Avis juridique important

|

41999D0011

Schengenin säännöstö - Toimeenpanevan komitean päätös, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, sopimuksesta koskien yhteistyötä liikennerikkomuksista langetettavien sakkorangaistusten täytäntöönpanossa (SCH/Com-ex (99) 11 rev 2)

Virallinen lehti nro L 239 , 22/09/2000 s. 0428 - 0434

TOIMEENPANEVAN KOMITEAN PÄÄTÖS,tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999,sopimuksesta koskien yhteistyötä liikennerikkomuksista langetettavien sakkorangaistusten täytäntöönpanossa(SCH/Com-ex (99) 11 rev 2)TOIMEENPANEVA KOMITEA, jokaottaa huomioon Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 132 artiklan,ottaa huomioon 19 päivänä kesäkuuta 1990 Schengenissä kokoontuneiden ministereiden ja valtiosihteereiden yhteisen julistuksen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:hyväksytään sopimus yhteistyöstä liikennerikkomuksista langetettavien sakkorangaistusten täytäntöönpanossa (SCH/III (96) 25 rev 18).Valtuuskuntien edustajia pyydetään laatimaan sopimukseen selittävän muistion, jossa käsitellään erityisesti tämän päätöksen liitteessä esitettyjä kohtia.Luxemburgissa 28 päivänä huhtikuuta 1999.PuheenjohtajaC. H. SchapperSOPIMUS YHTEISTYÖSTÄ TIELIIKENNERIKKOMUSTEN KÄSITTELYSSÄ SEKÄ NIIHIN LIITTYVIEN SAKKORANGAISTUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSASCH/III (96) 25 rev 18BELGIAN KUNINGASKUNNAN, SAKSAN LIITTOTASAVALLAN, RANSKAN TASAVALLAN, LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNNAN ja ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNNAN hallitukset, jotka ovat tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta Schengenissä 19 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun yleissopimuksen, jäljempänä "vuoden 1990 yleissopimus", sopimuspuolia, sekä ITALIAN TASAVALLAN, ESPANJAN KUNINGASKUNNAN ja PORTUGALIN TASAVALLAN, HELLEENIEN TASAVALLAN, ITÄVALLAN TASAVALLAN, TANSKAN KUNINGASKUNNAN ja RUOTSIN KUNINGASKUNNAN sekä SUOMEN TASAVALLAN hallitukset, jotka liittyivät vuoden 1990 yleissopimukseen 27 päivänä marraskuuta 1990, 25 päivänä kesäkuuta 1991, 6 päivänä marraskuuta 1992, 28 päivänä huhtikuuta 1995 ja 19 päivänä joulukuuta 1996 allekirjoitetuilla sopimuksilla, sekä Norjan kuningaskunnan ja Islannin tasavallan hallitukset, jotka allekirjoittivat 19 päivänä joulukuuta 1996 edellä mainittujen valtioiden kanssa yhteistyösopimuksen, jäljempänä "sopimuspuolet", jotkakatsovat, että vuoden 1990 yleissopimuksessa tarkoitettu henkilöiden vapaa liikkuvuus edistää kansalaisten matkustamista sisärajojen yli,katsovat, että on yleisesti tiedossa, että Schengen-valtioiden kansalaiset syyllistyvät tieliikennerikkomuksiin myös muiden sopimuspuolten alueella kuin sen, jonka alueella he yleensä oleskelevat,ottavat huomioon sen, että tieliikennerikkomusten ehkäisemiseen kohdistuvista toimista huolimatta aina ei ole mahdollista selvittää rikkomukseen syyllistyneiden henkilöllisyyttä ennen heidän paluutaan sen sopimuspuolen alueelle, jossa he yleensä oleskelevat, eikä näin ollen ole mahdollista määrätä rikkomukseen syyllistyneille siitä sakkorangaistusta,ovat vakuuttuneita sopimuspuolten välisen yhteistyön tarpeellisuudesta, eikä se, että tieliikennemääräysten noudattamista valvovat eri viranomaiset, ole esteenä tällaiselle yhteistyölle, janoudattavat 19 päivänä kesäkuuta 1990 annettua ministerien ja valtiosihteerien yhteistä julistusta, jonka mukaan olisi keskusteltava yhteistyön parantamisesta tieliikennerikkomusten selvittämisessä sekä mahdollisuudesta panna tieliikennerikkomuksista määrätyt sakkorangaistukset vastavuoroisesti täytäntöön,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:I LUKUMääritelmät1 artiklaTässä sopimuksessa tarkoitetaan:"tieliikennerikkomuksella"tieliikennettä sääntelevien määräysten vastaista käyttäytymistä, joka katsotaan rangaistavaksi teoksi tai hallinnollisten määräysten rikkomiseksi, mukaan lukien ajo- ja lepoaikoja sekä vaarallisten aineiden kuljettamista koskevien määräysten rikkominen;"sakkorangaistuksella"velvoitetta maksaa rahasumma, jonka sopimuspuolten oikeus- tai hallinnolliset viranomaiset ovat määränneet maksettavaksi tieliikennerikkomuksesta;"toimivaltaisella viranomaisella"sopimuspuolten oikeus- tai hallinnollista viranomaista, jonka tehtävänä on tieliikennerikkomusten käsitteleminen sekä niihin liittyvien sakkorangaistusten täytäntöönpano;"päätöksellä"toimenpidettä, jolla jonkin sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet sellaisen tieliikennerikkomuksen tapahtuneeksi, josta tuomitaan sakkorangaistus; päätökseen voidaan tai olisi voitu hakea muutosta;"pyynnön esittävällä viranomaisella"sen sopimuspuolen toimivaltaista viranomaista, jonka alueella tieliikennerikkomus on tehty;"pyynnön vastaanottavalla viranomaisella"sen sopimuspuolen toimivaltaista viranomaista, jonka alueella tieliikennerikkomuksesta epäilty henkilö, tai henkilö, jolle tällaisesta rikkomuksesta on määrätty sakkorangaistus, asuu tai pysyvästi oleskelee;"pyynnön esittävällä sopimuspuolella"sopimuspuolta, jonka alueella toisen sopimuspuolen alueella asuvaa tai pysyvästi oleskelevaa henkilöä koskeva päätös on tehty;"pyynnön vastaanottavalla sopimuspuolella"sopimuspuolta, jonka alueella henkilö, jota toisen sopimuspuolen alueella tehty päätös koskee, asuu tai pysyvästi oleskelee.II LUKUPeriaatteet2 artikla1. Sopimuspuolet sitoutuvat vastavuoroisesti mahdollisimman laajaan yhteistyöhön tieliikennerikkomusten käsittelyssä sekä niistä tehtyjen päätösten täytäntöönpanossa, tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.2. Sopimuksen 1 kohta ei vaikuta sopimuspuolten välisten voimassaolevien kahdenvälisten tai monenvälisten sopimusten soveltamisalaltaan laajempien määräysten soveltamiseen.3. Tämän sopimuksen IV lukua ei sovelleta:a) sellaisten tuomioiden täytäntöönpanoon, jotka johtavat vapausrangaistukseen pääasiallisena rangaistuksena;b) tieliikennerikkomuksiin, jotka on tehty sellaisten rangaistavien tekojen yhteydessä, jotka eivät liity yksinomaan tieliikenteeseen, paitsi jos näistä tieliikennerikkomuksista on nostettu erillinen syyte tai jos ainoastaan tieliikennerikkomuksista nostetaan syyte.III LUKUYhteistyö tieliikennerikkomusten käsittelyssä3 artikla1. Ilmoittamalla ajoneuvon rekisteritunnuksen kansallisen ajoneuvorekisterikeskuksensa välityksellä toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää toisen sopimuspuolen ajoneuvorekisterikeskukselta tietoja moottoriajoneuvon tyypistä ja merkistä sekä sen henkilön tai niiden henkilöiden henkilöllisyydestä ja osoitteesta, jonka tai joiden nimiin kyseinen moottoriajoneuvo on tieliikennerikkomuksen tekoajankohtana rekisteröity.2. Sopimuspuolten ajoneuvorekisteriviranomaiset toimittavat 1 kohdassa tarkoitetut tiedot suoraan toisilleen, jotta ne voidaan toimittaa edelleen toimivaltaiselle viranomaiselle. Ne toimittavat myös pyynnön vastaanottavan viranomaisen nimen ja osoitteen, jos tämä on eri viranomainen.3. Sopimuspuoli voi nimetä jonkin muun keskusviranomaisen hoitamaan 2 kohdassa tarkoitettua tietojenvaihtoa.4. Toimitettaessa henkilötietoja 1 kohdan mukaisesti sovelletaan vuoden 1990 yleissopimuksen asiaa koskevia, erityisesti sen 126-128 artiklan määräyksiä.4 artikla1. Pyynnön esittävä viranomainen voi lähettää kaikki tieliikennerikkomukseen liittyviä seuraamuksia ja päätöksiä koskevat tiedonannot suoraan tieliikennerikkomuksista epäillyille henkilöille. Vuoden 1990 yleissopimuksen 52 artiklan määräyksiä sovelletaan vastaavasti.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tiedonantoihin ja päätöksiin on sisällyttävä tai niihin on liitettävä kaikki tiedot, jotka vastaanottaja tarvitsee niihin vastatakseen ja erityisesti seuraavat tiedot:a) tieliikennerikkomuksen luonne, tekopaikka, teon päivämäärä ja kellonaika, sekä tapa, jolla rikkomus on todettu;b) rekisteritunnus ja, mikäli mahdollista, tieliikennerikkomuksen tekemisessä käytetyn ajoneuvon tyyppi ja merkki, tai näiden tietojen puuttuessa, kaikki mahdolliset ajoneuvon tunnusmerkit;c) sakkorangaistuksen määrä, joka teosta voidaan määrätä, tai tapauksen mukaan sakkorangaistus joka jo on määrätty, maksuaika sekä maksutapa;d) mahdollisuus tuoda esiin lieventäviä asianhaaroja sekä niiden esittämiselle asetetut määräajat ja menettelytavat;e) keinot, joilla päätöksiin voi hakea muutosta, sekä muutoksenhaussa noudatettavat menettelyt ja määräajat sekä sen viranomaisen yhteystiedot, jolta muutosta haetaan.5 artikla1. Jos vastaanottaja ei annetussa määräajassa vastaa 4 artiklassa tarkoitettuihin tiedonantoihin tai päätöksiin tai jos pyynnön esittävä viranomainen katsoo, että tämän sopimuksen soveltaminen edellyttää lisätietojen hankkimista, kyseinen viranomainen voi pyytää apua suoraan pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta. Tähän pyyntöön on liitettävä pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä tehty käännös.2. Vuoden 1990 yleissopimuksen III osaston 2 luvun määräyksiä sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettuihin pyyntöihin.IV LUKUPäätösten täytäntöönpano6 artikla1. Päätösten täytäntöönpanon siirtämistä voidaan tämän sopimuksen nojalla pyytää ainoastaan, josa) kaikki keinot hakea päätökseen muutosta on käytetty, ja päätös on lainvoimainen pyynnön esittävän sopimuspuolen alueella;b) toimivaltaiset viranomaiset ovat 4 artiklan määräyksiä soveltaen tuloksetta kehottaneet asianomaista henkilöä maksamaan määrätyn sakon;c) sakkorangaistus ei ole pyynnön esittävän sopimuspuolen lain mukaan vanhentunut;d) päätös koskee henkilöä, joka asuu tai pysyvästi oleskelee pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen alueella;e) määrätty sakkorangaistus on suuruudeltaan vähintään 40 euroa.2. Sopimuspuolet voivat kahdenvälisesti muuttaa 1 kohdan e alakohdan soveltamisalaa.7 artikla1. Pyynnön vastaanottava sopimuspuoli ei voi kieltäytyä päätöksen täytäntöönpanon siirtämisestä, paitsi jos se