, että 1,85 miljoonan euron ostohinta oli määritelty ulkopuolisen asiantuntijan laatiman selvityksen pohjalta, ja tämä selvitys (Van Der Horst Taxateurs -rakennustarkastusyrityksen selvitys, kesäkuu 2010) on luovutettu komissiolle. Komissio toteaa niin ikään, että kunta omisti jo entuudestaan tontin, jolle stadion on rakennettu. Kunta osti stadionin ja muun omaisuuden sekä lisäksi maan pitkäaikaisen vuokraoikeuden (recht van erfpacht). […] (*) Kaupan 1,85 miljoonan euron hintaan kuuluvat niin ikään harjoitustilat, joita ei ollut otettu huomioon asiantuntijan tekemässä selvityksessä. On huomautettava, että asiantuntijan selvityksessä ei mainittu ostajan henkilöllisyyttä.

                  (35)

                  Komissio toteaa ensinnäkin, että kunnan syyt stadionin ostamiseen sisälsivät ”kansanterveyteen” ja ”sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen” liittyviä näkökohtia, sillä kunta halusi säilyttää De Geusselt -alueella olevan ”urheilualueen” ja kehittää sitä (8). Tällaisia toimintapoliittisia tavoitteita ei sisältyisi markkinasijoittajan sijoituspäätökseen, eikä kuntaa näin ollen voida pitää markkinataloustoimijana. Toiseksi komissio ei ole samaa mieltä näkemyksestä, että markkinataloustoimija olisi ollut halukas ostamaan jalkapallostadionin sen jälleenhankintahinnalla. Toisin kuin maa-alueet tai muut hyödykkeet, jalkapallostadion on tuotanto-omaisuutta, jolla voidaan hankkia tuloja mutta johon liittyy myös ylläpitokustannuksia. Markkinataloustoimija ostaisi tällaisen stadionin vain, jos se voisi perustaa päätöksensä liiketoimintasuunnitelmaan, joka osoittaisi, että stadionia voitaisiin hyvin todennäköisesti hyödyntää riittävän kannattavasti. Liiketoimintasuunnitelmassa määriteltäisiin niin ikään hinta, jolla sijoittaja olisi halukas ostamaan stadionin. Kunnalla ei ollut tällaista liiketoimintasuunnitelmaa ennen stadionin ostoa eikä silloin, kun se teki päätöksen stadionin ostosta. Toukokuussa 2010 kunnanhallitus itse asiassa ilmoitti kunnanvaltuustolle, että stadionin käyttämisestä tulevaisuudessa monitoimitilana tultaisiin laatimaan suunnitelma. Valtuustolle todella esitettiin tällainen suunnitelma, joskin vasta joulukuussa 2010. Komissio toteaa, että toukokuussa 2010, jolloin päätös stadionin ostosta tehtiin, kunta arvioi, että stadionin vuotuiset ylläpitokustannukset olisivat 380 000 euroa, kun taas MVV:ltä perittävän vuosivuokran suuruus oli 75 000 euroa (9). Summien 305 000 euron erotus rahoitettaisiin muista tapahtumista saatavilla vuokratuloilla, tai se tulisi kunnan maksettavaksi. Vaikka ostohinta olikin määritelty niin, että siinä huomioitiin MVV:n matalasta vuokrasta mahdollisesti koituvat tappiot, ei voida päätellä, että yksityinen markkinatoimija olisi tehnyt sopimuksen, jonka oli havaittu olevan erittäin todennäköisesti tappiollinen. Kunnanvaltuustolle joulukuussa 2010 esitetyssä selvityksessä vahvistetaan, että ”nykytilanteessa stadionia ei voida hyödyntää kaupallisesti tai tavalla, joka kattaisi siitä koituvat kustannukset”. Kesäkuussa 2012 kunnallisen tilintarkastusviranomaisen (10) laatimassa selvityksessä todettiin, että stadionin toiminta oli edelleen tappiollista.

                  (36)

                  Lisäksi voisi olettaa, että silloin, kun on kyse MVV:n tapauksen kaltaisesta kiireessä toteutettavasta myynnistä, markkinatoimija käyttäisi myyjän kiirettä hyväkseen neuvotellakseen itselleen arvioijan arviota edullisemman hinnan. Kunta ei kuitenkaan menetellyt näin vaan hyväksyi arvioijan ilmoittaman arvon ”realistisena”.

