title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 22/04/KOL, tehty 25 päivänä helmikuuta 2004, uutta suoran kuljetustuen järjestelmää koskevasta ilmoituksesta (Norja)

text:
               30.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 168/36

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 22/04/KOL,
   tehty 25 päivänä helmikuuta 2004,
   uutta suoran kuljetustuen järjestelmää koskevasta ilmoituksesta (Norja)
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden välisen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen (2) ja erityisesti sen 24 artiklan ja pöytäkirjan 3,
   ottaa huomioon valvontaviranomaisen suuntaviivat (3) ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamisesta ja tulkinnasta,
   on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (4),
   sekä katsoo seuraavaa:
   I   TAUSTATIEDOT
   1.   Johdanto
   Norjan viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä (asiakirjan nro: 03-1846 A), joka sisälsi 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyn kauppa- ja teollisuusministeriön kirjeen, 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyn valtiovarainministeriön kirjeen ja 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyn paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön kirjeen, siirtymäajasta alueellisesti eriytettyjä sosiaaliturvamaksuja varten sekä uudesta suoran kuljetustuen järjestelmästä; valvontaviranomainen kirjasi kaikki kirjeet saapuneiksi 26 päivänä maaliskuuta 2003.
   Valvontaviranomainen ilmoitti 16 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (asiakirjan nro: 03-2951 D) vastaanottaneensa mainitut kirjeet ja pyysi lisätietoja.
   Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja 10 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä (asiakirjan nro: 03-3707 A), joka sisälsi 5 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyn valtiovarainministeriön kirjeen; valvontaviranomainen kirjasi molemmat kirjeet saapuneiksi 11 päivänä kesäkuuta 2003.
   Norjan viranomaiset toimittivat selvityksen kuljetuksista aiheutuvista lisäkustannuksista (5)19 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä (asiakirjan nro: 03-3976 A), joka sisälsi 10 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyn kauppa- ja teollisuusministeriön kirjeen; valvontaviranomainen kirjasi molemmat kirjeet saapuneiksi 20 päivänä kesäkuuta 2003.
   Valvontaviranomainen tiedotti 16 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (asiakirjan nro: 03-4598 D) Norjan viranomaisille päätöksestään aloittaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 osassa I olevan 1 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen muodossa myönnettävän valtiontuen ja suoran kuljetustuen osalta (jäljempänä ’tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös’).
   Tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
       (6). Valvontaviranomainen pyysi asianomaisia esittämään tukijärjestelmiä koskevat huomautuksensa.
   Kauppa- ja teollisuusministeriö lähetti Norjan viranomaisten virallisen vastauksen tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä faksilla, joka sisälsi 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyn valtiovarainministeriön kirjeen (asiakirjan nro: 03-6381 A). Myös Norjan edustusto lähetti 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyn valtiovarainministeriön kirjeen 18 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen kirjasi saapuneeksi 19 päivänä syyskuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-6451 A). Valtiovarainministeriön kirje sisälsi mm. laajemman version valvontaviranomaiselle 19 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä toimitetusta, kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia koskevasta selvityksestä.
   Valvontaviranomainen sai tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtyä päätöstä koskevia huomautuksia kymmeneltä osapuolelta.
   Valvontaviranomainen toimitti 16 päivänä lokakuuta 2003 ja 17 päivänä lokakuuta 2003 päivätyillä kirjeillä (asiakirjojen nrot: 03-7071 D ja 03-7135) kolmansien osapuolten huomautukset Norjan viranomaisille.
   Kauppa- ja teollisuusministeriö lähetti 21 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä faksilla 21 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn valtionvarainministeriön vastauksen (asiakirjan nro: 03-7243 A) kolmansien osapuolten huomautuksiin. Myös Norjan edustusto lähetti valtiovarainministeriön kirjeen valvontaviranomaiselle 23 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (asiakirjan nro: 03-7360 A), jonka valvontaviranomainen kirjasi saapuneeksi 24 päivänä lokakuuta 2003.
   Norjan viranomaiset ilmoittivat 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä, joka sisälsi 20 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön kirjeen, että 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä ilmoitettuun suoraan kuljetustukeen oikeutettua maantieteellistä aluetta aiotaan laajentaa; valvontaviranomainen kirjasi molemmat kirjeet saapuneiksi 24 päivänä lokakuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-7362 A).
   Valvontaviranomainen pyysi 19 päivänä joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (asiakirjan nro: 03-8952 D) lisätietoja ja selvitystä etenkin ilmoitettuun järjestelmään sisältyvistä kasautumissäännöistä.
   Kauppa- ja teollisuusministeriö toimitti 21 päivänä tammikuuta 2004 päivätyllä faksilla samana päivänä päivätyn paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön kirjeen (tapahtuman nro: 187224), joka sisälsi lisätietoja. Kirje toimitettiin valvontaviranomaiselle 23 päivänä tammikuuta 2004 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 26 päivänä tammikuuta 2004 (tapahtuman nro: 188041).
   Kauppa- ja teollisuusministeriö toimitti 9 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä faksilla samana päivänä päivätyn paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön kirjeen (tapahtuman nro: 189794). Kirje toimitettiin valvontaviranomaiselle 11 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 12 päivänä helmikuuta 2004 (tapahtuman nro: 191138). Paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön 9 päivänä helmikuuta päivätty kirje sisälsi järjestelmän hallintoa koskevan vähäisen muutoksen.
   Maaliskuun 25 päivänä 2003 päivätty ilmoitus ja edellä mainittu tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös koski alueellisesti eriytettyihin sosiaaliturvamaksuihin liittyvää, vuodesta 2004 vuoteen 2007 kestävää kolmen vuoden siirtymäaikaa sekä suoran kuljetustuen järjestelmän käyttöönottoa. Valvontaviranomainen päätti 12 päivänä marraskuuta 2003 lopettaa alueellisesti eriytettyihin sosiaaliturvamaksuihin liittyvää kolmen vuoden siirtymäaikaa koskevan tutkinnan ja tehdä asiassa myönteisen päätöksen (päätöksen nro: 218/03/KOL) (7).
   Tämän seurauksena tässä päätöksessä käsitellään suoran kuljetustuen järjestelmää kahden eri ilmoituksen pohjalta, jotka ovat 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätty ilmoitus, jota seurasi tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös, ja 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätty lisäilmoitus järjestelmän maantieteellisestä laajentamisesta.
   2.   Maaliskuun 25 päivänä 2003 ilmoitetun tukijärjestelmän kuvaus
   2.1   Järjestelmän tarkoitus
   Norjan viranomaiset huomauttavat, että ylimääräiset kuljetuskustannukset aiheuttavat syrjäisillä ja harvaan asutuilla alueilla sijaitseville yrityksille pysyvää haittaa tai etäisyyteen liittyviä kustannuksia, joita keskusalueilla sijaitseville yrityksille ei aiheudu. Norjan viranomaisten mukaan uuden järjestelmän tarkoituksena on näin ollen osittain tasoittaa kilpailuhaittoja, joita kuljetuksista aiheutuvat lisäkustannukset merkitsevät markkinoistaan kaukana sijaitseville yrityksille.
   2.2   Ehdotettu tukikelpoinen maantieteellinen alue
   Seuraavia /kuntia on ehdotettu suoran kansallisen kuljetustuen tukialueiksi:

               —

               : Harstad, Tromssa, Kvæfjord, Skånland, Bjarkøy, Ibestad, Gratangen, Lavangen, Bardu, Salangen, Målselv, Sørreisa, Dyrøy, Tranøy, Torsken, Berg, Lenvik ja Balsfjord

               —

               : kaikki kunnat

               —

               Nord-Trøndelag: Leka, Nærøy, Vikna, Flatanger, Fosnes, Overhalla, Høylandet, Grong, Namsos, Namsskogan, Røyrvik, Lierne, Snåsa, Inderøy, Namdalseid, Verran, Mosvik, Verdal, Leksvik, Meråker ja Steinkjer

               —

               : Hemne, Snillfjord, Hitra, Frøya, Ørland, Agdenes, Rissa, Bjugn, Åfjord, Roan, Osen, Oppdal, Rennebu, Meldal, Røros, Holtålen, Midtre Gauldal, Selbu ja Tydal

               —

               : Kristiansund, Vanylven, Sande, Herøy, Ulstein, Hareid, Norddal, Stranda, Stordal, Rauma, Nesset, Midsund, Sandøy, Aukra, Eide, Averøy, Frei, Gjemnes, Tingvoll, Sunndal, Surnadal, Rindal, Aure, Halsa, Tustna ja Smøla

               —

               : Gulen, Solund, Hyllestad, Høyanger, Vik, Balestrand, Leikanger, Sogndal, Aurland, Lærdal, Årdal, Luster, Askvoll, Fjaler, Gaular, Jølster, Bremanger, Vågsøy, Selje, Eid, Hornindal, Gloppen ja Stryn.