katsoo, että:a) päätöksen perustana olevasta tieliikennerikkomuksesta ei ole säädetty pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen laissa;b) pyynnön täytäntöönpano on ristiriidassa vuoden 1990 yleissopimuksen 54-58 artiklassa säädetyn "ne bis in idem" -periaatteen kanssa;c) sakkorangaistus on pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lain mukaan vanhentunut;d) pyynnön vastaanottava sopimuspuoli olisi myöntänyt asianomaiselle henkilölle armahduksen, jos tieliikennerikkomus olisi tehty sen alueella.2. Pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen on ilmoitettava mahdollisimman pian pyynnön esittävälle sopimuspuolelle pyynnön epäämisestä ja perusteltava se.8 artikla1. Pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen on pantava päätös välittömästi täytäntöön.2. Sakkorangaistus peritään pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen valuuttana. Maksettava summa lasketaan sen virallisen muuntokurssin perusteella, joka on voimassa silloin, kun 1 kohdassa tarkoitettu päätös tehdään.3. Jos valuutan muuntamisen jälkeen ilmenee, että päätöksessä määrätty sakkorangaistus on suurempi kuin pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen laissa samantyyppisestä tieliikennerikkomuksesta säädetyn sakkorangaistuksen enimmäismäärä, päätös pannaan täytäntöön vain tämän enimmäismäärän osalta.4. Kukin sopimuspuoli voi ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamisen yhteydessä ilmoittaa, että se aikoo poiketa 1 kohdan määräyksistä perustuslaista johtuvista tai yhtä merkittävistä syistä ja määritellä ilmoituksessaan ne tapaukset, joissa sakkorangaistus on saatettava lainvoimaiseksi pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen tuomioistuimen päätöksellä. Tämä tuomioistuimen päätös ei kuitenkaan saa koskea sen sakkorangaistuksen sisältöä tai suuruutta, joka on määrä panna täytäntöön ja josta pyynnön esittävä viranomainen on tehnyt päätöksen.9 artikla1. Päätös pannaan täytäntöön pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lain mukaisesti.2. Jos pyynnön esittävä sopimuspuoli on jo pannut täytäntöön osan sakkorangaistuksesta, tämä osa vähennetään siitä sakkorangaistuksesta, joka pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen on määrä panna täytäntöön.3. Jos sakkorangaistuksen täytäntöönpano osoittautuu täysin tai osittain mahdottomaksi, pyynnön vastaanottava sopimuspuoli voi määrätä joko muuntorangaistuksen tai velkavankeutta, jos tämä on molempien sopimuspuolten lain mukaan mahdollista, paitsi jos pyynnön esittävä sopimuspuoli on nimenomaisesti sulkenut tämän mahdollisuuden pois.10 artiklaPyydettyään täytäntöönpanon siirtämistä pyynnön esittänyt sopimuspuoli ei voi enää jatkaa päätöksen täytäntöönpanoa. Täytäntöönpano-oikeus palaa pyynnön esittävälle sopimuspuolelle, jos pyynnön vastaanottava sopimuspuoli ilmoittaa sille kieltäytyvänsä täytäntöönpanosta tai ettei se kykene panemaan päätöstä täytäntöön.11 artiklaPyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen on keskeytettävä päätöksen täytäntöönpano, jos pyynnön esittänyt sopimuspuoli antaa sille tiedon päätöksestä, toimenpiteestä tai muista olosuhteista, joiden vuoksi päätöksen täytäntöönpano lykkääntyy tai lakkaa.12 artikla1. Päätöksen täytäntöönpanon siirtopyynnöt ja niihin liittyvät tiedonannot esitetään kirjallisina. Ne voidaan toimittaa eteenpäin kaikkia sellaisia asianmukaisia välineitä, myös telekopiota käyttäen, joista jää kirjallinen todistuskappale.2. Sopimuspuolten toimivaltaiset viranomaiset, joiden yhteystiedot saadaan ajoneuvorekisterikeskuksilta (3 artiklan 2 kohta), toimittavat asiakirjat suoraan toisilleen. Asiakirjat toimitetaan nimettyjen keskusviranomaisten kautta, jos toimivaltaisten viranomaisten yhteystiedot eivät selviä ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla.13 artikla1. Päätöksen täytäntöönpanon siirtopyyntöön liitetään kopio päätöksestä sekä pyynnön esittävän sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen ilmoitus, jossa taataan, että 6 artiklan 1 kohdan a, b, ja c alakohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.2. Pyynnön esittävä sopimuspuoli liittää tarvittaessa pyyntöönsä muita päätöksen täytäntöönpanon kannalta hyödyllisiä tietoja, erityisesti tiedot rikkomukseen liittyvistä erityisolosuhteista, jotka on otettu huomioon sakkorangaistusta määrättäessä ja mahdollisuuksien mukaan myös sovellettujen määräysten tekstin.3. Mikäli pyynnön vastaanottava sopimuspuoli katsoo, että pyynnön esittävän sopimuspuolen välittämät tiedot eivät riitä, eikä se voi niiden avulla soveltaa tätä sopimusta, se pyytää pyynnön esittänyttä sopimuspuolta toimittamaan tarvitsemansa lisätiedot.4. Tässä artiklassa tarkoitetuista asiakirjoista on toimitettava pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä tehty käännös.14 artiklaPyynnön vastaanottavan sopimuspuolen toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava pyynnön esittävälle sopimuspuolelle sakkorangaistuksen täytäntöönpanosta tai tapauksen mukaan siitä, ettei päätöstä ole voitu panna täytäntöön.15 artiklaSakkorangaistus pannaan täytäntöön ja pyynnön esittävälle sopimuspuolelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut vaaditaan maksettavaksi. Päätösten täytäntöönpanosta saatava tulo kuuluu pyynnön vastaanottavalle sopimuspuolelle.16 artiklaSopimuspuolet eivät vaadi toisiltaan korvausta tämän sopimuksen soveltamisesta aiheutuneista kuluista.V LUKULoppumääräykset17 artikla1. Vuoden 1990 yleissopimuksella perustetun toimeenpanevan komitean yleisenä tehtävänä on valvoa tämän yleissopimuksen asianmukaista soveltamista. Vuoden 1990 yleissopimuksen 132 artiklan määräyksiä sovelletaan.2. Vuoden 1990 yleissopimuksella perustettu yhteinen valvontaviranomainen on toimivaltainen antamaan lausunnon tämän sopimuksen soveltamiseen liittyvän henkilötietojen suojaamisen yleisistä näkökohdista.3. Toimeenpaneva komitea voi jonkin sopimuspuolen ehdotuksesta päättää 6 artiklan 1 kohdan e alakohdassa mainittujen määrien muuttamisesta.18 artiklaTätä sopimusta sovelletaan sopimuspuolten alueella. Vuoden 1990 yleissopimuksen 138 artiklan mukaisesti tätä sopimusta sovelletaan kuitenkin Ranskan tasavallan osalta ainoastaan sen Euroopassa sijaitsevalla alueella ja Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan sen Euroopassa sijaitsevalla alueella. Tanskan kuningaskunnan liittymisestä vuoden 1990 yleissopimukseen tehdyn sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti tätä sopimusta ei sovelleta Färsaariin eikä Grönlantiin.19 artikla1. Tätä yleissopimusta sovelletaan myös ennen sen voimaantuloa tehtyihin tieliikennerikkomuksiin.2. Kukin sopimuspuoli voi ratifioimis- ja hyväksymisasiakirjojensa tallettamisen yhteydessä ilmoittaa soveltavansa omalta osaltaan sekä suhteissaan niihin sopimuspuoliin, jotka ovat tehneet samanlaisen ilmoituksen, tätä sopimusta vain niihin tieliikennerikkomuksiin, jotka on tehty sopimuksen voimaantulon tai sen soveltamisen aloittamisen jälkeen.20 artikla1. Tämä yleissopimus on ratifioitava tai hyväksyttävä. Ratifioimis- tai hyväksymiskirjat talletetaan Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen huostaan. Se ilmoittaa tallettamisesta kaikille sopimuspuolille.2. Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona viimeinen niistä valtioista, joissa vuoden 1990 yleissopimus on saatettu voimaan kyseisen yleissopimuksen päätösasiakirjan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, on tallettanut ratifiointi- tai hyväksymiskirjansa.Luxemburgin suurherttuakunnan hallitus ilmoittaa voimaantulopäivän kaikille sopimuspuolille.Muiden valtioiden osalta tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirja on talletettu, kuitenkin aikaisintaan sinä päivänä, jona liittymissopimus vuoden 1990 yleissopimukseen tai vuoden 1996 yhteistyösopimus tulee kyseisen valtion osalta voimaan.3. Kukin valtio, joka on ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen tallettamisen ajankohtana saattanut voimaan vuoden 1990 yleissopimuksen, voi tallettamisen yhteydessä ennen tämän sopimuksen voimaantuloa tai myöhemmin ilmoittaa soveltavansa tätä sopimusta omalta osaltaan suhteissa niihin valtioihin, jotka tekevät samanlaisen ilmoituksen. Tämä ilmoitus tulee voimaan sen tallettamispäivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä.21 artikla1. Kukin sopimuspuoli voi tehdä sopimuksen tallettajalle sopimusta koskevan muutosehdotuksen. Tallettaja ilmoittaa tästä ehdotuksesta muille sopimuspuolille.2. Sopimuspuolet päättävät yhdessä tähän sopimukseen tehtävistä muutoksista.3. Muutokset tulevat voimaan viimeisen ratifioimis- tai hyväksymiskirjan tallettamispäivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä.22 artikla1. Kukin sopimuspuoli ilmoittaa sopimuksen tallettajalle viimeistään ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamisen yhteydessä 1 ja 3 artiklassa sekä 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten nimet ja osoitteet.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisten luetteloja voidaan 19 artiklan 1 kohdasta poiketen myöhemmin muuttaa ilmoittamalla siitä sopimuksen tallettajalle.3. Sopimuksen tallettaja ilmoittaa nimetyt viranomaiset sekä niitä koskevat muutokset jokaiselle sopimuspuolelle.23 artiklaJokainen valtio, josta tulee vuoden 1990 yleissopimuksen osapuoli, voi liittyä tähän sopimukseen.Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet ovat siihen asianmukaisesti valtuutettuina allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä huhtikuuta tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän yhtenä alkuperäiskappaleena saksan, englannin, espanjan, ranskan, kreikan, italian, hollannin ja portugalin kielellä, jonka kukin näillä kahdeksalla kielellä laadittu teksti on yhtä todistusvoimainen. Myös tanskan-, suomen-, islannin-, norjan- ja ruotsinkieliset toisinnot, jotka esitetään allekirjoituksen jälkeen, ovat todistusvoimaisia.