                  (37)

                  Kunnan erityinen etu, joka liittyi De Geusselt -alueen kehittämissuunnitelmiin, ei muuta tätä päätelmää. Alankomaat ei maininnut vuonna 2010 laaditussa pelastamissuunnitelmassa kunnan aikomusta ostaa stadion tai esittänyt mitään mahdollisesta ostosta tehtyjä laskelmia, jotka olisi laadittu ennen kesäkuuta 2010. Markkinasijoittajan voidaan kuitenkin olettaa tekevän tällaisen ostoa edeltävän arvioinnin.

                  (38)

                  Kaikista edellä mainituista syistä komissio päättelee, että kunta ei toiminut markkinataloustoimijan tavoin päättäessään vuonna 2010 toimenpiteistä stadionin ja harjoituskenttien ostamiseksi.

            4.1.3   Tuen vaikutus MVV-seuraan

                  (39)

                  MVV:lle tuesta oli etua ensinnäkin niin, että seura vapautui velkataakastaan, ja toiseksi niin, että seura saattoi jatkaa jalkapallon pelaamista De Geusselt -kotistadionillaan. Sen jälkeen, kun kunta oli ostanut stadionin ja harjoitustilat ja MVV ei enää ollut näiden tilojen ainoa käyttäjä, seuran molempien tilojen käytöstä kuukaudessa maksama vuokra oli 3 prosenttia MVV:n budjetista ja vähintään 75 000 euroa (11). Tämän lisäksi komissio toteaa, että ostosopimuksen ehtojen mukaan myyjä eli Stichting Stadion De Geusselt (12) -niminen kolmas osapuoli käyttää kunnan maksaman 1,85 miljoonan euron summan niiden verojen, pelaajien palkkojen ja eläkevelvoitteiden kattamiseen, jotka MVV oli velkaa; asianomaiset velat oli jätetty velkojien välisen sopimuksen ulkopuolelle. Tämä 1,85 miljoonan euron summa on todella kirjattu MVV:n kirjanpitoon poikkeuksellisena tulona kaudella 2009/2010 selitteellä ”Maastrichtin kunnan avustus” (Bijdrage Gemeente Maastricht). Myynnistä Stichting Stadion De Geusselt -säätiölle kertyneet tuotot oli todella määrä käyttää MVV:n velkahelpotuksiin ja rakenneuudistuksiin (ks. säätiön kirje kunnalle 9 päivänä kesäkuuta 2010).

                  (40)

                  Alankomaat on kyseenalaistanut tukien vaikutuksen sisämarkkinoihin silloin, kun on kyse seuroista, jotka eivät pelaa jalkapalloa eurooppalaisella tasolla, ja eritoten MVV:n tapauksessa. Tältä osin komissio toteaa, että MVV:llä on vuosittain mahdollisuus ottaa osaa eurooppalaisiin jalkapalloturnauksiin. Myöskin alemmassa sarjassa pelaavalla seuralla on periaatteessa mahdollisuus päästä kilpailemaan kansallisessa jalkapallocupissa ja voittaa cup, jolloin se voisi seuraavana vuonna pelata Euroopan cupissa. Matalalla sijalla oleva jalkapalloseura voi nousta korkealle sijalle lyhyessäkin ajassa (13). Komissio toteaa niin ikään, että jalkapallo-otteluihin osallistumisen lisäksi ammattilaisjalkapalloseurat harjoittavat liiketoimintaa useilla muilla markkinoilla, joita ovat muiden muassa ammattilaispelaajien siirtomarkkinat, mainostaminen, sponsorointi, tuotemyynti ja mediaoikeudet. Ammattilaisjalkapalloseuralle myönnettävä tuki vahvistaa sen asemaa kyseisillä markkinoilla, joista useimmat kattavat useita jäsenvaltioita. Jos valtion varoilla annetaan valikoivaa etua ammattilaisjalkapalloseuralle, tällainen tuki voi näin ollen vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (14). MVV:n osalta voidaan erityisesti mainita, että vuonna 2010 useilla MVV:n pelaajilla oli jonkin muun jäsenvaltion, etenkin Belgian, kansalaisuus.

                  (41)

                  Edellä todetun perusteella komissio päättelee, että lainasta luopuminen ja harjoituskenttien ja stadionin osto (joiden yhteenlaskettu arvo on 3,55 miljoonaa euroa) ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Seuraavassa arvioidaan näiden tukien soveltuvuutta sisämarkkinoille.