         Suoran kuljetustuen piiriin ehdotetut alueet ovat valvontaviranomaisen 17 päivänä joulukuuta 1999 tekemän päätöksen (327/99/KOL) nojalla oikeutettuja aluetukeen lukuun ottamatta Herøyn (8 374 asukasta), Ulsteinin (6 664 asukasta), Hareidin (4 780 asukasta) ja Aukran (3 026 asukasta) kuntia ja Møre og Romsdalin lääniä. Norjan aluetukialue kattaa 25,2 prosenttia väestöstä (8), ja uuden suoran kuljetustuen järjestelmän piiriin ehdotettu alue kattaa 16,0 prosenttia väestöstä (721 079 asukasta), kuten 25 päivänä lokakuuta 2003 ilmoitettiin.
   Norjan viranomaiset toteavat, että kuljetustukialueen määrittely perustuu valtiontuen suuntaviivojen liitteeseen XI, jossa asetetaan kriteerit, joilla tukea voidaan myöntää harvaan asutuilla alueilla eli sellaisilla alueilla joilla väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti.
   Tromsin, Nordlandin, Nord-Trøndelagin ja Sogn og Fjordanen läänien väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti.
   Väestötiheys ei ole alhainen Sør-Trøndelagin ja Møre og Romsdalin lääneissä kokonaisuudessaan, mutta niissä läänien osissa, joita ehdotetaan suoran kuljetustuen piiriin, väestötiheys sen sijaan on alhainen (edellisessä 4,1 ja jälkimmäisessä 9,6 asukasta neliökilometriä kohti). Niissä näihin kahteen lääniin kuuluvissa kunnissa, jotka sisältyvät ehdotettuun alueeseen, on asukkaita yhteensä 179 792.
   Norjan viranomaiset toteavat ilmoituksessaan, että nykyisen välillisen kuljetustuen järjestelmän (maantieteellisesti eriytetty sosiaaliturvamaksujärjestelmä) kattama väestömäärä on 23,55 prosenttia, kun taas ehdotettu uusi alue kattaa 16,01 prosenttia väestöstä, ja että tämä on sopusoinnussa kansallisia aluetukia koskevien valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevan viidennen luetelmakohdan ensimmäisen ehdon kanssa (ks. jäljempänä II jakson 3 kohta).
   2.3   Alueellisen suoran kuljetustuen laskeminen
   Ilmoituksen mukaan tukea voidaan myöntää vain niihin lisäkustannuksiin, joita aiheutuu tavaroiden kuljettamisesta kansallisten rajojen sisäpuolella. Tuen määrä lasketaan suorimman reitin ja taloudellisimman kuljetusmuodon mukaan tuotanto- ja jalostuspaikasta lähimpään myyntipisteeseen. Kuljetettaessa tavaraa Ruotsiin ja Suomeen kokonaisetäisyyden laskennassa otetaan huomioon myös kuljetusmatka Ruotsissa ja Suomessa. Tukea myönnetään kuitenkin vain kansallisten rajojen sisäpuolella aiheutuviin kuljetuskustannuksiin.
   Tuen laskenta voi perustua ainoastaan dokumentoituihin kuljetuskustannuksiin. Kuljetustuki lasketaan prosenttiosuutena kokonaiskuljetuskustannuksista. Kuljetuskustannukset on eriteltävä rahtikirjassa tai vastaavassa asiakirjassa, joka perustuu kansallisten rajojen sisällä kuljetettavaan matkaan, tavaroiden painoon, tavaralajiin sekä rahtimaksuihin ja muihin maksuihin, joiden voidaan katsoa aiheutuvan kuljetuksesta. Korvausta myönnetään yritysten tekemien hakemusten perusteella kuljetuskustannusten aiheutumisvuotta seuraavana vuotena.
   Tuki-intensiteetti eriytetään kahden maantieteellisen kuljetustukialueen ja kuljetettavan matkan pituuden (vähintään 350 kilometriä) mukaan. Korkeamman tuki-intensiteetin alueita ovat Troms, Nordland ja Nord-Trøndelag (tukialue 1). Alhaisemman tuki-intensiteetin alueita puolestaan ovat Sør-Trøndelag, Møre og Romsdal ja Sogn og Fjordane (tukialue 2). Erilaiset tuki-intensiteetit on esitetty taulukossa 1.
   Taulukko 1:
   Tuki-intensiteetti

               Kuljetusmatka (km)

               Alue 1

               Alue 2

               350–700

               30 prosenttia

               20 prosenttia

               701–

               40 prosenttia

               30 prosenttia

         2.4   Kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia koskevat todisteet
   Kauppa- ja teollisuusministeriö toimitti 10 päivänä kesäkuuta 2003 kuljetustalousinstituutin (TØI) selvityksen (9) kuljetuksista aiheutuvista lisäkustannuksista kuljetustuen piiriin ehdotetulla alueella. Selvitys perustuu haastatteluihin 33 yrityksessä, jotka jakautuvat kuuteen otokseen (maantieteelliseen alueeseen). Kyseiset 33 yritystä on poimittu Norjan tilastokeskuksen yritysrekisteristä (10) käyttämällä satunnaisotantaa. TØI:n selvityksen tulos on, että otoksiin 1 (pohjoisimmat läänit Troms, Nordland ja Nord-Trøndelag) ja 2 (Länsi-Norjan läänit Sør-Trøndelag, Møre og Romsdal ja Sogn og Fjordane) kuuluvilla alueilla keskimääräiset kuljetuskustannukset henkilötyövuotta kohti ovat (kokonaisuudessaan ja 350 kilometriä ylittävältä osalta) selvästi viitealueen vastaavia kustannuksia korkeammat. Viitealue on maantieteellisesti eriytetyn sosiaaliturvamaksujärjestelmän tukialue 1 (lähinnä Oslo ja sen ympäristö).
   2.5   Järjestelmän kesto
   1. tammikuuta 2004–31. joulukuuta 2006.
   2.6   Määrärahat
   Määrärahat arvioidaan noin 200 miljoonaksi Norjan kruunuksi (noin 24,5 miljoonaa euroa) vuotta kohti.
   2.7   Tuen kasautuminen
   Asettamalla tuelle enimmäisintensiteetit prosenttiosuuksina kokonaiskuljetuskustannuksista (ks. edellä taulukko 1) Norjan viranomaiset toteavat varmistavansa, että yrityksille ei makseta liikaa tukea. Jos yritykset hyötyvät saman ajanjakson aikana alennetusta sosiaaliturvamaksusta, kyseinen hyöty vähennetään taulukon 1 mukaan lasketusta kuljetustuesta. Yritykset eivät myöskään saa kuljetustukea uudesta kuljetustukijärjestelmästä ja alennetuista sosiaaliturvamaksuista enempää kuin ne olisivat saanet tukea nykyisestä eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmästä.
   2.8   Järjestelmään kuulumattomat alat ja herkät alat, joita koskee erityinen ilmoitusvelvollisuus
   Seuraaville talouden aloille ei ilmoituksen mukaan voida myöntää suoraa kuljetustukea:

               a)

               Järjestelmää ei sovelleta seuraavien alojen tuotteiden kuljettamiseen eikä sellaisten yritysten tuotteiden kuljettamiseen, joilla ei ole vaihtoehtoista sijaintipaikkaa:

                           —

                           sähkön tuotanto ja jakelu,

                           —

                           raakaöljyn ja maakaasun tuotanto,

                           —

                           öljyn ja kaasun tuotantoa palveleva toiminta, lukuun ottamatta maaperätutkimusta,

                           —

                           metallimalmien louhinta,

                           —

                           nefeliinisyeniitti- ja oliviini-teollisuusmineraalien louhinta.

               b)

               Alat, joihin sovelletaan alakohtaisia sääntöjä
               Seuraavat alat eivät alakohtaisten sääntöjen vuoksi voi saada alueellista kuljetustukea:

                           —

                           yritykset, joihin sovelletaan ETA-sopimuksen liitteessä XV olevan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettua säädöstä (tuesta terästeollisuudelle ja tuesta laivanrakennusteollisuudelle).

               c)

               Maa- ja metsätalouden sekä kalatalouden alan liiketoiminta, johon sovelletaan edelleen nykyistä eriytettyä sosiaaliturvamaksujärjestelmää.