title: 2014/113/EU: Komission päätös, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2014 , kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean perustamisesta ja päätöksen 95/320/EY kumoamisesta

text:
               4.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 62/18

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 3 päivänä maaliskuuta 2014,
   kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean perustamisesta ja päätöksen 95/320/EY kumoamisesta
   (2014/113/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea, jäljempänä ’komitea’, perustettiin komission päätöksellä 95/320/EY (1) arvioimaan kemiallisten aineiden terveysvaikutuksia työntekijöihin työssä. Komitean työskentely tukee suoraan unionin sääntelytoimintaa työterveyden ja työturvallisuuden alalla. Se kehittää korkealaatuista vertailevaa analyyttista tietoa ja varmistaa, että työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeluun liittyvät komission ehdotukset, päätökset ja toimintalinjat perustuvat luotettavaan tieteelliseen näyttöön.

               (2)

               Komitea avustaa komissiota erityisesti tuoreimman saatavilla olevan tieteellisen tiedon arvioinnissa ja esittää työntekijöiden suojaamiseksi kemiallisilta riskeiltä työperäisen altistuksen raja-arvoja, jotka on vahvistettava unionin tasolla neuvoston direktiivin 98/24/EY (2) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY (3) nojalla.

               (3)

               Komitean jäsenet ovat erittäin päteviä, erikoistuneita ja riippumattomia asiantuntijoita, jotka valitaan objektiivisin perustein. Heidät nimitetään yksityishenkilön ominaisuudessa ja he esittävät komissiolle suosituksia ja lausuntoja, jotka ovat tarpeen työntekijöiden suojelua koskevan EU:n politiikan kehittämiseksi. Komissio ei voisi ilman heidän panostaan päästä sosiaalipoliittiseen tavoitteeseensa eli suojella työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta. Tämän vuoksi kyseisille riippumattomille asiantuntijoille olisi kulujen korvaamisen lisäksi maksettava korvaus, joka on suhteutettu heille osoitettuihin tehtäviin.

               (4)

               Komitean työ edistää tehokkaasti työympäristön parantamista työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi tarjoamalla komissiolle tieteellistä näyttöä kemiallisten aineiden terveysvaikutuksista työntekijöihin työssä, mikä on välttämätöntä, jotta komissio voisi saavuttaa asiaan liittyvät unionin sosiaalipoliittiset tavoitteet. Tämän vuoksi komitean toimintaa rahoitetaan budjettikohdasta, jonka määrärahoilla tuetaan sosiaalipolitiikkaan ja työoloihin liittyviä aloitteita.

               (5)

               Lisäksi on tarpeen tehdä parannuksia komitean rakenteeseen ja työskentelymenettelyihin.

               (6)

               Komitean jäsenet olisi valittava kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella. Näin varmistetaan, että menettelyssä noudatetaan yhtäläisten mahdollisuuksien ja avoimuuden periaatteita.

               (7)

               Jotta varmistetaan komitean työn jatkuvuus ja tehokkuus, komission päätöksellä 2009/985/EU (4) nimitettyjen jäsenten olisi toimittava tehtävässään, kunnes uudet komitean jäsenet nimitetään.

               (8)

               Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua käsittelevien tieteellisten lausuntojen on perustuttava pätevyyden, riippumattomuuden ja puolueettomuuden eettisiin periaatteisiin sekä avoimuuteen, sellaisina kuin ne on esitetty komission tiedonannossa Asiantuntijoiden hankkiminen ja käyttäminen komissiossa: Parempaa politiikkaa vankemmalta tietopohjalta (5), ja lausuntojen antaminen on järjestettävä riskinarvioinnin parhaita käytäntöjä noudattaen.