            4.2   Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen arviointi

                  (42)

                  Komission on arvioitava, voidaanko MVV:n hyväksi toteutettujen tukitoimenpiteiden katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion vastuulla on esittää mahdolliset perusteet, joiden nojalla ne katsovat tuen soveltuvan sisämarkkinoille, sekä osoittaa, että tällaiselle soveltuvuudelle asetetut edellytykset täyttyvät (15).

                  (43)

                  Mitään perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa mainituista poikkeuksista ei voida soveltaa tarkasteltavana olevaan tukitoimenpiteeseen. Alankomaat ei myöskään ole sellaista väittänyt.

                  (44)

                  Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa mainittujen poikkeusten osalta komissio toteaa, että mikään Alankomaiden alue ei kuulu perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan. Tarkasteltavana olevilla tukitoimenpiteillä ei myöskään edistetä Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta, eikä niiden avulla poisteta Alankomaiden taloudessa olevaa vakavaa häiriötä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.

                  (45)

                  Alankomaat katsoo, että mikäli komissio pitäisi tarkasteltavana olevia toimenpiteitä valtiontukena, tapaukseen voitaisiin soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainittua poikkeusta, joka koskee tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen annettavaa tukea, joka ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Tältä osin Alankomaat myös totesi, että komission analyysissa pitäisi huomioida perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohta, joka koskee kulttuurin tai kulttuuriperinnön edistämiseen annettavaa tukea, sekä perussopimuksen 165 artikla.

                  (46)

                  Arvioidessaan ”taloudellisen toiminnan kehittämisen” käsitteen sisältöä urheilun alalla komissio ottaa asianmukaisesti huomioon perussopimuksen 165 artiklan 1 kohdan ja 165 artiklan 2 kohdan viimeisen luetelmakohdan, joissa määrätään, että unionin tulee myötävaikuttaa Euroopan urheilun edistämiseen ottaen huomioon sen erityispiirteet, vapaaehtoisuuteen perustuvat rakenteet sekä yhteiskunnallisen ja kasvatuksellisen tehtävän. Perussopimuksessa urheilun ja kulttuurin käsitteet kuitenkin erotetaan toisistaan, eikä MVV:lle myönnetyn tuen sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi voi näin ollen perustua perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohtaan.

                  (47)

                  Arvioidakseen tukitoimenpiteitä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan kannalta komissio on antanut lukuisia asetuksia, puitteita, suuntaviivoja ja tiedonantoja tukimuodoista ja horisontaalisista tai alakohtaisista tavoitteista, joita varten tukea annetaan. Koska MVV oli talousvaikeuksissa silloin, kun toimenpiteisiin ryhdyttiin, ja koska kunta antoi seuralle tukea näiden vaikeuksien voittamiseksi, komissio katsoo, että on asianmukaista arvioida, voitaisiinko tapaukseen soveltaa suuntaviivoissa (16) asetettuja perusteita. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että ammattilaisjalkapalloa ei ole suljettu suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolelle. Näin ollen tämä taloudellinen toiminta kuuluu suuntaviivojen soveltamisalaan.

                  (48)

                  Heinäkuussa 2014 komissio julkaisi uudet suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (17). Niitä ei kuitenkaan voida soveltaa tähän vuonna 2010 myönnettyyn tukeen, josta ei ollut ilmoitettu. Uusien suuntaviivojen 137 kohdan mukaan uusia suuntaviivoja sovelletaan ilman ennakolta annettua lupaa myönnettyihin pelastamis- tai rakenneuudistustukiin vain, jos tämä tuki on osittain tai kokonaan myönnetty sen jälkeen, kun kyseiset suuntaviivat on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Uusien suuntaviivojen 138 kohdan mukaan komissio tekee kaikissa muissa tapauksissa tutkimuksen tuen myöntämishetkellä sovellettujen suuntaviivojen perusteella. Näin ollen komissio analysoi nyt tarkasteltavana olevaa tapausta vuoden 2004 suuntaviivojen perusteella (ks. edellä oleva johdanto-osan 14 kappale).