         Moottoriajoneuvoteollisuudelle tai teolliselle synteettikuitujen tuotannolle myönnettävästä suorasta kuljetustuesta on ilmoituksen mukaan ilmoitettava ennakolta ja sen myöntämiseen on saatava valvontaviranomaisen hyväksyntä valtiontuen suuntaviivojen mukaisesti.
   2.9   Tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös
   Valvontaviranomainen esitti 16 päivänä heinäkuuta 2003 tekemässään päätöksessä tutkintamenettelyn aloittamisesta kaksi suoran tuen järjestelmää koskevaa epäilyä.
   Ensinnäkin valvontaviranomainen totesi, että suoran kuljetustuen piiriin ehdotetuista kunnista neljä on hyväksytyn aluetukikartan ulkopuolella (Herøy, Ulstein, Hareid ja Aukra). Koska Norjan viranomaiset eivät ole ilmoittaneet tarkistaneensa tukialueiden karttaa, suoraa kuljetustukea näille neljälle kunnalle on valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan pidettävä ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten vastaisena.
   Toiseksi valvontaviranomainen katsoi, että Norjan viranomaisten toimittama aineisto ei osoittanut riittävän vakuuttavasti, että suoran kuljetustuen piiriin ehdotetuilla Etelä-Norjan maantieteellisillä alueilla (Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal ja Sør-Trøndelag) aiheutuu kuljetuksista lisäkustannuksia.
   2.10   Norjan viranomaisten huomautukset tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen
   Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan valvontaviranomaisen päätökseen 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä valtiovarainministeriön kirjeellä. Norjan viranomaiset totesivat teettäneensä 19 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyssä kirjeessä toimitettua selvitystä laajemman selvityksen (huomautusten liitteenä), jotta aikaisemman ylimääräisiä kuljetuskustannuksia ilmoitetulla kuljetustukialueella koskevan aineiston paikkansapitävyydestä voidaan varmistua. Norjan viranomaisten mukaan selvitys vahvisti aiemman selvityksen tulokset.
   Laajempi selvitys (11) kattaa 39 yritystä, joiden joukossa on myös yrityksiä, jotka sijaitsevat alueella, jota ei ole ehdotettu uuden kansallisen kuljetustuen piiriin. Maantieteellisesti eriytetyn sosiaaliturvamaksujärjestelmän tukialueen 1 kuljetuskustannuksia pidetään viitekustannuksina, joihin suoran kuljetustuen piiriin ehdotettavien alueiden ylimääräisiä kuljetuskustannuksia verrataan. Norjan viranomaisten mukaan selvityksen päätelmät vahvistavat, että Tromsin, Nordlandin, Nord-Trøndelagin, Sør-Trøndelagin, Møre og Romsdalin ja Sogn og Fjordanen lääneissä yritysten keskimääräiset kuljetuskustannukset – sekä kokonaisuudessaan että 350 kilometriä ylittävältä osalta – ovat huomattavasti suuremmat kuin viitealueen yritysten kuljetuskustannukset. 350 kilometriä ylittävältä matkalta kuljetuskustannukset ovat Tromsin, Nordlandin ja Nord-Trøndelagin lääneissä 220 prosenttia suuremmat kuin viitealueella. 350 kilometriä ylittävältä matkalta kuljetuskustannukset ovat Sør-Trøndelagin, Møre og Romsdalin ja Sogn og Fjordanen lääneissä 143 prosenttia suuremmat kuin viitealueella.
   2.11   Asianomaisten osapuolten huomautukset tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen
   Kaikkiaan kymmenen norjalaista organisaatiota ja yritystä esitti huomautuksia tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen. Suurin osa huomautuksista koski maantieteellisesti eriytettyä sosiaaliturvamaksujärjestelmää (siirtymäkausi). Suoran kuljetustuen järjestelmästä huomautuksia esittäneet totesivat muun muassa, että he eivät tienneet, miten suoran kuljetustuen järjestelmä tulee toimimaan, tai mitkä sen vaikutukset tulevat olemaan. Joissakin huomautuksissa myös väitettiin, että uusi suoran kuljetustuen järjestelmä tulee alentamaan Norjan syrjäisillä alueilla sijaitseville yrityksille kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia vain vähäisessä määrin.
   Norjan viranomaiset esittivät lyhyesti arvionsa kolmansien osapuolten huomautuksista 23 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeellä, joka sisälsi 21 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn kauppa- ja teollisuusministeriön kirjeen ja 21 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn valtiovarainministeriön kirjeen; valvontaviranomainen kirjasi kaikki kirjeet saapuneiksi 24 päivänä lokakuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-7360 A). Norjan viranomaiset toteavat, että kolmansien osapuolien huomautuksissa esitetyt näkökannat ja numerotiedot vahvistavat valvontaviranomaiselle aiemmin esitetyt perusteet. Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että mikään kolmas osapuoli ei ole vastustanut ilmoitettua suoran kuljetustuen järjestelmää.
   3.   Lokakuun 22 päivänä 2003 päivätty ilmoitus
   3.1   Maantieteellisen alueen laajentaminen
   Norjan viranomaiset ilmoittivat 22 päivänä lokakuuta 2003, että 25 päivänä maaliskuuta 2003 ilmoitetun järjestelmän maantieteellistä soveltamisalaa aiotaan laajentaa. Ehdotettiin, että myös seuraavat 13 kuntaa olisivat oikeutettuja suoraan kansalliseen kuljetustukeen:

               Hedmarkin lääni: Rendalen, Engerdal, Tolga, Tynset, Alvdal, Folldal ja Os.

               Opplandin lääni: Dovre, Lesja, Lom, Skjåk, Vågå ja Sel.

         Näiden 13 kunnan kokonaisväkiluku on 37 271 henkeä. Sekä Hedmarkin että Opplandin väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti. Hedmarkissa suoran kuljetustuen piiriin ehdotetun alueen väestötiheys on 1,5 asukasta ja Opplandin läänissä 2,0 asukasta neliökilometriä kohti.
   3.2   Muutetut perustelut muiden kuin harvaan asuttujen läänien (Møre og Romsdal ja Sør-Trøndelag) kuntien ottamiselle mukaan järjestelmään
   Norjan viranomaiset muuttivat 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätyssä ilmoituksessa perustelujaan sille, että suoran kuljetustuen piiriin ehdotettiin sellaisten läänien kuntia, jotka eivät ole harvaan asuttuja (ks. edellä I jakson 2.2 kohta).
   Nyt Norjan viranomaiset esittävät, että valtiontuen suuntaviivojen liitteen XI mukaan on perusteltua sisällyttää Sør-Trøndelagissa ja Møre og Romsdalissa sijaitsevia kuntia tuen piiriin, koska suoran kuljetustuen piiriin ehdotetun alueen väkiluku Sør-Trøndelagissa ja Møre og Romsdalissa on 179 792 henkeä, kun se muissa alueelliseen valtiontukikarttaan kuuluvissa, mutta ehdotetun kuljetustukialueen ulkopuolella sijaitsevissa harvaan asutuissa lääneissä (12) on 172 322 henkeä. Sør-Trøndelagissa ja Møre og Romsdalissa (läänejä, joiden väestötiheys on yli 12,5 asukasta neliömetriä kohti) suoran kuljetustuen piiriin ehdotetun alueen väkiluku on hieman suurempi (7 470 henkeä) kuin alueelliseen valtiontukikarttaan kuuluvien, mutta ehdotetun kuljetustukialueen ulkopuolella sijaitsevien harvaan asuttujen läänien väkiluku. Norjan viranomaiset katsovat, että valvontaviranomainen voi käyttää harkintavaltaansa ja hyväksyä järjestelmän piiriin kuuluvan väestömäärän vähäisen lisäämisen.
   3.3   Kuljetuskustannuksia koskeva lisäaineisto
   Lokakuun 22 päivänä 2003 päivätyssä muutetussa ilmoituksessa Norjan viranomaiset toimittivat uuden selvityksen, joka kattoi ilmoitetut Hedmarkin ja Opplandin kunnat. Selvityksessä oli käytetty samaa menetelmää kuin ensimmäisessä selvityksessä (ks. edellä 2.4 kohta).
   Myös tämä selvitys (13) oli TØI:n tekemä ja se kattoi 13 yritystä 13:ssa Hedmarkin ja Opplandin läänien pohjoisosien kunnassa. Engerdalin kunta ei ollut mukana selvityksessä, mutta se sisältyy lisäilmoitukseen. Norjan viranomaisten mukaan selvitys vahvistaa, että näissä 12 kunnassa sijaitsevien yritysten kuljetuskustannukset – sekä kokonaisuudessaan että 350 kilometriä ylittäviltä matkoilta – ovat keskimäärin huomattavasti suuremmat kuin viitealueen yritysten kustannukset. Viitealue on sama kuin ensimmäisessä selvityksessä. Selvityksen tulos on, että näissä 12 kunnassa kuljetuskustannukset ovat 350 kilometriä ylittävillä kuljetusosuuksilla 120 prosenttia suuremmat kuin viitealueella.
   II   ARVIOINTI
   1.   Onko kyse tuesta?
   ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

      ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

   Ilmoitettu tuki rahoitetaan valtion varoista ja se suosii tiettyjä yrityksiä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tukea saavat yritykset ovat tosiasiallisessa tai mahdollisessa kilpailutilanteessa samankaltaisten norjalaisten ja muiden ETA-valtioiden yritysten kanssa. Koska ehdotettu tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan ETA:n alueella, järjestelmä on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
   2.   Ilmoitusvelvollisuus
   Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 osassa I olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa”. Ilmoittamatta myönnetty tai myöhässä (eli tukitoimen toteuttamisen jälkeen) ilmoitettu tuki katsotaan laittomaksi.
   Norjan viranomaiset ovat täyttäneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 osassa I olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisen velvoitteensa ilmoittamalla tukitoimenpiteestä ennen sen täytäntöönpanoa 26 päivänä maaliskuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-1846 A), 10 päivänä kesäkuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-3707 A), 22 päivänä lokakuuta 2003 (asiakirjan nro: 03-7362 A), 23 päivänä tammikuuta 2004 (tapahtuman nro: 188041) ja 11 päivänä helmikuuta 2004 (tapahtuman nro: 191138) päivätyillä Norjan Euroopan unionin -edustuston kirjeillä.
   3.   Oikeusperusta
   Norjan viranomaiset luokittelivat ehdotetun järjestelmän puitteissa myönnetyn tuen ilmoituksissaan kuljetustueksi.
   Valtiontuen suuntaviivojen 25.4 jakson 27 kohdassa todetaan seuraavaa: ”ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluville syrjäisimmille alueille, jotka täyttävät 25.3 jakson 17 kohdassa mainitut väestötiheyden edellytykset, voidaan myöntää tukia lisäkuljetuskustannusten (14) osittaiseen korvaamiseen erityisedellytyksiä noudattaen. Jäsenvaltion on osoitettava mainittujen lisäkustannusten olemassaolo ja arvioitava niiden suuruus.”
   Valtiontuen suuntaviivojen 25.3 jakson 17 kohdassa harvaan asuttu alue määritellään alueeksi, jolla väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti.
   Väestötiheyskriteerin perusteella 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvien alueiden erityisedellytysten osalta suuntaviivojen 25.4 jakson 27 kohdassa viitataan liitteeseen XI, jossa esitetään edellytykset, joiden täyttyessä tukeen voidaan soveltaa poikkeusta. Edellytykset ovat seuraavat:

               ”—

               Tuella saadaan tasata vain kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia. Kyseisen EFTA-valtion on pystyttävä osoittamaan tasausmaksun välttämättömyys objektiivisilla perusteilla. Korvaus ei missään tapauksessa saa olla kustannuksia suurempi. Tämän estämiseksi on kiinnitettävä huomiota kuljetusalan eri tukijärjestelmien soveltamisalaan kuuluvien tukien kasautumiseen.

               —

               Tukea saadaan myöntää vain niihin kuljetuskustannuksiin, jotka aiheutuvat tavaroiden kuljettamisesta kyseisen jäsenvaltion kansallisten rajojen sisäpuolella. Nämä tuet eivät siis saa missään tapauksessa olla vientitukia.

               —

               Tukien on oltava ennalta asiallisesti ilmaistavissa lukuina ”tuki ajokilometriä kohti” tai ”tuki ajokilometriä kohti” ja ”tuki kuljetettua painoyksikköä kohti” ja niistä on laadittava muiden muassa näihin tunnuslukuihin perustuva vuosikertomus.

               —

               Lisäkustannukset on laskettava taloudellisimman kuljetusvälineen ja tuotanto- tai käsittelypaikasta markkinoille vievän lyhimmän reitin perusteella.

               —

               Tukea voidaan myöntää vain sellaisella alueella toimiville yrityksille, joka on luokiteltu aluetuen kohdealueeksi alhaista väestötiheyttä koskevan perusteen nojalla. Tällaiset alueet muodostuvat pääasiassa NUTS III-tasoa vastaavista maantieteellisistä alueista, joiden väestötiheys on alle 12,5 asukasta/km2. Alueiden valinnassa voidaan kuitenkin noudattaa tiettyä joustoa seuraavien rajoitusten mukaisesti:

                           —

                           joustaminen alueiden valinnassa ei saa johtaa kuljetustukien kattaman väestömäärän kasvuun;

                           —

                           joustosta hyötyvien NUTS III-alueiden väestötiheyden on oltava alle 12,5 asukasta/km2;

                           —

                           alueiden on oltava alhaista väestötiheyttä koskevan perusteen täyttävien NUTS III-alueiden vieressä;

                           —

                           alueiden kattaman väestömäärän on pysyttävä alhaisena suhteessa kuljetustukien kattamaan kokonaisväestömäärään.

               —

               Kuljetustukea ei saa myöntää sellaisten yritysten tuotteille, joilla ei ole vaihtoehtoista sijaintipaikkaa (kaivos, vesivoimala jne.).

               —

               EFTAn valvontaviranomaisen herkiksi toimialoiksi katsomien alojen (moottoriajoneuvot, synteettikuidut, laivanrakennus ja terästeollisuus) yrityksille myönnettävästä kuljetustuesta on ilmoitettava ennalta ja niiden osalta on noudatettava kulloinkin voimassa olevia toimialakohtaisia suuntaviivoja.”