               (9)

               Koska päätökseen 95/320/EY on tehtävä sisältömuutoksia, kyseinen päätös olisi selkeyden vuoksi kumottava ja korvattava uudella päätöksellä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea
   Perustetaan kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea, jäljempänä ’komitea’, arvioimaan kemiallisten aineiden terveysvaikutuksia työntekijöihin työssä.
   2 artikla
   Tehtävä
   1)   Komitean tehtävänä on antaa komissiolle tämän pyynnöstä suosituksia tai lausuntoja kaikista kemikaalien toksikologiseen arviointiin liittyvistä asioista niiden työntekijöiden terveydelle aiheuttamien vaikutusten osalta.
   2)   Komitean on 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sihteeristöä kuultuaan otettava käyttöön menetelmä työperäisen altistuksen raja-arvojen asettamiseksi ja tarkasteltava sitä, jotta siinä otetaan huomioon kaikki työperäisen altistuksen raja-arvojen asettamisen kannalta merkitykselliset tieteelliset tekijät. Sen on varmistettava, että sen menetelmä vastaa nykyistä riskinarviointikäytäntöä.
   3)   Komitean on erityisesti suositeltava työperäisen altistuksen raja-arvoja direktiiveissä 98/24/EY ja 2004/37/EY määritellyn tieteellisen tiedon pohjalta; näihin arvoihin on kuuluttava ainakin seuraavat:

               —

               kahdeksan tunnin aikapainotettu keskiarvo (TWA),

               —

               lyhyen aikavälin raja-arvot / vierailijoiden raja-arvot (STEL),

               —

               biologiset raja-arvot / biologiset ohjearvot (BLV/BGV).

         Työperäisen altistuksen raja-arvoja on tarvittaessa täydennettävä lisämerkinnöillä, joihin on sisällyttävä

               —

               todennäköinen imeytyminen ihon kautta

               —

               herkistävyys

               —

               karsinogeeniset ominaisuudet.

         Muita asiaankuuluvia lisämerkintöjä voidaan sisällyttää muutoksina komitean menetelmäasiakirjaan.
   4)   Kaikkien työperäisen altistuksen raja-arvoja koskevien suositusten tueksi ja selvitykseksi on annettava yksityiskohtaiset tiedot perustavista seikoista, kuvaus kriittisistä vaikutuksista, käytetyt ekstrapolaatiomenetelmät sekä kaikki ihmisten terveydelle aiheutuvia mahdollisia vaaroja koskevat tiedot. Lisäksi on mainittava myös altistuksen seurannan toteutettavuus kaikilla ehdotetuilla raja-arvoilla.
   5)   Komissio voi pyytää komiteaa tekemään muita kemiallisten aineiden toksikologiseen arviointiin liittyviä toimia.
   6)   Komitean on kartoitettava sellaisten tieteellisten tietojen puuttuminen, joita saatetaan tarvita kemiallisten riskien arvioimiseksi, ja ilmoitettava asiasta komissiolle.
   7)   Komitean on kartoitettava kemikaalien terveysvaikutuksiin liittyvät tällä hetkellä ensisijaisiksi katsotut kysymykset ja ilmoitettava niistä komissiolle.
   8)   Komitean on komission pyynnöstä toteutettava temaattisia seminaareja, joissa tarkastellaan kemiallisia tekijöitä tai komitean menetelmään liittyviä kysymyksiä käsitteleviä tietoja ja tieteellistä tietämystä. Nämä seminaarit järjestetään komitean sihteeristön tuella.
   9)   Tehtäviään suorittaessaan komitean on 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti pyrittävä varmistamaan yhteistyö sellaisten asiaan liittyvien muiden EU:n lainsäädännön nojalla perustettujen elinten kanssa, unionin virastot mukaan luettuina, jotka hoitavat samanlaisia yleisen edun mukaisia tehtäviä.
   3 artikla
   Komitean jäsenten nimittäminen
   1)   Komiteassa on enintään 21 asiantuntijaa, jotka valitaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission verkkosivustolla julkaistun kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella laaditusta sopivien hakijoiden luettelosta. Komission asiantuntijaryhmiä ja vastaavia elimiä koskevasta rekisteristä, jäljempänä ’rekisteri’, järjestetään myös linkki verkkosivulle, jolla pyyntö julkaistaan.
   Komissio nimittää jäsenet yksityishenkilön ominaisuudessa.
   Jäsenet valitaan heidän todistetun tieteellisen asiantuntemuksensa ja kokemuksensa perusteella siten, että pyritään varmistamaan, että

               —

               tehtävän toteuttamiseksi tarvittava tieteellinen asiantuntemus katetaan koko laajuudessaan – mukaan luettuina erityisesti kemia, toksikologia, epidemiologia, työterveyshuolto ja teollisuushygienia sekä yleinen pätevyys työperäisen altistuksen raja-arvojen asettamisessa

               —

               komitean jäsenet edustavat unionia maantieteellisesti tasapuolisella tavalla.