                  (49)

                  Suuntaviivojen 11 kohdan mukaan yrityksen katsotaan olevan vaikeuksissa, jos vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaiset merkit, kuten kasvavat tappiot, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, tulorahoituksen pienentyminen, lisääntyvä velkaantuminen, korkokustannusten nousu ja nettoarvon heikentyminen tai sen katoaminen, ovat nähtävissä. Vakavissa tapauksissa yrityksestä on jo voinut tulla maksukyvytön, tai se on voitu asettaa kansallisen lainsäädännön mukaiseen yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi. Kuten edellä olevassa johdanto-osan 13 kappaleessa on todettu, MVV:n oma pääoma oli ollut miinuksella kaudesta 2007/2008 asti, ja vuoden 2010 ensimmäisellä neljänneksellä seuran oma pääoma vajosi 5,1 miljoonaa euroa miinukselle samalla, kun MVV:n yhteenlasketut velat olivat nousseet 6,4 miljoonaan euroon. Kuten Alankomaat on todennut, MVV oli keväällä 2010 käytännöllisesti katsoen vararikossa. MVV oli siis selvästi suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Alankomaat ei kiistä tätä tosiseikkaa. Näin ollen MVV:lle myönnetyn valtiontuen sisämarkkinoille soveltuvuutta on arvioitava suuntaviivojen perusteella.

                  (50)

                  Suuntaviivojen 3.2 jaksossa edellytetään, että tuen myöntämisen edellytyksenä on oltava rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano. Suuntaviivojen 59 kohdan mukaan pienten ja keskisuurten yritysten (joihin myös MVV-seura kuuluu) rakenneuudistussuunnitelmalle ei kuitenkaan täydy hakea komission hyväksyntää, mutta suunnitelman on täytettävä suuntaviivojen 35–37 kohdassa asetetut vaatimukset, minkä lisäksi sen on saatava asianomaisen jäsenvaltion hyväksyntä ja se on toimitettava komissiolle. Komissio toteaa, että Alankomaat on toimittanut sille rakenneuudistussuunnitelman, joka täyttää suuntaviivojen 34–37 kohdassa asetetut edellytykset. Rakenneuudistuskustannukset olivat kaiken kaikkiaan lähes 6 miljoonaa euroa. Tältä osin komissio toteaa, että kunnan päätökselle myöntää MVV:lle tukea asetettiin lukuisia edellytyksiä. Nämä edellytykset kirjattiin vuonna 2010 laadittuun liiketoimintasuunnitelmaan, joka on mainittu johdanto-osan 10 kappaleessa.

                  (51)

                  Tältä osin komissio toteaa, että kunnan päätös luopua lainasaatavastaan ja ostaa De Geusselt -stadion perustui MVV:n vaikeuksien luonteesta ja syistä tehtyyn analyysiin. Liiketoimelle oli asetettu lukuisia edellytyksiä, joilla pyrittiin palauttamaan seuran pitkän aikavälin elinkelpoisuus kohtuullisessa kolmen vuoden ajassa ja täyttämään vaatimukset, jotka KNVB oli asettanut MVV:n ammattilaisotteluihin tarvittavan luvan jatkamiselle. Rakenneuudistussuunnitelman osana johtoa uudistettiin, henkilöstöä vähennettiin ja pelaajajoukkoa pienennettiin. Rakenneuudistussuunnitelma ei perustu ulkoisiin tekijöihin, joihin MVV voi yrittää vaikuttaa mutta joita se ei voi täysin hallita, kuten uusien sponsorien hankintaan ja katsojamäärien kasvattamiseen. Suunnitelmalla tähdätään seuran taloustilanteen jatkuvaan parantamiseen sekä sen toiminnan jatkumiseen ammattilaisjalkapalloseurana. Seuraavassa johdanto-osan kappaleessa kuvattu kehitys osoittaa, että suunnitelma oli todellakin realistinen.

                  (52)

                  Toteutetut toimenpiteet olivat tarpeellisia MVV:n elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Seuran taloustilanne saatiinkin tervehtymään. Näiden toimenpiteiden seurauksena MVV kirjasi koko kaudelta 2009/2010 kaiken kaikkiaan 3,9 miljoonan euron voiton, ja sen oma pääoma oli ensimmäistä kertaa moneen vuoteen positiivinen 0,051 miljoonalla eurolla. Seuraavalla kaudella 2010/2011 seura teki voittoa 0,021 miljoonaa euroa ja MVV:n oma pääoma nousi 0,072 miljoonaan euroon. MVV paransi tulostaan myös kaudella 2011/2012. KNVB nosti MVV:n seuran taloustilanteen perusteella luokasta 1 (puutteellinen) luokkaan 3 (hyvä) kauden 2011/2012 alussa.