         Valtiontuen suuntaviivojen 25.5 jakson 5 kohdassa todetaan EFTA-valtion aluetukikartoista seuraavaa: ”Kartan voimassaoloaikana EFTA-valtiot voivat pyytää siihen tarkistuksia sosiaalis-taloudellisessa tilanteessa todistettavasti tapahtuneiden merkittävien muutosten perusteella. Nämä muutokset voivat koskea intensiteetin astetta ja alueiden tukikelpoisuutta edellyttäen, että mahdollista uusien alueiden mukaanottamista vastaa saman väestömäärän omaavien muiden alueiden poistaminen. Tarkistetun kartan voimassaolo päättyy alkuperäiselle kartalle määrätyn voimassaoloajan päättyessä”.
   Valvontaviranomainen on tutkinut 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyn ja 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn ilmoituksen ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja edellä lainattujen kansallista aluetukea koskevien valtiontuen suuntaviivojen perusteella.
   4.   Maaliskuun 25 päivänä 2003 päivätty ilmoitus
   Heinäkuun 16 päivänä 2003 päivätyn, tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen kohteena olleen 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyn ilmoituksen arviointi johti seuraaviin havaintoihin:
   a)   Tuki rajoittuu neljää kuntaa lukuun ottamatta harvaan asuttuihin alueisiin, joihin voidaan soveltaa 61 artiklan 3 kohdan c alakohtaa (valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevan 25.4 jakson 27 kohta ja 25.5 jakson 5 kohta sekä viides luetelmakohta).
   Norjan viranomaisten ilmoitukseen sisältyy neljä kuntaa, jotka eivät ole nykyisellä aluetukikartalla (Herøy, Ulstein, Hareid ja Aukra).
   Valvontaviranomaisen vuonna 1999 hyväksymän Norjan tuettujen alueiden kartan mukaan (päätös N:o 327/99/KOL) tukea voidaan hyväksyttyjen aluetukijärjestelmien mukaisesti myöntää aluetukikartan alueilla sijaitseville yrityksille. Näin ollen aluetukea (esim. suoraa kuljetustukea) ei voida myöntää aluetukikartan ulkopuolisille alueille.
   Valtiontuen suuntaviivojen 25.5 jakson 5 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan poistamaan hyväksytystä aluetukikartasta alueita, jos siihen halutaan sisällyttää uusia alueita. Koska Norjan viranomaiset eivät ole valtiontuen suuntaviivojen 25.5 jakson 5 kohdan mukaisesti ilmoittaneet tarkistaneensa tukialueiden karttaa, aluetukikartan ulkopuolisille neljälle kunnalle (Herøy, Ulstein, Hareid ja Aukra, jotka kaikki sijaitsevat Møre og Romsdalin läänissä) myönnettävä aluetuki (suora kuljetustuki) on ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten vastaista. Tämän vuoksi Norjan viranomaiset eivät voi panna ilmoitettua tukijärjestelmää täytäntöön näiden neljän kunnan osalta.
   Maaliskuun 25 päivänä 2003 päivätyn ilmoituksen kattamalla alueella on asukkaita 721 079 eli 16,0 prosenttia Norjan väestöstä. Herøyn, Ulsteinin, Hareidin ja Aukran väestömäärä on 22 844 henkeä. Ilman näitä neljää kuntaa ilmoituksen kattaman alueen väestömäärä on 698 235 henkeä eli 15,5 prosenttia koko väestöstä.
   Maaliskuun 25 päivänä 2003 päivätyn ilmoituksen kattaman Sør-Trøndelagin ja Møre og Romsdalin (läänit, jotka eivät ole harvaan asuttuja) alueen väestömäärä oli 179 792 henkeä. Ilman Herøyn, Ulsteinin, Hareidin ja Aukran kuntia näiden kahden läänin väestömäärä on 156 948 henkeä (15) eli pienempi kuin aluetukikartan alueen väestömäärä harvaan asutuissa lääneissä, joita ei ole ehdotettu suoran kuljetustuen piiriin (Hedmark, Oppland, Telemark ja Aust-Agder). Aluetukikartalle sijoittuvan väestön kokonaismäärä näissä neljässä läänissä on 209 593 henkeä.
   Niillä Sør-Trøndelagin ja Møre og Romsdalin alueilla, joita on ehdotettu suoran kuljetustuen piiriin, väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti. Ne sijaitsevat harvaan asuttujen alueiden (Nord-Trøndelag ja alueet siitä pohjoiseen) vieressä. Sør-Trøndelagin ja Møre og Romsdalin väestömäärä (156 948 henkeä) on 22,5 prosenttia ehdotetun järjestelmän kattamasta kokonaisväestömäärästä (698 235 henkeä).
   Muut ilmoitetut alueet ovat kaikki ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvia harvaan asuttuja alueita. Liitteessä XI olevan 25.4 jakson 27 kohdan ja viidennen luetelmakohdan edellytykset täyttyvät.
   b)   Norjan viranomaiset ovat osoittaneet, että kuljetuksista aiheutuu lisäkustannuksia, ja määrittäneet niiden suuruuden (valtiontuen suuntaviivojen 25.4 jakson 27 kohta)
   Norjan viranomaiset ovat esittäneet kaksi selvitystä kuljetuksista aiheutuvien lisäkustannusten osoittamiseksi. Ensimmäinen selvitys toimitettiin 19 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -lähetystön kirjeellä ja toinen selvitys, joka on ensimmäistä laajempi, 18 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -lähetystön kirjeellä. Kumpikin selvitys perustuu satunnaisotantaan, jossa yrityksiä poimittiin vakiintunein tilastollisin menetelmin. Kyseisistä yrityksistä kerättiin kuljetuskustannuksia koskevaa tietoa.
   Menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä (16 päivältä heinäkuuta 2003) valvontaviranomainen suhtautui epäillen Norjan viranomaisten toimittamaan aineistoon (ensimmäinen selvitys). Valvontaviranomainen katsoi, että selvitys ei osoittanut riittävän vakuuttavasti, että suoran kuljetustuen piiriin ehdotetuilla Etelä-Norjan maantieteellisillä alueilla (Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal ja Sør-Trøndelag) aiheutuu kuljetuksista lisäkustannuksia.
   Toisessa selvityksessä oli mukana enemmän yrityksiä. Se vahvistaa, että suoran kuljetustuen piiriin ehdotetulla alueella sijaitseville yrityksille aiheutuu kuljetuksista lisäkustannuksia. Tromsin, Nordlandin, Nord-Trøndelagin, Sør-Trøndelagin, Møre og Romsdalin ja Sogn og Fjordanen lääneissä yritysten keskimääräiset kuljetuskustannukset – sekä kokonaisuudessaan että 350 kilometriä ylittävältä osalta – ovat huomattavasti suuremmat kuin viitealueen yritysten kuljetuskustannukset. Tromsin, Nordlandin ja Nord-Trøndelagin lääneissä sijaitsevien yritysten kuljetuskustannukset ovat 350 kilometriä ylittävältä kuljetusosuudelta 220 prosenttia suuremmat kuin viitealueella. Sør-Trøndelagin, Møre og Romsdalin ja Sogn og Fjordanen lääneissä sijaitsevien yritysten kuljetuskustannukset ovat 350 kilometriä ylittävältä kuljetusmatkalta 143 prosenttia suuremmat kuin viitealueella.
   Valvontaviranomainen katsoo Norjan viranomaisten osoittaneen, että kuljetuksista aiheutuu lisäkustannuksia ja että näin ollen valtiontuen suuntaviivojen 25.4 jakson 27 kohdan edellytys täyttyy.
   c)   Tuella tasataan vain kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia (valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI oleva ensimmäinen luetelmakohta)
   Edellä olevan I jakson 2.3 kohdan taulukossa 1 esitetyistä tuki-intensiteeteistä käy ilmi, että yritykset voivat saada tukea enintään 40 prosenttia kuljetuskustannuksistaan (701 kilometriä ylittäviltä kuljetusosuuksilta). Kuljetustukeen oikeutettuja ovat ainoastaan yli 350 kilometrin kuljetukset. Valvontaviranomainen katsoo, että tämä sopii yhteen Norjan viranomaisten esittämien selvitysten tulosten kanssa (ks. edellä I jakson 3.3 kohta) ja että järjestelmä ei tarjoa enempää tukea kuin näiden kuljetuksista aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi tarvitaan.
   Sen varmistamiseksi, että yrityksille ei makseta liikaa tukea, mahdollinen alennetusta sosiaaliturvamaksusta saatava hyöty vähennetään I jakson 2.3 kohdan taulukon 1 mukaan lasketusta kuljetustuesta.
   Näin ollen valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevan ensimmäisen luetelmakohdan edellytys täyttyy.
   d)   Tukea myönnetään vain tavaroiden kuljettamiseen kyseisen jäsenvaltion kansallisten rajojen sisäpuolella (valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI oleva toinen luetelmakohta)
   Järjestelmän puitteissa tukea saadaan myöntää vain niihin ylimääräisiin kuljetuskustannuksiin, jotka aiheutuvat tavaroiden kuljettamisesta kansallisten rajojen sisäpuolella ja jotka lasketaan suorimman reitin ja taloudellisimman kuljetusmuodon mukaan tuotanto- ja jalostuspaikasta lähimpään myyntipisteeseen. Kuljetettaessa tavaraa Suomeen ja Ruotsiin kokonaisetäisyyden laskennassa otetaan huomioon myös kuljetusmatka Ruotsissa ja Suomessa, mutta tukea myönnetään ainoastaan kansallisten rajojen sisäpuolella aiheutuviin kuljetuskustannuksiin.
   Näin ollen valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevan toisen luetelmakohdan edellytys täyttyy.
   e)   Tuki on ennalta asiallisesti ilmaistavissa lukuina ”tuki ajokilometriä kohti” ja ”tuki kuljetettua painoyksikköä kohti”; laskelma lisäkustannuksista perustuu taloudellisimpaan kuljetusvälineeseen ja lyhimpään reittiin (valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevat kolmas ja neljäs luetelmakohta)
   Ehdotettu järjestelmä täyttää nämä edellytykset seuraavasti:

               —

               Tuki lasketaan prosenttiosuutena kuljetuskustannuksista (ks. edellä I jakson 2.3 kohdan taulukko 1).

               —

               Kuljetuskustannukset ovat kohtuullisia kustannuksia, jotka eritellään rahtikirjassa tai vastaavassa asiakirjassa, joka perustuu kansallisten rajojen sisällä kuljetettavaan matkaan, tavaroiden painoon, tavaralajiin sekä rahtimaksuihin ja muihin maksuihin, joiden voidaan katsoa aiheutuvan kuljetuksesta.

               —

               Kuljetuskustannukset lasketaan suorimman reitin ja taloudellisimman kuljetusmuodon mukaan tuotantopaikasta määränpäähän.

         Näin ollen valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevien kolmannen ja neljännen luetelmakohdan edellytykset täyttyvät.
   f)   Alakohtaisia järjestelyjä noudatetaan (valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevat kuudes ja seitsemäs luetelmakohta)

               —

               Järjestelmää ei sovelleta sellaisten yritysten tuotteiden kuljettamiseen, joilla ei ole vaihtoehtoista sijaintipaikkaa: sähkön tuotanto ja jakelu, raakaöljyn ja luonnonkaasun tuotanto, öljyn ja kaasun tuotantoa palveleva toiminta, lukuun ottamatta maaperätutkimusta, metallimalmien louhinta sekä nefeliinisyeniitti- ja oliviini-teollisuusmineraalien louhinta.

               —

               Järjestelmää ei sovelleta yrityksiin, joihin sovelletaan ETA-sopimuksen liitteessä XV olevan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettua säädöstä (tuesta terästeollisuudelle ja tuesta laivanrakennusteollisuudelle).

               —

               Järjestelmää ei sovelleta maa- ja metsätalouteen eikä kalatalouteen, joihin sovelletaan edelleen nykyistä maantieteellisesti eriytettyä sosiaaliturvamaksujärjestelmää.