         2)   Jäsenten nimet julkaistaan rekisterissä sekä Euroopan unionin virallisessa lehdessä tiedoksi.
   Jäsenten henkilötietojen keräämisessä, käsittelyssä ja julkistamisessa noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (6).
   3)   Jäsenet, jotka on nimitetty päätöksellä 2009/985/EU päätöksen 95/320/EY mukaisesti, pysyvät tehtävässään tämän päätöksen nojalla, kunnes jäsenet nimitetään uudeksi toimikaudeksi 1 ja 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti.
   4 artikla
   Toimikausi
   1)   Komitean jäsenten toimikausi on kolme vuotta. Kolmen vuoden toimikauden päätyttyä komitean jäsenet pysyvät tehtävässään, kunnes heidän seuraajansa nimitetään tai heidän toimikautensa uusitaan.
   2)   Jos komitean jäsen luopuu tehtävästään ennen kolmivuotiskauden päättymistä tai jos jäsen on ollut poissa yli kolmasosasta kokouksista tai ei muusta syystä enää pysty osallistumaan tehokkaasti komitean työskentelyyn, hänet voidaan korvata hänen toimikautensa loppuajaksi. Tällaisessa tapauksessa komissio nimittää uuden jäsenen edellisestä hakijoiden luettelosta 3 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
   5 artikla
   Komitean puheenjohtajisto ja sihteeristö
   1)   Komitea valitsee kunkin toimikauden alussa yksinkertaisella enemmistöllä jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan ja kaksi varapuheenjohtajaa. Nämä kolme jäsentä muodostavat komitean puheenjohtajiston, jäljempänä ’puheenjohtajisto’.
   2)   Puheenjohtajisto on vastuussa komitean sisäisistä menettelytapakysymyksistä ja johtaa kokouksia, jotta annettavista suosituksista ja lausunnoista päästäisiin tieteelliseen yksimielisyyteen.
   3)   Komissio huolehtii komitean ja sen työryhmien sihteeristön tehtävistä ja antaa tarvittavaa hallinnollista tukea komitean tehokkaan toiminnan helpottamiseksi.
   4)   Sihteeristö varmistaa komitean tekevän tehokasta yhteistyötä muiden tiedekomiteoiden ja unionin virastojen kanssa.
   5)   Sihteeristön tehtävänä on tarkkailla ja ennakoida mahdollisia ristiriitaisuuksia komitean suositusten ja lausuntojen ja muiden EU:n lainsäädännön nojalla perustettujen, samanlaisia yleisen edun mukaisia tehtäviä hoitavien elinten, unionin virastot mukaan luettuina, antamien suositusten ja lausuntojen välillä.
   6 artikla
   Työryhmät
   1)   Komitea voi puheenjohtajiston pyynnöstä muodostaa työryhmiä jäsenistään komission yksiköiden suostumuksella.
   2)   Työryhmien edellytetään keskustelevan komitean työskentelyn kannalta merkityksellisistä kysymyksistä komitean määrittelemän toimeksiannon pohjalta ja raportoivan komitealle keskustelujensa tuloksista. Tällaiset työryhmät hajotetaan heti, kun ne ovat täyttäneet toimeksiantonsa.
   7 artikla
   Komitean täysistunnot ja työryhmien kokoukset
   1)   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä komission asiantuntijaryhmien työjärjestysmallin pohjalta.
   2)   Komitean täysistuntoja järjestetään yleensä neljä kertaa vuodessa.
   3)   Komission yksiköt kutsuvat komitean täysistunnot koolle ja osallistuvat niihin ja kutsuvat koolle työryhmien kokoukset.
   4)   Komitea ja sen työryhmät kokoontuvat tavallisesti komission toimipaikassa. Poikkeustapauksissa kokoukset voidaan kuitenkin pitää muualla.
   8 artikla
   Menettelyt ja menetelmät
   1)   Komitean keskustelut liittyvät komission esittämään pyyntöön saada tietyn aineen tai aineryhmän osalta työperäisen altistuksen raja-arvoa koskeva suositus tai mitä tahansa muuta tieteellistä lausuntoa, jäljempänä ’lausunto’, koskevaan pyyntöön.
   2)   Pyytäessään 1 kohdan mukaisesti komitean suositusta tai lausuntoa komissio voi asettaa määräajan, jonka kuluessa ne on annettava.
   3)   Komitea ja erityisesti sen puheenjohtajisto yrittää parhaansa mukaan antaa suosituksensa ja lausuntonsa yksimielisesti. Komitean keskusteluja ei seuraa äänestys. Jos yksimielisyyttä ei saavuteta, komitean on raportoitava komissiolle keskustelujen kuluessa esitetyt eri kannat.
   4)   Komitean on sihteeristön tuella varmistettava, että sen menetelmä vastaa viimeisimpiä tieteellisiä standardeja ja että se on pantu täytäntöön.
   5)   Komissio julkistaa komitean ajan tasalle saatetun menetelmän sekä sen antamat suositukset ja lausunnot komiteaa käsittelevässä verkkosivustonsa osassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen luottamuksellisuutta koskevien säännösten soveltamista.
   9 artikla
   Eettiset periaatteet
   Komitean jäsenet sitoutuvat toimimaan ulkoisista vaikutteista riippumattomasti. He eivät voi siirtää tehtäviään kenellekään muulle.
   Heidän on annettava ilmoitus siitä, että he sitoutuvat toimimaan yleisen edun nimissä, sekä etunäkökohtia koskeva ilmoitus, josta käyvät ilmi heidän kaikki mahdolliset välittömät tai välilliset etunäkökohtansa, joiden voitaisiin katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan.
   Komission yksiköt ottavat ilmoitetut etunäkökohdat huomioon ja päättävät niiden merkityksellisyydestä.
   Komitean on varmistettava, että sen suosituksissa ja lausunnoissa esitetään selkeästi sen päätöksentekoprosessissa käytetyt perustelut, kuten sen menetelmässä todetaan.
   Komitean jäsenet eivät saa ilmaista tietoja, jotka ovat tulleet heidän tietoonsa komitean työssä, temaattisissa seminaareissa, työryhmissä tai muissa tähän päätökseen liittyvissä toiminnoissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 339 artiklan määräysten ja tämän päätöksen 12 artiklan säännösten soveltamista.
   Komitean jäsenten on kunkin toimikauden alussa allekirjoitettava kirjallinen salassapitovakuutus.
   10 artikla
   Tarkkailijat ja ulkopuoliset asiantuntijat
   1)   Komission yksiköt pyytävät ETA-/EFTA-maita esittämään ehdotuksia kokouksiin tarkkailijoina osallistuvista tutkijoista.
   2)   Komission yksiköt voivat tarvittaessa kutsua komitean ulkopuolisia tieteellisiä asiantuntijoita, joilla on johonkin asialistalla olevaan aiheeseen liittyvää erityistä pätevyyttä, osallistumaan komitean tai työryhmän työskentelyyn tapauskohtaisesti.
   11 artikla
   Erityiskorvaukset
   1)   Komitean jäsenet ja ulkopuoliset asiantuntijat, jotka on kutsuttu komission aloitteesta, ovat oikeutettuja enintään 450 euron suuruiseen erityiskorvaukseen päivittäisen yksikkökustannuksen muodossa kutakin täyttä työpäivää kohti. Korvauksen kokonaismäärä lasketaan ja pyöristetään ylöspäin lähimpää puolta työpäivää vastaavaan määrään. Maksut suoritetaan euroina.
   2)   Komissio korvaa komitean toimintaan osallistuvien matka- ja oleskelukulut sovellettavien säännösten (7) mukaisesti. Kulut korvataan vuosittaisessa määrärahojen kohdentamismenettelyssä käytettävissä olevien määrärahojen rajoissa.
   3)   Edellä olevan 11 artiklan 1 kohdan säännökset tulevat voimaan vasta päivänä, jona jäsenet nimitetään komitean seuraavaksi toimikaudeksi 3 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
   12 artikla
   Avoimuus
   1)   Komissio julkaisee kaikki asiaan liittyvät asiakirjat (asialistat, pöytäkirjat ja osallistujien lausunnot) joko rekisterissä tai erillisellä verkkosivustolla, jolle rekisteristä on linkki.
   2)   Julkaisemisesta voidaan poiketa tapauskohtaisen arvioinnin perusteella, kun asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi yleistä tai yksityistä etua siten kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (8) 4 artiklassa määritellään.
   13 artikla
   Kumoaminen
   1)   Kumotaan päätös 95/320/EY.
   2)   Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen.
   14 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2014.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  Komission päätös 95/320/EY, tehty 12 päivänä heinäkuuta 1995, kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean perustamisesta (EYVL L 188, 9.8.1995, s. 14).

      (2)  Neuvoston direktiivi 98/24/EY, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1998, työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY, annettu 29. päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).

      (4)  Komission päätös 2009/985/EU, annettu 18 päivänä joulukuuta 2009, kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean jäsenten nimeämisestä uudeksi toimikaudeksi (EUVL L 338, 19.12.2009, s. 98).

      (5)  KOM(2002) 713 lopullinen, 11.12.2002.

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (7)  Komission päätös (2007) 5858 Rules on the reimbursement of expenses incurred by people from outside the Commission invited to attend meetings in an expert capacity (Säännöt kokouksiin asiantuntijan ominaisuudessa komission ulkopuolelta kutsuttujen henkilöiden kulujen korvaamisesta).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43). Kyseisten poikkeusten tarkoituksena on suojella yleistä turvallisuutta, sotilasasioita, kansainvälisiä suhteita, finanssi-, raha- ja talouspolitiikkaa, yksityiselämän ja yksilön koskemattomuutta, kaupallisia etuja, tuomioistuinkäsittelyä ja oikeudellista neuvontaa, tutkimuksia, tarkastuksia ja toimielimen päätöksentekomenettelyä.


title: 2008/519/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/122

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   24. huhtikuuta 2007
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   (2008/519/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, JOKA
   ottaa huomioon Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen perustamisesta 28. marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2965/94 (4) ja erityisesti sen 14 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6-0101/2007),

               1.

               myöntää Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen johtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 25.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 48.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 314, 7.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1645/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 13).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/123

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   24. huhtikuuta 2007
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen perustamisesta 28. marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2965/94 (4) ja erityisesti sen 14 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6-0101/2007),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin totesi saaneensa riittävän varmuuden siitä, että 31. joulukuuta 2005 päättyneen varainhoitovuoden tilinpäätös on luotettava ja että muutamia sopimusten tekemiseen liittyviä säännönvastaisuuksia lukuun ottamatta tilien perustana olevat toimet ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 27. huhtikuuta 2006 johtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004 (6) ja että vastuuvapauspäätökseen liittyvässä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           panee merkille keskuksen peruuttamien määrärahojen suuren osuuden vuonna 2004; vaatii, että keskus parantaa arvioitaan, jotta toteutunut talousarvio muistuttaa enemmän budjettivallan käyttäjän hyväksymää talousarviota;

                           —

                           on pettynyt havaitessaan, että työntekijöiden eläkemaksuja koskevaa kiistaa ei ole vieläkään ratkaistu; kehottaa valvontakeskusta tehostamaan ponnistelujaan kiistan ratkaisemiseksi;

         Useimpia erillisessä vastuuvapausmenettelyssä olevia EU:n erillisvirastoja koskevat yleiset näkökohdat

               1.

               katsoo, että erillisvirastojen jatkuvasti kasvava määrä ja tiettyjen erillisvirastojen toiminta eivät vaikuta sopivan yhteen yleisen toimintakehyksen kanssa, eivätkä tiettyjen erillisvirastojen toimivaltuudet aina vastaa unionin todellisia tarpeita eivätkä sen kansalaisten odotuksia, ja toteaa, että yleisesti erillisvirastojen julkisuuskuva ja tiedotusvälineiden niistä esittämä arvostelu eivät aina ole myönteisiä;

               2.

               pyytää komissiota sen tähden määrittelemään uusien erillisvirastojen perustamiseen liittyvän yleisen toimintakehyksen sekä tekemään ennen kunkin uuden viraston perustamista kustannus-hyötyselvityksen ja valvomaan, ettei toiminta mene päällekkäin muiden erillisvirastojen toiminnan tai muiden yhteisön elinten toimivaltuuksien kanssa;

               3.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan kustannus-hyötyselvityksestä lausuntonsa ennen parlamentin päätöstä asiasta;

               4.

               pyytää komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin olemassa olevan viraston tarjoamasta lisäarvosta; pyytää kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet viraston toimenkuvan muuttamiseksi tai viraston lakkauttamiseksi, jos viraston tarjoamasta lisäarvosta annetaan kielteinen arvio;