            4.2.1   Vastasuoritteet

                  (53)

                  Suuntaviivojen 38–42 kohdassa edellytetään, että tuensaaja toteuttaa vastasuoritteita tuen vääristävän vaikutuksen ja sen kaupankäynnin edellytyksiä haittaavien vaikutusten minimoimiseksi. Suuntaviivojen 41 kohdan mukaan tätä edellytystä ei kuitenkaan sovelleta MVV:n kaltaisiin pieniin yrityksiin.

            4.2.2   Tuen rajoittaminen vähimmäismäärään

                  (54)

                  Lisäksi komissio toteaa, että rakenneuudistussuunnitelman rahoitus perustuu merkittävässä määrin ulkopuolisiin yksityisiin yrityksiin seuran sisäisesti toteuttamien säästötoimenpiteiden ohella suuntaviivojen 43 ja 44 kohdan mukaisesti. Useat yksityiset yritykset olivat niin ikään päättäneet luopua velkasaatavistaan. Velkojien ja kunnan kokonaisosuus MVV:n jälleenrahoituksesta oli noin 5,8 miljoonaa euroa (joka sisältää veloista luopumiset ja stadionin ja pitkäaikaisen vuokraoikeuden oston). Yksityiset yritykset, valtio pois lukien, luopuivat kaikkiaan 2,25 miljoonan euron velkasaatavista, mikä ylittää pienille yrityksille asetetun 25 prosentin vaatimuksen.

                  (55)

                  Tuen määrä oli välttämätön. Rakenneuudistussuunnitelman mukaan seuran tappiot pienentyisivät kausina 2011/2012 ja 2012/2013 ja se tekisi myöhemmillä kausilla kohtuullista voittoa. Tuki ei antanut MVV:lle mahdollisuutta ostaa uusia pelaajia tai houkutella heitä korkeilla palkoilla.

                  (56)

                  Suunnitelman tarkoituksena oli antaa säästökuurin läpikäyneelle MVV:lle mahdollisuus uuteen alkuun ilman velkataakkaa ja uudella rakenteella. Toimenpiteiden pitäisi tervehdyttää MVV:n taloudellinen tilanne ja täyttää KNVB:n vaatimukset. Tässä yhteydessä komissio muistuttaa, että kunkin alankomaalaisen ammattilaisjalkapalloseuran on saatava KNVB:ltä lupa, jonka saaminen edellyttää lukuisien eri velvoitteiden täyttämistä. Yksi velvoitteista koskee seuran taloudellista terveyttä. Seuran on kullakin kaudella esitettävä 1 päivään marraskuuta, 1 päivään maaliskuuta ja 15 päivään kesäkuuta mennessä taloudellinen selvitys, jossa kerrotaan muun muassa seuran senhetkisestä taloustilanteesta sekä seuraavan kauden talousarviosta. Näiden kertomusten perusteella seurat jaetaan kolmeen luokkaan (1: puutteellinen, 2: riittävä, 3: hyvä). Luokkaan 1 kuuluva seura voidaan velvoittaa esittämään parannussuunnitelma, jolla se nousee luokkaan 2 tai 3. Mikäli seura ei noudata suunnitelmaa, KNVB voi langettaa seuralle seuraamuksia, joita ovat muun muassa virallinen varoitus, ottelupisteiden vähentäminen ja – viimeisenä keinona – luvan peruminen. Alankomaissa ammattilaisjalkapalloseura menettää lupansa, jos se julistetaan konkurssiin. Jos seuralle perustetaan seuraaja, uutta seuraa ei hyväksytä suoraan ammattilaisjalkapallon sarjoihin, vaan sen on aloitettava pelaaminen toiseksi korkeimmassa harrastesarjassa.

                  (57)

                  Rakenneuudistussuunnitelman osana johto vaihdettiin, rakenteita uudistettiin, seuran nimi muutettiin, palkkoja alennettiin ja henkilöstön, myös pelaajien, määrää supistettiin. Useita pelaajia siirrettiin, olemassa olevia sopimuksia päätettiin tai niitä pidennettiin alemmalla palkalla, uusia sopimuksia tehtiin ilman siirtomaksuja tai pelaajia vuokrattiin toisista seuroista, ja muutamia harrastesopimuksia tehtiin; näillä toimilla pyrittiin 40 prosentin säästöihin henkilöstö- ja pelaajakustannuksista. Kuten johdanto-osan 26 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todetaan, muut velkojat kuin kunta luopuivat kaiken kaikkiaan 2,25 miljoonan euron saatavista seuran hyväksi. MVV vapautui veloistaan siis lähes kokonaan.