         Näin ollen valtiontuen suuntaviivojen liitteessä XI olevien kuudennen ja seitsemännen luetelmakohdan edellytykset täyttyvät.
   5.   Lokakuun 22 päivänä 2003 päivätty muutettu ilmoitus
   Norjan viranomaiset ilmoittivat 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä Norjan Euroopan unionin -lähetystön kirjeellä, että 25 päivänä maaliskuuta 2003 ilmoitetun järjestelmän maantieteellistä soveltamisalaa aiotaan laajentaa (ks. edellä I jakson 3.1 kohta).
   Kuljetuksista aiheutuvien lisäkustannusten osoittamiseksi Norjan viranomaiset ovat esittäneet selvityksen, jossa dokumentoidaan kuljetuksista aiheutuvat lisäkustannukset tuen piiriin ehdotetuissa Hedmarkin ja Opplandin läänien 13 kunnassa. Selvityksen johtopäätös on, että näissä 13 kunnassa sijaitsevien yritysten kuljetuskustannukset – sekä kokonaisuudessaan että 350 kilometriä ylittäviltä kuljetusosuuksilta – ovat keskimäärin huomattavasti suuremmat kuin viitealueen yritysten kustannukset (120 prosenttia 350 kilometriä ylittävillä kuljetusosuuksilla).
   Valvontaviranomainen katsoo, että selvitys osoittaa kuljetuksista aiheutuvan lisäkustannuksia ilmoitetuissa 13 kunnassa.
   Valvontaviranomainen toteaa, että järjestelmän maantieteellisen laajentamisen myötä järjestelmän piiriin kuuluvien alueiden väestömäärä on 735 506 (16) henkeä eli 16,3 prosenttia koko väestöstä (ilman Herøyn, Ulsteinin, Hareidin ja Aukran kuntia).
   Valvontaviranomainen toteaa myös, että ehdotetuilla Hedmarkin ja Opplandin läänien alueilla väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti.
   Lisäksi aluetukikarttaan kuuluvan alueen väestömäärä harvaan asutuissa lääneissä, joita ei ole ehdotettu suoran kuljetustuen piiriin, on 172 322 henkeä (17) eli suurempi kuin suoran kuljetustuen piiriin ehdotettujen Møre og Romsdalin ja Sør-Trøndelagin läänien (jotka eivät ole harvaan asuttuja) alueiden väestömäärä (156 948 henkeä).
   Lokakuun 22 päivänä 2003 päivätyn ilmoituksen osalta valvontaviranomainen toteaa, että ehdotettujen 13 kunnan väestötiheys on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti ja että alueet sijaitsevat aluetukikartalla. Näiden 13 kunnan ottaminen suoran kuljetustuen piiriin ei nosta väestöpeittoa (156 948 henkeä) Møre og Romsdalin ja Sør-Trøndelagin lääneissä, jotka eivät ole harvaan asuttuja, suuremmaksi kuin väestöpeitto (172 322 henkeä) on harvaan asutuissa Hedmarkin, Opplandin, Telemarkin ja Aust-Agderin lääneissä, joita ei ole ehdotettu suoran kuljetustuen piiriin. Norjan viranomaiset ovat myös osoittaneet, että näille 13 kunnalle aiheutuu kuljetuksista lisäkustannuksia. Valvontaviranomainen viittaa muiden täytettävien vaatimusten osalta 4 kohdassa olevaan arviointiin, joka pitää yhtä lailla paikkansa, jos nämä 13 kuntaa otetaan järjestelmän piiriin.
   6.   Päätelmä
   Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen toteaa, että Herøyn, Ulsteinin, Hareidin ja Aukran kunnissa myönnettävä suora kuljetustuki on ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten vastaista ja että tukea ei saa panna täytäntöön näissä kunnissa. Ilmoitettu suoran kuljetustuen järjestelmä on muilta osin ETA-sopimuksen mukainen.
   Norjan viranomaisille muistutetaan, että niiden on ilmoitettava valvontaviranomaisille mahdollisista suunnitelmistaan muuttaa tai laajentaa järjestelmää. Norjan viranomaisia pyydetään myös toimittamaan vuosikertomus, jossa annetaan tarkat tiedot järjestelmän täytäntöönpanosta ja erityisesti kilometrikohtaisesta tukimäärästä tai kilometrikohtaisesta ja painoyksikkökohtaisesta tukimäärästä.
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1.

               Suora kuljetustuki Herøyn, Ulsteinin, Hareidin ja Aukran kunnille on ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten vastaista. Tukea ei saa panna täytäntöön näissä neljässä kunnassa.

               2.

               Norjan viranomaisten 25 päivänä maaliskuuta 2003 ja 22 päivänä lokakuuta 2003 ilmoittama suoran kuljetustuen järjestelmä on 1 kohdassa mainituille neljälle kunnalle myönnettävää suoraa kuljetustukea lukuun ottamatta ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.

               3.

               Tämä päätös on osoitettu Norjalle.

               4.

               Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2004.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

            Puheenjohtaja

         Hannes HAFSTEIN

            Kollegion jäsen

         Einar M. BULL

      (1)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (2)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

      (3)  EFTAn valvontaviranomaisen 19 päivänä tammikuuta 1994 hyväksymät ja antamat valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (valtiontuen suuntaviivat). Julkaistu EUVL:ssä L 231, 3.9.1994, s. 1. Suuntaviivoja on viimeksi muutettu 18 päivänä helmikuuta 2004 (ei vielä julkaistu).

      (4)  Päätös N:o 141/03/KOL, tehty 16 päivänä heinäkuuta 2003. EUVL C 216, 11.9.2003, s. 3, sekä ETA-täydennysosa nro 45, 11.9.2003, s. 1.

      (5)  Kuljetustalousinstituutti (TØI). Arbeidsdokument 4.6.2003. U-2899. TR1180/2003.

      (6)  Ks. alaviite 4.

      (7)  EUVL L 145 9.6.2005, s. 25.

      (8)  Tässä päätöksessä käytetyt väestötiedot ovat 1 päivältä tammikuuta 2002. Norjan väkiluku oli tuolloin 4 503 436 henkeä.

      (9)  Interju av industribedrifter i aktuelle transportstøttesoner og i referansesoner. Arbeidsdokument 4.6.2003.

      (10)  Statistisk sentralbyrås bedrifts- og foretaksregister.

      (11)  Arbeidsdokument 4.6.2003 (rev. 1.9.2003-U-2899-TR1180/2003).

      (12)  Harvaan asuttujen Aust-Agderin, Telemarkin, Hedmarkin ja Opplandin läänien väkiluku.

      (13)  Arbeidsdokument 22.9.2003 (U-2929-TR1194/2003).

      (14)  ”Lisäkuljetuskustannuksilla tarkoitetaan kustannuksia, jotka ovat aiheutuneet tavaroiden kuljetuksista kyseisen maan kansallisten rajojen sisäpuolella. Nämä tuet eivät voi missään tilanteessa olla vientitukia, eivätkä vaikutukseltaan samanlaisia kuin ETA-sopimuksen 11 artiklassa tarkoitetut tuonnin määrälliset rajoitukset.”

      (15)  179 792 – 22 844 = 156 948.

      (16)  698 235 + 37 271 = 735 506.

      (17)  209 593 – 37 271 = 172 322.


Avis juridique important

|

31994D0748

94/748/EY: Neuvoston päätös, tehty 10 päivänä marraskuuta 1994, jäsenen ja varajäsenen nimeämisestä alueiden komiteaan

Virallinen lehti nro L 298 , 19/11/1994 s. 0039 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 1 Nide 3 s. 0203  Ruotsink. erityispainos Alue 1 Nide 3 s. 0203

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 10 päivänä marraskuuta 1994,jäsenen ja varajäsenen nimeämisestä alueiden komiteaan (94/748/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 198 a artiklan,ottaa huomioon jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä alueiden komiteaan 26 päivänä tammikuuta 1994 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 1998 päättyväksi kaudeksi 26 päivänä tammikuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen (),sekä katsoo, ettäyksi komitean jäsenen paikka ja yksi varajäsenen paikka on vapautunut 8 päivänä marraskuuta 1994 neuvostolle tiedoksi annettujen Joseph Fischerin ja Ulrike Riedelin eron vuoksi, jaottaa huomioon Saksan hallituksen ehdotuksen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaAlueiden komitean jäseneksi Joseph Fischerin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 1998 asti nimetään Rupert von Plottnitz.Alueiden komitean jäseneksi Ulrike Riedelin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 1998 asti nimetään Priska Hintz.Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaU. SEILER-ALBRING() EYVL N:o L 31, 4.2.1994, s. 29


title: 2008/521/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lääkeviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/128

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   24. huhtikuuta 2007
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lääkeviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   (2008/521/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan lääkeviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan lääkeviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (4) ja erityisesti sen 68 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0099/2007),

               1.

               myöntää Euroopan lääkeviraston toimitusjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan lääkeviraston toimitusjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 4.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 12.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EUVL L 136, 30.4.2004, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1901/2006 (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 1).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/129