               5.

               ottaa huomioon sääntelyvirastojen kasvavan määrän ja pitää sen vuoksi valitettavana, että vielä ei ole saatu päätökseen neuvotteluja esityksestä näiden virastojen toimintakehystä koskevaksi toimielinten väliseksi sopimukseksi, ja kehottaa komission toimivaltaisia yksiköitä tekemään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa kaikkensa, jotta tämä sopimus saadaan pian tehtyä;

               6.

               toteaa, että komission talousarviovastuun vuoksi erillisvirastojen ja komission välisiä yhteyksiä on vahvistettava; kehottaa komissiota ja neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta komissio saisi 31. joulukuuta 2007 mennessä kokoon määrävähemmistön sääntelyvirastojen valvontaelimiin, ja toimimaan vastaavalla tavalla aina uusia erillisvirastoja perustettaessa;

               7.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta lisäämään vuosikertomukseensa erillisen luvun niitä erillisvirastoja varten, joiden vastuuvapautta käsitellään komission tilinpäätöksen yhteydessä, jotta erillisvirastojen yhteisörahoituksen käytöstä saataisiin huomattavasti selkeämpi kuva;

               8.

               vahvistaa periaatteen, jonka mukaan kaikkien yhteisön erillisvirastojen, saivatpa ne avustusta tai eivät, on saatava parlamentilta vastuuvapaus jopa siinä tapauksessa, että niiden perustamistekstin nojalla myös toinen vastuuvapausviranomainen on osallisena;

               9.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan kaikkien erillisvirastojen varainhoidon moitteettomuuden ja tekemään siitä selkoa parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille, talousarvion valvontavaliokunta mukaan luettuna;

               10.

               panee merkille, että erillisvirastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niiden perustamisesta ja valvonnasta vastaavien komission pääosastojen on entistä tärkeämpää kehittää yhteinen erillisvirastoja koskeva strategia ottaen huomioon, että komissio kantaa erillisvirastojen toiminnasta poliittista vastuuta, joka on huomattavasti logistista tukea kauaskantoisempaa; katsoo, että tämän strategian kehittämisessä saattaisi olla hyödyllistä käyttää esimerkkinä rakennetta, jonka erillisvirastot loivat kyseisissä pääosastoissa tapahtuvaa koordinointia varten;

               11.

               kehottaa komissiota antamaan erillisvirastoille lisää hallinnollista ja teknistä tukea ottaen huomioon yhä monimutkaisemmiksi muuttuvat yhteisön hallinnolliset säännöt sekä tekniset ongelmat;

               12.

               panee merkille, että missään erillisvirastossa ei ole kurinpitoasioita käsittelevää elintä, ja kehottaa komission yksiköitä toteuttamaan tarvittavat toimet kyseisen välineen perustamiseksi pikaisesti;

               13.

               on tyytyväinen huomattaviin parannuksiin EU:n erillisvirastojen koordinoinnissa, jonka avulla ne pystyvät ratkomaan toistuvia ongelmia ja tekemään tehokkaammin yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa;

               14.

               katsoo, että useiden erillisvirastojen yhteisen tukipalvelun luominen on toimenpide, jota kannattaa jatkaa ja laajentaa, jotta niiden taloushallinnon tietojärjestelmät saataisiin yhdenmukaistettua komission vastaavien järjestelmien kanssa;

               15.

               kehottaa erillisvirastoja parantamaan yhteistyötä ja tavoitteidensa yhteensovittamista alan toimijoiden kanssa; kannustaa komissiota hyväksymään tarvittavat menettelyt, joilla se tukee erillisvirastojen julkisuuskuvan parantamista ja vahvistaa niiden toiminnan näkyvyyttä;

               16.

               kehottaa komissiota ehdottamaan erillisvirastojen vuosikertomusten yhdenmukaistamista ja kehittämään tulosindikaattoreita, joiden avulla erillisvirastojen tehokkuutta on mahdollista verrata;

               17.

               kehottaa erillisvirastoja esittämään kunkin vuoden alussa tulosindikaattorit, joiden avulla niitä voidaan arvioida;

               18.

               kehottaa kaikkia erillisvirastoja käyttämään yhä laajemmin SMART-tavoitteita, joiden pitäisi johtaa päämäärien realistisempaan asettamiseen ja toteuttamiseen;

               19.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että myös komissio kantaa vastuuta erillisvirastojen hallinnosta (ja niiden varainhoidosta); kehottaa komissiota sen vuoksi valvomaan eri erillisvirastojen hallinnointia ja tarvittaessa opastamaan ja auttamaan niitä siinä varsinkin tarjouskilpailumenettelyjen asianmukaisen toteuttamisen, rekrytointimenettelyjen avoimuuden, moitteettoman varainhoidon (käyttämättä jääneet varat ja ylibudjetointi) ja erityisesti sisäistä valvontarakennetta koskevien sääntöjen asianmukaisen soveltamisen yhteydessä;

               20.

               katsoo, että erillisvirastojen työohjelmista on käytävä ilmi niiden tavoitteet operatiivisella ja mitattavissa olevalla tavalla ja että komission sisäisen valvonnan standardit olisi otettava asianmukaisesti huomioon;

         Erityiset näkökohdat

               21.

               panee merkille, että varainhoitovuoden 2005 maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen yleinen käyttöaste oli yli 90 prosenttia ja että hallintomenojen kohdalla (II osasto) oli havaittavissa vajaakäyttöä: määrärahoista alle 75 prosenttia sidottiin ja sitoumuksista 24 prosenttia siirrettiin seuraavaan varainhoitovuoteen; on huolestunut siitä, että samana ajanjaksona yli 50 prosenttia edelliseltä varainhoitovuodelta siirretyistä sitoumuksista peruuntui; vaatii keskusta parantamaan hallintomenojen jaksottamista;

               22.

               kehottaa keskusta selkeyttämään IATE-tietokantaan liittyviä tekijänoikeuksia;

               23.

               toivoo, että työantajan osuutta henkilöstön eläkemaksuista koskeva keskuksen ja komission välinen kiista voidaan ratkaista mahdollisimman pian.

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 25.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 48.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 314, 7.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1645/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 13).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 340, 6.12.2006, s. 102.


title: Päätös N:o R1, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2013 , asetuksen (EY) N:o 987/2009 85 artiklan tulkinnasta  ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti

text:
               27.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/11

         PÄÄTÖS N:o R1,
   annettu 20 päivänä kesäkuuta 2013,
   asetuksen (EY) N:o 987/2009 85 artiklan tulkinnasta
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2013/C 279/06
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 72 artiklan a kohdan, jonka mukaan hallintotoimikunta vastaa kaikkien asetusten (EY) N:o 883/2004 (1) ja (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvien hallinnollisten ja tulkinnallisten kysymysten käsittelystä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 84 artiklan 2 ja 4 kohdan,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 987/2009 80 artiklan 1 kohdan sekä 85 artiklan 1 ja 2 kohdan,
   toimii asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Etuuksien ja maksujen takaisinperintää koskeva asetuksen (EY) N:o 987/2009 IV osaston III luku perustui alun perin veroalalla sovellettavaa perintää koskeviin EU-säännöksiin eli direktiiviin 76/308/ETY (3), joka korvattiin myöhemmin direktiivillä 2008/55/EY (4).

               (2)

               Hallintotoimikunnassa käytyjen keskustelujen aikana esille tuli kysymys siitä, onko pyynnön esittäneen elimen korvattava pyynnön vastaanottaneelle elimelle aiheutuneet perintäkustannukset, kun perintää ei voitu suorittaa asianomaiselta henkilöltä.

               (3)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 84 artiklan 2 kohdan nojalla tuomioistuinten ja hallintoviranomaisten täytäntöönpanokelpoiset päätökset, jotka koskevat jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti vahvistettujen maksujen, korkojen tai muiden kulujen perintää tai perusteetta annettujen etuuksien takaisin perintää, tunnustetaan ja pannaan täytäntöön toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä toisessa jäsenvaltiossa sen lainsäädännössä säädettyjen rajoitusten ja menettelyjen ja kaikkien muiden vastaaviin päätöksiin sovellettavien menettelyjen mukaisesti.

               (4)

               Direktiivin 2008/55/EY korvanneen direktiivin 2010/24/EU (5) (joka koskee keskinäistä avunantoa veroihin, tulleihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä) hiljattain tapahtuneen antamisen jälkeen arvioitiin uudelleen ja selkeytettiin veroalalla sovellettavaa lähestymistapaa, jota noudattaen pyynnön vastaanottanut elin perii kustannukset, joita ei voida periä asianomaiselta henkilöltä.

               (5)

               Asetuksen (EY) N:o 987/2009 85 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyynnön vastaanottanut elin perii asianomaiselta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä kaikki perinnästä sille koituneet kulut ja pidättää ne itsellään pyynnön vastaanottaneen elimen jäsenvaltiossa samanlaisiin saataviin sovellettavien lakien ja asetusten mukaisesti.