                  (58)

                  Komissio katsoo, että rakenneuudistussuunnitelmalla puututaan MVV:n talousvaikeuksien syihin, erityisesti palkoista ja siirtomaksuista syntyviin pelaajakustannuksiin. Ammattilaisjalkapalloseuralta ei voida odottaa toiminnan hajauttamista suuntaviivoissa tarkoitetulla tavalla muille markkinoille, mutta sen voidaan odottaa säästävän omasta ydintoiminnastaan, ja näin MVV on tehnyt. Alankomaat esitti myös listan toimenpiteistä, joihin MVV oli ryhtynyt pienentääkseen muita seuran toimintaan liittyviä kustannuksia. Rakenneuudistussuunnitelma ei perustu ulkoisiin tekijöihin, joihin MVV voi yrittää vaikuttaa mutta joita se ei voi täysin hallita, kuten uusien sponsorien hankintaan ja katsojamäärien kasvattamiseen. Näin ollen komissio katsoo, että suunnitelman täytäntöönpano antaa MVV:lle mahdollisuuden jatkaa toimintaansa terveellä pohjalla Alankomaiden ammattilaisjalkapallossa, ja KNVB tunnusti tämän niin ikään nostaessaan seuran luokkaan 3. Lisäksi komissio toteaa, että rakenneuudistussuunnitelman rahoitus perustuu merkittävässä määrin ulkopuolisiin yksityisiin yrityksiin seuran sisäisesti toteuttamien säästötoimenpiteiden ohella. Tämä täyttää suuntaviivojen 44 kohdassa asetetun vaatimuksen, jonka mukaan MVV:n kaltaisten pienten yritysten rakenneuudistuskustannuksista vähintään 25 prosenttia olisi katettava tuensaajan omalla rahoituksella, mukaan lukien ulkopuolinen rahoitus, joka antaa näyttöä siitä, että tuensaajan elinkelpoisuuteen uskotaan.

                  (59)

                  Alankomaat on lisäksi esittänyt tietoja MVV:n rakenneuudistuksen jälkeen harjoittamasta yhteiskuntaa hyödyttävästä oheistoiminnasta muun muassa useissa Maastrichtin ja Euregion kouluissa. Tämän toiminnan voidaan katsoa edistävän perussopimuksen 165 artiklassa mainittua urheilun yhteiskunnallista ja kasvatuksellista tehtävää.

         Seuranta, vuosikertomus ja tuen ainutkertaisuuden periaate

                  (60)

                  Suuntaviivojen 49 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltio tiedottaa rakenneuudistussuunnitelman moitteettomasta edistymisestä toimittamalla säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. Suuntaviivojen 51 kohdassa määrätään pienten ja keskisuurten yritysten osalta väljemmistä ehdoista, joiden mukaan vuotuista jäljennösten esittämistä yrityksen taseesta ja tuloslaskelmasta pidetään yleensä riittävänä. Alankomaat on sitoutunut esittämään tällaiset kertomukset. Alankomaat sitoutui suuntaviivojen mukaisesti toimittamaan loppukertomuksen rakenneuudistussuunnitelman loppuunsaattamisesta.

                  (61)

                  Suuntaviivojen 72–77 kohdassa viitataan tuen ainutkertaisuuden periaatteeseen, jonka mukaan rakenneuudistustukea pitäisi myöntää vain kerran kymmenessä vuodessa. Alankomaat on täsmentänyt, että MVV ei ole saanut pelastamis- tai rakenneuudistustukia nykyisen tuen myöntämistä edeltäneinä kymmenenä vuotena. Lisäksi Alankomaat on sitoutunut olemaan myöntämättä uutta pelastamis- tai rakenneuudistustukea MVV:lle seuraavaan kymmeneen vuoteen.