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   24. huhtikuuta 2007
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lääkeviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan lääkeviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan lääkeviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (4) ja erityisesti sen 68 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0099/2007),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin totesi saaneensa riittävän varmuuden siitä, että 31. joulukuuta 2005 päättyneen varainhoitovuoden tilinpäätös on luotettava ja tilien perustana olevat toimet ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 27. huhtikuuta 2006 toimitusjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004 (6) ja että vastuuvapauspäätökseen liittyvässä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, jonka mukaan pankkien kanssa tehdyt sopimukset ovat olleet voimassa yli viisi vuotta, mikä on vastoin viraston varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjä, joiden mukaan uusi tarjouskilpailu on järjestettävä vähintään viiden vuoden välein; panee merkille viraston vastauksen, jossa selitetään syyt tarjouspyyntömenettelyn käynnistämisen viivästymiselle ja jossa esitellään suoraan pankin kanssa käytävien neuvottelujen etuja, ja pitää kyseisen asian mielessä harkittaessa varainhoitoasetukseen tehtäviä muutoksia;

                           —

                           tähdentää, että uudella vuonna 2004 hyväksytyllä lääkelainsäädännöllä oli huomattava vaikutus viraston työhön ja hallintorakenteisiin;

         Useimpia erillisessä vastuuvapausmenettelyssä olevia EU:n erillisvirastoja koskevat yleiset näkökohdat

               1.

               katsoo, että erillisvirastojen jatkuvasti kasvava määrä ja tiettyjen erillisvirastojen toiminta eivät vaikuta sopivan yhteen yleisen toimintakehyksen kanssa, eivätkä tiettyjen erillisvirastojen toimivaltuudet aina vastaa unionin todellisia tarpeita eivätkä sen kansalaisten odotuksia, ja toteaa, että yleisesti erillisvirastojen julkisuuskuva ja tiedotusvälineiden niistä esittämä arvostelu eivät aina ole myönteisiä;

               2.

               pyytää komissiota sen tähden määrittelemään uusien erillisvirastojen perustamiseen liittyvän yleisen toimintakehyksen sekä tekemään ennen kunkin uuden viraston perustamista kustannus-hyötyselvityksen ja valvomaan, ettei toiminta mene päällekkäin muiden erillisvirastojen toiminnan tai muiden yhteisön elinten toimivaltuuksien kanssa;

               3.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan kustannus-hyötyselvityksestä lausuntonsa ennen parlamentin päätöstä asiasta;

               4.

               pyytää komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin olemassa olevan viraston tarjoamasta lisäarvosta; pyytää kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet viraston toimenkuvan muuttamiseksi tai viraston lakkauttamiseksi, jos viraston tarjoamasta lisäarvosta annetaan kielteinen arvio;

               5.

               ottaa huomioon sääntelyvirastojen kasvavan määrän ja pitää sen vuoksi valitettavana, että vielä ei ole saatu päätökseen neuvotteluja esityksestä näiden virastojen toimintakehystä koskevaksi toimielinten väliseksi sopimukseksi, ja kehottaa komission toimivaltaisia yksiköitä tekemään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa kaikkensa, jotta tämä sopimus saadaan pian tehtyä;

               6.

               toteaa, että komission talousarviovastuun vuoksi erillisvirastojen ja komission välisiä yhteyksiä on vahvistettava; kehottaa komissiota ja neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta komissio saisi 31. joulukuuta 2007 mennessä kokoon määrävähemmistön sääntelyvirastojen valvontaelimiin, ja toimimaan vastaavalla tavalla aina uusia erillisvirastoja perustettaessa;

               7.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta lisäämään vuosikertomukseensa erillisen luvun niitä erillisvirastoja varten, joiden vastuuvapautta käsitellään komission tilinpäätöksen yhteydessä, jotta erillisvirastojen yhteisörahoituksen käytöstä saataisiin huomattavasti selkeämpi kuva;

               8.

               vahvistaa periaatteen, jonka mukaan kaikkien yhteisön erillisvirastojen, saivatpa ne avustusta tai eivät, on saatava parlamentilta vastuuvapaus jopa siinä tapauksessa, että niiden perustamistekstin nojalla myös toinen vastuuvapausviranomainen on osallisena;

               9.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan kaikkien erillisvirastojen varainhoidon moitteettomuuden ja tekemään siitä selkoa parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille, talousarvion valvontavaliokunta mukaan luettuna;

               10.

               panee merkille, että erillisvirastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niiden perustamisesta ja valvonnasta vastaavien komission pääosastojen on entistä tärkeämpää kehittää yhteinen erillisvirastoja koskeva strategia ottaen huomioon, että komissio kantaa erillisvirastojen toiminnasta poliittista vastuuta, joka on huomattavasti logistista tukea kauaskantoisempaa; katsoo, että tämän strategian kehittämisessä saattaisi olla hyödyllistä käyttää esimerkkinä rakennetta, jonka erillisvirastot loivat kyseisissä pääosastoissa tapahtuvaa koordinointia varten;

               11.

               kehottaa komissiota antamaan erillisvirastoille lisää hallinnollista ja teknistä tukea ottaen huomioon yhä monimutkaisemmiksi muuttuvat yhteisön hallinnolliset säännöt sekä tekniset ongelmat;

               12.

               panee merkille, että missään erillisvirastossa ei ole kurinpitoasioita käsittelevää elintä, ja kehottaa komission yksiköitä toteuttamaan tarvittavat toimet kyseisen välineen perustamiseksi pikaisesti;

               13.

               on tyytyväinen huomattaviin parannuksiin EU:n erillisvirastojen koordinoinnissa, jonka avulla ne pystyvät ratkomaan toistuvia ongelmia ja tekemään tehokkaammin yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa;

               14.

               katsoo, että useiden erillisvirastojen yhteisen tukipalvelun luominen on toimenpide, jota kannattaa jatkaa ja laajentaa, jotta niiden taloushallinnon tietojärjestelmät saataisiin yhdenmukaistettua komission vastaavien järjestelmien kanssa;

               15.

               kehottaa erillisvirastoja parantamaan yhteistyötä ja tavoitteidensa yhteensovittamista alan toimijoiden kanssa; kannustaa komissiota hyväksymään tarvittavat menettelyt, joilla se tukee erillisvirastojen julkisuuskuvan parantamista ja vahvistaa niiden toiminnan näkyvyyttä;

               16.

               kehottaa komissiota ehdottamaan erillisvirastojen vuosikertomusten yhdenmukaistamista ja kehittämään tulosindikaattoreita, joiden avulla erillisvirastojen tehokkuutta on mahdollista verrata;

               17.

               kehottaa erillisvirastoja esittämään kunkin vuoden alussa tulosindikaattorit, joiden avulla niitä voidaan arvioida;

               18.

               kehottaa kaikkia erillisvirastoja käyttämään yhä laajemmin SMART-tavoitteita, joiden pitäisi johtaa päämäärien realistisempaan asettamiseen ja toteuttamiseen;

               19.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että myös komissio kantaa vastuuta erillisvirastojen hallinnosta (ja niiden varainhoidosta); kehottaa komissiota sen vuoksi valvomaan eri erillisvirastojen hallinnointia ja tarvittaessa opastamaan ja auttamaan niitä siinä varsinkin tarjouskilpailumenettelyjen asianmukaisen toteuttamisen, rekrytointimenettelyjen avoimuuden, moitteettoman varainhoidon (käyttämättä jääneet varat ja ylibudjetointi) ja erityisesti sisäistä valvontarakennetta koskevien sääntöjen asianmukaisen soveltamisen yhteydessä;

               20.

               katsoo, että erillisvirastojen työohjelmista on käytävä ilmi niiden tavoitteet operatiivisella ja mitattavissa olevalla tavalla ja että komission sisäisen valvonnan standardit olisi otettava asianmukaisesti huomioon;

         Erityiset näkökohdat

               21.

               toteaa talousarvion toteuttamisen osalta, että käyttöaste oli kokonaisuudessaan korkea sekä maksusitoumusmäärärahojen (94 prosenttia) että maksumäärärahojen (82 prosenttia) kohdalla, mutta että hallintomenojen (II osasto) kohdalla maksusitoumusmäärärahojen käyttöaste on kuitenkin alle 90 prosenttia ja tehdyistä maksusitoumuksista yli 40 prosenttia siirrettiin seuraavaan varainhoitovuoteen;

               22.

               panee merkille, että viraston talousarvio on kasvanut huomattavasti vuosina 2003–2005 Euroopan unionin laajennettua ja tehtävien lisäännyttyä; on erittäin tyytyväinen siihen, että harvinaislääkkeitä koskevan budjettikohdan määrärahoja on lisätty ja että ne käytettiin täysimääräisesti;

               23.