               (6)

               Asetuksen (EY) N:o 987/2009 85 artiklan 2 kohdan mukaisesti keskinäisestä avusta ei pääsääntöisesti kanneta maksua, mikä vastaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 76 artiklan 2 kohdassa säädettyä yleistä sääntöä. Sen vuoksi on tarpeen määrittää keskinäisen avun soveltamisala rajatylittävien saatavien perinnän osalta.

               (7)

               Mahdollisuuksien mukaan on suotavaa yhdenmukaistaa asetuksen (EY) N:o 987/2009 IV osaston III liitteen tulkinta veroihin ja tulleihin liittyvien saatavien perinnässä annettavaa keskinäistä apua koskevien sääntöjen ja periaatteiden kanssa,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1.

               Keskinäisestä avusta ei pääsääntöisesti kanneta maksua. Tämä tarkoittaa, että jäsenvaltioiden toimielinten on annettava toisilleen hallinnollista apua maksutta. Tämä koskee ainoastaan pyynnön vastaanottaneen elimen itse suorittamien toimien kustannuksia.

               2.

               Perintäkustannukset veloitetaan pyynnön vastaanottaneen elimen lakien ja asetusten mukaisesti, ja pääsääntöisesti velallinen maksaa ne saatavan määrän lisäksi.

               3.

               Perintäkustannukset on selvitettävä ensin, ja vasta sen jälkeen selvitetään pyynnön esittäneen elimen saatavat (kustannuksia koskeva ensisijaisuussääntö).

               4.

               Jos pyynnön vastaanottanut elin ei voi kantaa perintäkustannuksia suoraan velalliselta pyynnön vastaanottaneen elimen kansallisen lainsäädännön vuoksi tai koska velalliselta peritty määrä ei riitä kattamaan koko saatavaa, mukaan lukien perintäkustannukset, tällaiset kustannukset voidaan vähentää peritystä määrästä, ja pyynnön vastaanottanut elin toimittaa ainoastaan jäljelle jäävän määrän pyynnön esittäneelle elimelle. Pyynnön vastaanottaneen elimen on toimitettava pyynnön esittäneelle elimelle todisteet siitä, että nämä kustannukset aiheutuivat sille perintämenettelyn aikana.

               5.

               Jos peritty määrä ei riitä kattamaan edes perintäkustannuksia tai jos perintä oli täysin tulokseton, mutta pyynnön vastaanottaneelle elimelle aiheutui muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja perintäkustannuksia, hakemuksen esittäneen elimen on korvattava nämä kustannukset, jolleivät osapuolet sovi soveltavansa kyseisessä tapauksessa erityistä korvausjärjestelyä tai jos pyynnön esittäneen elimen ja pyynnön vastaanottaneen elimen välillä sovitaan, että korvauksista luovutaan.

               6.

               Kun on selvää, että perintä aiheuttaa erityisen ongelman tai koskee erittäin suurta määrää, jota ei todennäköisesti saada perittyä velalliselta, pyynnön esittänyt elin ja pyynnön vastaanottanut elin voivat sopia, mieluummin etukäteen, kyseisessä tapauksessa sovellettavasta erityisestä korvausjärjestelystä.

               7.

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Päätöstä sovelletaan sen julkaisupäivästä alkaen.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Anne McMANUS

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18.

      (4)  EUVL L 150, 10.6.2008, s. 28.

      (5)  EUVL L 84, 31.3.2010, s. 1.


title: 2014/590/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014 , Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2012 tilien päättämisestä

text:
               5.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 266/236

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014,
   Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2012 tilien päättämisestä
   (2014/590/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2012,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2012 sekä instituutin vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 18. helmikuuta 2014 antaman suosituksen (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin perustamisesta 11. maaliskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 294/2008 (4) ja erityisesti sen 21 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5),

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (6) ja erityisesti sen 108 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0234/2014),

               1.

               hyväksyy Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2012 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 365, 13.12.2013, s. 142.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 97, 9.4.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

31996D0528

96/528/EHTY: Komission päätös, tehty 29 päivänä helmikuuta 1996, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Turkin välisen, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kauppaa koskevan sopimuksen tekemisestä

Virallinen lehti nro L 227 , 07/09/1996 s. 0001 - 0002

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 29 päivänä helmikuuta 1996,Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Turkin välisen, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kauppaa koskevan sopimuksen tekemisestä (96/528/EHTY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan ensimmäisen kohdan,sekä katsoo, ettäkomissio on saattanut päätökseen neuvoston 30 päivänä lokakuuta 1995 tekemän päätöksen seurauksena Turkin kanssa käytävät neuvottelut yhteisön ja Turkin välisen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia tuotteita koskevan vapaakauppasopimuksen tekemisestä, jakuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa ja neuvoston annettua yksimielisen suostumuksen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla 1. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön puolesta hyväksytään Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Turkin tasavallan välinen sopimus Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kaupasta.2. Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä (1).2 artikla Komission puheenjohtaja antaa sopimuksen 20 artiklassa määrätyn ilmoituksen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön puolesta.Tehty Brysselissä 29 päivänä helmikuuta 1996.Komission puolestaJacques SANTERPuheenjohtaja(1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 3.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2017/559, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta Alankomaiden hakemuksen johdosta – EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Retail

text:
               25.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 80/18

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/559,
   annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017,
   Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta Alankomaiden hakemuksen johdosta – EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Retail
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottavat huomioon Euroopan globalisaatiorahastosta (2014–2020) ja asetuksen (EY) N:o 1927/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1309/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 4 kohdan,
   ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 13 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan globalisaatiorahasto, jäljempänä ’EGR’, pyrkii tarjoamaan tukea globalisaatiosta johtuvien maailmankaupan huomattavien rakenteellisten muutosten, maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin jatkumisen taikka uuden maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi työttömiksi jääneille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, joiden työskentely on loppunut, ja auttamaan heitä integroitumisessa uudelleen työmarkkinoille.

               (2)

               EGR ei saa ylittää 150 miljoonan euron vuotuista enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (3) 12 artiklassa säädetään.

               (3)

               Alankomaat toimitti 12 päivänä heinäkuuta 2016 hakemuksen EGR:n varojen ottamiseksi käyttöön sen vuoksi, että työntekijöitä on vähennetty kuudesta yrityksestä, jotka toimivat vähittäiskaupan alalla kahdella alueella (Drenthe ja Overijssel) Alankomaissa. Hakemusta on täydennetty lisätiedoin asetuksen (EU) N:o 1309/2013 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Hakemus on asetuksen (EU) N:o 1309/2013 13 artiklassa säädettyjen EGR:n rahoitustuen vahvistamista koskevien vaatimusten mukainen.

               (4)

               Tämän vuoksi EGR:stä olisi otettava käyttöön 1 818 750 euroa rahoitustuen myöntämiseksi Alankomaiden hakemuksen perusteella.

               (5)

               Jotta EGR:n varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Otetaan Euroopan globalisaatiorahastosta käyttöön 1 818 750 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja maksumäärärahoina osana varainhoitovuotta 2017 koskevaa unionin yleistä talousarviota.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 15 päivästä maaliskuuta 2017.

      Tehty Strasbourgissa 15 päivänä maaliskuuta 2017.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         A. TAJANI

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         I. BORG

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Euroopan unionin tuomioistuimen päätös, 13 päivänä syyskuuta 2011 , oikeudenkäyntiasiakirjojen jättämisestä ja vastaanottamisesta e-Curia-sovelluksella

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 289/7

         EUROOPAN UNIONIN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,
   13 päivänä syyskuuta 2011,
   oikeudenkäyntiasiakirjojen jättämisestä ja vastaanottamisesta e-Curia-sovelluksella
   (000/2011/)
   UNIONIN TUOMIOISTUIN, joka
   ottaa huomioon työjärjestyksen ja erityisesti sen 37 artiklan 7 kohdan ja 79 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Viestintäteknologian kehittymisen huomioon ottamiseksi on kehitetty tietokonesovellus, joka mahdollistaa oikeudenkäyntiasiakirjojen jättämisen ja tiedoksiantamisen sähköisesti.