            5.   PÄÄTELMÄT

                  (62)

                  Komissio päättelee, että Alankomaat ei ole noudattanut perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ilmoittanut ennakolta 3,55 miljoonan euron valtiontukea, joka myönnettiin MVV:lle vuonna 2010, jolloin seura oli talousvaikeuksissa. Asianomaisen tuen voidaan kuitenkin katsoa soveltuvan sisämarkkinoille suuntaviivojen mukaisena rakenneuudistustukena, sillä kaikki suuntaviivoissa asetetut edellytykset tällaiselle tuelle täyttyvät,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      Valtiontuki, jonka Alankomaat on toteuttanut Maastrichtin MVV-jalkapalloseuran hyväksi ja jonka suuruus on 3,55 miljoonaa euroa, soveltuu sisämarkkinoille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
      2 artikla
      Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.

         Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2016.

               Komission puolesta

            Margrethe VESTAGER

               Komission jäsen

         (1)  Komission päätös asiassa SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) – Alankomaat Tuki tietyille Alankomaiden ammattilaisjalkapalloseuroille vuosina 2008–2011 – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL C 116, 23.4.2013, s. 19).

         (2)  Vrt. alaviite 1.

         (3)  Mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetun komission suosituksen 2003/361/EY (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36) liitteen 2 artiklan 2 kohdassa pieni yritys määritellään yritykseksi, jolla on alle 50 työntekijää ja jonka vuotuinen liikevaihto on enintään 10 miljoonaa euroa.

         (4)  Komission tiedonanto – Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2). Näiden suuntaviivojen voimassaoloaikaa pidennettiin komission tiedonannolla valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi 1 päivänä lokakuuta 2004 annettujen yhteisön suuntaviivojen voimassaoloajan pidentämisestä (EUVL C 296, 2.10.2012, s. 3).

         (5)  Asia T-1/12, Ranska v. komissio, 37 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä oikeuskäytäntö, johon niissä viitataan (asia T-11/95, BP Chemicals v. komissio).

         (6)  Asia BP Chemicals, 171 kohta.

         (7)  EYVL C 209, 10.7.1997, s. 3.

         (*)  Luottamuksellinen tieto.

         (8)  Kunnanvaltuuston kokouspöytäkirja, 25.5.2010, 10 kohta. Ks. myös 5 kohta, jossa kunta ilmoittaa stadionin oston syyksi kiinteistöomistuksensa vahvistamisen ohella myös muita taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia, joita se pyrkii synnyttämään.

         (9)  MVV:n kanssa tehtiin uusi vuokrasopimus 21 päivänä kesäkuuta 2010.

         (10)  Rekenkamer Maastricht: De relatie tussen de gemeente Maastricht en MVV.

         (11)  Uudessa vuokrasopimuksessa vuokra oli sidottu MVV:n liikevaihtoon, ja sen alarajaksi oli asetettu 75 000 euroa; jos MVV alkaisi menestyä, vuokra nousisi. Myös stadionin muusta toiminnasta saatava vuokratuotto kertyisi kunnalle.

         (12)  Säätiö, joka on Alankomaiden mukaan riippumaton sekä MVV:stä että Maastrichtin kunnasta.

         (13)  Tämän on vieläpä osoittanut todeksi toinen alankomaalainen ammattilaisjalkapalloseura, PEC Zwolle, joka myös pelasi alemmassa sarjassa kaudella 2010/2011. PEC nousi ylempään sarjaan kaudella 2012/2013 ja voitti jalkapallon kansallisen cupin kaudella 2013/2014, mikä antoi sille oikeuden pelata Euroopan tasolla kaudella 2014/2015.

         (14)  Saksaa koskevat komission päätökset, joista 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetut päätökset koskevat Multifunktionsarena der Stadt Erfurt -areenaa (asia SA.35135 (2012/N)) (12 kohta) ja Multifunktionsarena der Stadt Jena -areenaa (asia SA.35440 (2012/N)), tiivistelmät Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 140, 18.5.2013, s. 1), ja joista 2 päivänä lokakuuta 2013 annettu päätös koskee Fußballstadion Chemnitz -stadionia (asia SA.36105 (2013/N)), tiivistelmä Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 50, 21.2.2014, s. 1).

         (15)  Asia C-364/90, Italia v. komissio, ECLI:EU:C:1993:157, 20 kohta.

         (16)  Ks. alaviite 4.