               kehottaa virastoa huolehtimaan siitä, että ainoastaan valtuutuksen saaneilla toimihenkilöillä on mahdollisuus käyttää asianomaista tietokonejärjestelmää;

               24.

               kehottaa virastoa kirjaamaan tilinpitoonsa ne varat (7), jotka on kerätty muilta erillisvirastoilta ja elimiltä niiden varainhoidon tietojärjestelmien kehittämiseen tarkoitetun yhteisen tukipalvelun rahoittamiseksi;

               25.

               vaatii, että sopimusten myöntämismenettelyiden on oltava avoimet ja että niiden on noudatettava asianomaisia suuntaviivoja, tietotekniikka-alan menettelyt mukaan lukien;

               26.

               pyytää virastoa tiedottamaan Euroopan parlamentille uudesta pankkipalveluita koskevasta tavanomaisten sääntöjen mukaisesta tarjouspyyntömenettelystä mahdollisimman pian;

               27.

               tähdentää, että uudella vuonna 2004 hyväksytyllä lääkelainsäädännöllä oli huomattava vaikutus viraston työhön, hallintorakenteisiin ja henkilöstöön; onnittelee virastoa siitä, että se on menestyksekkäästi mukautunut uuteen sääntelykehykseen, joka tuli täysimääräisesti voimaan marraskuussa 2005;

               28.

               panee tyytyväisenä merkille ns. pk-viraston käynnistämisen, joka tarjoaa erittäin pienille, pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) rahoitus- ja hallintotukitoimenpiteitä komission asetuksen (EY) N:o 2049/2005 (8) mukaisesti;

               29.

               panee tyytyväisenä merkille viraston pyrkimykset tarjota enemmän tieteellistä neuvontaa uusien lääkkeiden varhaisessa kehitysvaiheessa sekä ottaa käyttöön toimia sellaisten lääkkeiden arvioinnin nopeuttamiseksi, jotka ovat ensiarvoisen tärkeitä kansanterveydelle; panee merkille viraston työn rokotteiden nopean arvioinnin helpottamiseksi influenssapandemian varalta;

               30.

               pyytää, että virasto tilaa 1. tammikuuta 2010 mennessä ja sen jälkeen viiden vuoden välein riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin saavutuksistaan perustamisasetuksen ja hallintoneuvoston päättämien työohjelmien perusteella; katsoo, että tässä arvioinnissa pitäisi tarkastella työmenetelmiä ja viraston vaikutusta; katsoo, että arvioinnissa pitäisi ottaa huomioon sidosryhmien näkemykset sekä yhteisössä että kansallisesti; katsoo, että viraston hallintoneuvoston pitää käsitellä arvioinnin johtopäätökset ja antaa komissiolle ja Euroopan parlamentille suosituksia, jotka ovat mahdollisesti tarpeen viraston, sen toimintatapojen ja ohjelmien muuttamiseksi; katsoo, että arviointi ja komissiolle ja Euroopan parlamentille annetut suositukset pitää julkistaa esimerkiksi niiden verkkosivuilla; katsoo, että ulkopuolisen tarkastuksen toteuttamiseksi tarvittavat varat on myönnettävä vastaavan pääosaston budjetista.

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 4.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 12.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EUVL L 136, 30.4.2004, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1901/2006 (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 1).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 340, 6.12.2006, s. 107.

      (7)  Noin 400 000 euroa.

      (8)  Komission asetus (EY) N:o 2049/2005, annettu 15. joulukuuta 2005, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisista, mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten Euroopan lääkevirastolle suorittamia maksuja ja siltä saamaa hallinnollista apua koskevista säännöistä (EUVL L 329, 16.12.2005, s. 4).


title: Neuvoston päätös 2011/170/YUTP, annettu 21 päivänä maaliskuuta 2011 , Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakia varten, EUJUST LEX-IRAQ, annetun päätöksen 2010/330/YUTP muuttamisesta

text:
               22.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 76/61

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/170/YUTP,
   annettu 21 päivänä maaliskuuta 2011,
   Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakia varten, EUJUST LEX-IRAQ, annetun päätöksen 2010/330/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 7 päivänä maaliskuuta 2005 yhteisen toiminnan 2005/190/YUTP Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakin osalta, EUJUST LEX. (1) Tämän sittemmin muutetun ja jatketun yhteisen toiminnan voimassaolo päättyi 30 päivänä kesäkuuta 2009.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 11 päivänä kesäkuuta 2009 yhteisen toiminnan 2009/475/YUTP (2), jolla EUJUST LEX -operaatiota jatkettiin 12 kuukaudella 30 päivään kesäkuuta 2010 ja jossa säädettiin, että tänä aikana EUJUST LEX -operaatio aloittaa toiminnan pilottivaiheen Irakissa.

               (3)

               Neuvosto hyväksyi 14 päivänä kesäkuuta 2010 päätöksen 2010/330/YUTP (3), jolla EUJUST LEX -operaation voimassaoloa jatkettiin 24 kuukaudella 30 päivään kesäkuuta 2012 ja jonka mukaan EUJUST LEX-IRAQ -operaation olisi tänä aikana siirrettävä toimintansa ja asiaankuuluvat rakenteensa vaiheittain Irakiin ja keskityttävä erikoiskoulutukseen jatkaen tarvittaessa toimintaa maan ulkopuolella.

               (4)

               Päätöksellä 2010/330/YUTP säädettiin EUJUST LEX-IRAQ -operaatioon liittyvien menojen kattamiseen tarkoitettu rahoitusohje 1 päivän heinäkuuta 2010 ja 30 päivän kesäkuuta 2011 väliselle ajalle. Tätä rahoitusohjeen mukaista määrää olisi lisättävä kattamaan tämän operaation operatiiviset tarpeet, ja päätös 2010/330/YUTP olisi siksi muutettava tämän mukaisesti.

               (5)

               Operaation toimeksianto pannaan täytäntöön turvallisuustilanteessa, joka saattaa huonontua ja haitata perussopimuksen 21 artiklassa määriteltyjä ulkoisen toiminnan tavoitteita.

               (6)

               Operaation johtamis- ja valvontajärjestelyllä ei saisi olla vaikutusta operaation talousarvion toteuttamista koskeviin operaation johtajan sopimusvelvoitteisiin komissiota kohtaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 2010/330/YUTP 11 artiklan 1 kohta seuraavasti:

      ”1.   Operaatioon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivän heinäkuuta 2010 ja 30 päivän kesäkuuta 2011 välisenä aikana on 22 300 000 euroa.”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EUVL L 62, 9.3.2005, s. 37.

      (2)  EUVL L 156, 19.6.2009, s. 57.

      (3)  EUVL L 149, 15.6.2010, s. 12.


title: 2011/29/EU: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, annettu 15 päivänä joulukuuta 2010 , joustovälineen varojen käyttöön ottamisesta

text:
               19.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 14/20

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 15 päivänä joulukuuta 2010,
   joustovälineen varojen käyttöön ottamisesta
   (2011/29/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1) ja erityisesti sen 27 kohdan viidennen alakohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsovat, että tutkittuaan kaikki mahdollisuudet kohdentaa määrärahat uudelleen alaotsakkeen 1 a ja otsakkeen 4 sisällä budjettivallan käyttäjät sopivat 11 päivänä marraskuuta 2010 pidetyssä neuvottelukokouksessa siitä, että vuoden 2011 talousarvioon sisältyvän rahoituksen täydentämiseksi joustovälineestä otetaan käyttöön varoja, joita ei voida kattaa alaotsakkeen 1 a ja otsakkeen 4 enimmäismäärien rajoissa, seuraavasti:

               —

               18 miljoonaa euroa alaotsakkeeseen 1 a sisältyvää elinikäisen oppimisen ohjelmaa varten,

               —

               16 miljoonaa euroa alaotsakkeeseen 1 a sisältyvää kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa varten,

               —

               71 miljoonaa euroa Palestiinaa varten otsakkeessa 4,

         OVAT HYVÄKSYNEET SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Joustovälineestä otetaan 34 miljoonaa euroa alaotsakkeeseen 1 a sisältyvinä maksusitoumusmäärärahoina ja 71 miljoonaa euroa otsakkeeseen 4 sisältyvinä maksusitoumusmäärärahoina Euroopan unionin varainhoitovuoden 2011 yleiseen talousarvioon.
   Määrä käytetään seuraavien kohteiden lisärahoitukseen:

               —

               18 miljoonaa euroa alaotsakkeeseen 1 a sisältyvää elinikäisen oppimisen ohjelmaa varten,

               —

               16 miljoonaa euroa alaotsakkeeseen 1 a sisältyvää kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa varten,

               —

               71 miljoonaa euroa Palestiinaa varten otsakkeessa 4.

         2 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 15 päivänä joulukuuta 2010.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         O. CHASTEL

      (1)  EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.