         (17)  Komission tiedonanto – Suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1).


title: 2014/665/EU: Neuvoston päätös, annettu 18 päivänä helmikuuta 2014 , Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä sen väliaikaisesta soveltamisesta

text:
               18.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 276/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 18 päivänä helmikuuta 2014,
   Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä sen väliaikaisesta soveltamisesta

      (2014/665/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan ja 218 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 24 päivänä syyskuuta 2012 komission aloittamaan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kroatian tasavallan puolesta neuvottelut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi, jäljempänä ’pöytäkirja’.

               (2)

               Neuvottelut saatiin menestyksekkäästi päätökseen, ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian hallitys hyväksyi pöytäkirjan kirjeenvaihdolla 25 päivänä lokakuuta 2013.

               (3)

               Pöytäkirja olisi allekirjoitettava unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (4)

               Pöytäkirjan tekemiseen sovelletaan erillistä menettelyä Euroopan atomienergiayhteisön toimivaltaan kuuluvien seikkojen osalta.

               (5)

               Ottaen huomioon sen, että Kroatia liittyi unioniin 1 päivänä heinäkuuta 2013, pöytäkirjaa olisi sovellettava väliaikaisesti kyseisestä päivästä, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Annetaan lupa allekirjoittaa Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävä pöytäkirja unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sillä varauksella, että mainitun pöytäkirjan tekeminen saatetaan päätökseen.
   Pöytäkirjan teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa pöytäkirja unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta.
   3 artikla
   Pöytäkirjaa sovelletaan väliaikaisesti sen 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2013 sen tekemistä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamiseen asti.
   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. STOURNARAS


title: Neuvoston päätös 2012/391/YUTP, annettu 16 päivänä heinäkuuta 2012 , Euroopan unionin poliisioperaatiosta Afganistanissa (EUPOL AFGANISTAN) annetun päätöksen 2010/279/YUTP muuttamisesta

text:
               17.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/47

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/391/YUTP,
   annettu 16 päivänä heinäkuuta 2012,
   Euroopan unionin poliisioperaatiosta Afganistanissa (EUPOL AFGANISTAN) annetun päätöksen 2010/279/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 42 artiklan 4 kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 18 päivänä toukokuuta 2010 päätöksen 2010/279/YUTP (1), jolla jatkettiin EUPOL AFGANISTANia 31 päivään toukokuuta 2013 asti.

               (2)

               Nykyinen rahoitusohje on voimassa 31 päivään heinäkuuta 2012 saakka.

               (3)

               Päätöstä 2010/279/YUTP olisi näin ollen muutettava rahoitusohjeen sisällyttämiseksi 1 päivänä elokuuta 2012 alkavaa ja 31 päivänä toukokuuta 2013 päättyvää kautta varten,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 2010/279/YUTP 13 artikla seuraavasti:

      "13 artikla
      Rahoitusjärjestelyt
      1.   EUPOL AFGANISTANiin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 31 päivänä heinäkuuta 2011 päättyvällä kaudella on 54 600 000 euroa.
      EUPOL AFGANISTANiin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivänä elokuuta 2011 alkavaa ja 31 päivänä heinäkuuta 2012 päättyvällä kaudella on 60 500 000 euroa.
      EUPOL AFGANISTANiin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivänä elokuuta 2012 alkavalla ja 31 päivänä toukokuuta 2013 päättyvällä kaudella on 56 870 000 euroa.
      2.   Kaikkia menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
      3.   Operaation johtaja raportoi komissiolle ja toimii tämän valvonnassa niiden toimien osalta, jotka hän toteuttaa sopimuksensa mukaisesti.
      4.   Kolmansien valtioiden kansalaisille annetaan mahdollisuus osallistua sopimuksia koskeviin tarjouskilpailuihin. Komission suostumuksella operaation johtaja voi sopia teknisistä järjestelyistä operaation vaatimien tarvikkeiden, palvelujen ja tilojen toimittamisesta alueellisten komentokeskusten / PRT-ryhmien johtovaltioiden ja Afganistanissa toimivien kansainvälisten toimijoiden kanssa, erityisesti jos se on turvallisuussyistä tarpeen.
      5.   Rahoitusjärjestelyissä noudatetaan EUPOL AFGANISTANin operatiivisia vaatimuksia, mukaan lukien laitteiden yhteensopivuus ja operaatioon kuuluvien ryhmien yhteistoimintakyky, ja otetaan huomioon henkilöstön sijoittaminen alueellisiin komentokeskuksiin ja PRT-ryhmiin."

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         S. ALETRARIS

      (1)  EUVL L 123, 19.5.2010, s. 4.