               (2)

               Tämä sovellus perustuu sähköiseen tunnistusmenettelyyn, jossa yhdistyvät käyttäjätunnuksen ja salasanan käyttö, ja se täyttää vaihdettujen asiakirjojen autenttisuuteen, täydellisyyteen ja luottamuksellisuuteen liittyvät vaatimukset,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   e-Curia -niminen sovellus, joka on yhteinen kaikille kolmelle Euroopan unionin tuomioistuimen muodostavalle tuomioistuimelle, mahdollistaa oikeudenkäyntiasiakirjojen jättämisen ja tiedoksiantamisen sähköisesti tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin.
   2 artikla
   Kyseisen sovelluksen käyttäminen edellyttää henkilökohtaista käyttäjätunnusta ja salasanaa.
   3 artikla
   e-Curiassa jätettyä asiakirjaa pidetään työjärjestyksen 37 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna alkuperäiskappaleena silloin, kun asianosaisen edustajan käyttäjätunnusta ja salasanaa on käytetty asiakirjaa jätettäessä. Tämä tunnistaminen vastaa kyseisen asiakirjan allekirjoittamista.
   4 artikla
   e-Curiassa jätettävään asiakirjaan on liitettävä asiakirjassa mainitut liitteet sekä luettelo niistä.
   e-Curiassa jätettävän asiakirjan ja sen mahdollisten liitteiden oikeaksi todistettujen jäljennösten jättäminen ei ole tarpeellista.
   5 artikla
   Oikeudenkäyntiasiakirja katsotaan työjärjestyksen 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla jätetyksi sillä hetkellä, kun asianosaisen edustaja vahvistaa asiakirjan jättämisen.
   Tältä osin huomioon otettava aika on Luxemburgin suurherttuakunnan aika.
   6 artikla
   Oikeudenkäyntiasiakirjat, mukaan lukien tuomiot ja määräykset, annetaan tiedoksi e-Curiassa asianosaisten edustajille silloin kun he ovat nimenomaisesti hyväksyneet tämän tiedoksiantamisen muodon tai, tietyn asian osalta, kun he ovat suostuneet tähän tiedoksiantamisen muotoon jättämällä oikeudenkäyntiasiakirjan e-Curiassa.
   Oikeudenkäyntiasiakirjat annetaan tiedoksi e-Curiassa niille jäsenvaltioille, muille Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolille ja unionin toimielimille, elimille ja virastoille, jotka ovat hyväksyneet tämän tiedoksiantamisen muodon.
   7 artikla
   Edellisessä artiklassa tarkoitetuille tiedoksiantojen vastaanottajille ilmoitetaan sähköpostitse siitä, että heille on toimitettu e-Curiassa tiedoksianto.
   Oikeudenkäyntiasiakirja annetaan tiedoksi sillä hetkellä, kun vastaanottaja (asianosaisen edustaja tai tämän assistentti) pyytää saada tutustua kyseiseen asiakirjaan. Jos tällaista pyyntöä ei esitetä, asiakirja katsotaan tiedoksi annetuksi seitsemän päivän kuluttua sitä päivää seuraavasta päivästä, kun tiedoksiannosta ilmoittava sähköposti on lähetty.
   Kun asianosaista edustaa useampi asiamies tai asianajaja, määräaikojen laskemisessa otetaan huomioon se hetki, kun ensimmäinen pyyntö saada tutustua kyseiseen asiakirjaan esitetään.
   Tältä osin huomioon otettava aika on Luxemburgin suurherttuakunnan aika.
   8 artikla
   Kirjaaja vahvistaa e-Curian käyttöehdot ja valvoo niiden noudattamista. e-Curian käyttäminen kyseisten ehtojen vastaisesti voi johtaa asianomaisen käyttäjätilin sulkemiseen.
   Unionin tuomioistuin toteuttaa tarvittavat toimenpiteet suojatakseen e-Curiaa väärinkäytöksiltä ja vilpilliseltä käytöltä.
   Käyttäjälle ilmoitetaan sähköpostitse kaikista sellaisista tämän artiklan nojalla toteutetuista toimenpiteistä, jotka estävät häntä käyttämästä käyttäjätiliään.
   9 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 13 päivänä syyskuuta 2011.

            Kirjaaja

         A. CALOT ESCOBAR

            Presidentti

         V. SKOURIS


Avis juridique important

|

32003D0106

2003/106/EY: Neuvoston päätös, tehty 19 päivänä joulukuuta 2002, kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä tehdyn Rotterdamin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta

Virallinen lehti nro L 063 , 06/03/2003 s. 0027 - 0028

Neuvoston päätös,tehty 19 päivänä joulukuuta 2002,kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä tehdyn Rotterdamin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta(2003/106/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on osallistunut yhteisön puolesta kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä tehtyä Rotterdamin yleissopimusta koskeviin neuvotteluihin neuvoston antamien neuvotteluvaltuuksien mukaisesti.(2) Yleissopimus allekirjoitettiin neuvottelujen päätteeksi yhteisön puolesta Rotterdamissa 11 päivänä syyskuuta 1998.(3) Yleissopimus on tärkeä edistysaskel kehitettäessä tiettyjen vaarallisten kemikaalien ja torjunta-aineiden kansainvälisen kaupan sääntelyä, jonka avulla voidaan suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä mahdollisilta haitoilta sekä edistää näiden aineiden ympäristönäkökohtien kannalta järkevää käyttöä.(4) Yleissopimus on avoin valtioille ja alueellisille taloudellisen yhdentymisen järjestöille ratifiointia tai hyväksymistä varten.(5) Yleissopimuksen mukaisesti alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön on ilmoitettava yleissopimuksen ratifiointia, hyväksymistä tai siihen liittymistä koskevassa asiakirjassaan toimivaltansa laajuus yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 304/2003 vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista(3) hyväksyttiin 28 päivänä tammikuuta 2003.(7) Sen vuoksi yhteisö voi hyväksyä yleissopimuksen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään Euroopan yhteisön puolesta 11 päivänä syyskuuta 1998 allekirjoitettu Rotterdamin yleissopimus kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevasta ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä.Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteessä A.2 artikla1. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet antaa hyväksymisasiakirja talletettavaksi yhteisön puolesta Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille yleissopimuksen 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti.2. Henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet antaa hyväksymisasiakirja talletettavaksi, antavat samaan aikaan talletettavaksi yleissopimuksen 25 artiklan 3 kohdassa edellytetyn toimivaltaa koskevan julistuksen, joka on tämän päätöksen liitteessä B.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaL. Espersen(1) EYVL C 126 E, 28.5.2002, s. 274.(2) Lausunto annettu 24. lokakuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) Ks. tämän virallisen lehden s. 1.


Avis juridique important

|

32002D0877

2002/877/EY: Neuvoston päätös, tehty 5 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan yhteisön ja Brasilian liittotasavallan tekstiili- ja vaatetustuotteiden markkinoille pääsyn järjestelyistä yhteisymmärryspöytäkirjana tehtävän sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

Virallinen lehti nro L 305 , 07/11/2002 s. 0020 - 0021

Neuvoston päätös,tehty 5 päivänä marraskuuta 2002,Euroopan yhteisön ja Brasilian liittotasavallan tekstiili- ja vaatetustuotteiden markkinoille pääsyn järjestelyistä yhteisymmärryspöytäkirjana tehtävän sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta(2002/877/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on neuvotellut yhteisön puolesta yhteisymmärryspöytäkirjana tehtävän kahdenvälisen tekstiilituotteiden kauppaa koskevan sopimuksen Brasilian kanssa.(2) Yhteisymmärryspöytäkirjana tehtävä sopimus parafoitiin 8 päivänä elokuuta 2002.(3) Yhteisymmärryspöytäkirjana tehtävä sopimus olisi allekirjoitettava yhteisön puolesta.(4) Jotta molemmat sopimuspuolet voisivat hyötyä sopimuksesta heti, kun asiaan kuuluvat ilmoitukset on tehty, tätä sopimusta on aiheellista soveltaa väliaikaisesti ja vastavuoroisuutta edellyttäen, kunnes asianmukaiset menettelyt sopimuksen muodolliseksi tekemiseksi on saatu päätökseen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta tekstiilituotteiden kaupasta yhteisymmärryspöytäkirjana Brasilian kanssa tehtävä sopimus edellyttäen, että sopimus tehdään myöhempänä ajankohtana.2 artiklaYhteisymmärryspöytäkirjana tehtävää sopimusta sovelletaan väliaikaisesti ja vastavuoroisuutta edellyttäen, kunnes menettelyt sen muodolliseksi tekemiseksi on saatu päätökseen.Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.3 artikla1. Komissio voi tiettyjen kolmansista maista peräisin olevien tekstiilituotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3030/93(1) 17 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti muuttaa kaksinkertaisen tarkkailun järjestelmän soveltamista tiettyjen tuotteiden osalta neuvoteltuaan ensin Brasilian kanssa yhteisymmärryspöytäkirjan 6 kohdan mukaisesti.2. Jos Brasilia ei täytä yhteisymmärryspöytäkirjan 2 ja 5 kohdan tai sen yhteisesti hyväksytyn lisäpöytäkirjamerkinnän mukaisia velvoitteita, komissio alkaa soveltaa uudelleen kiintiömenettelyä asetuksen (ETY) N:o 3030/93 17 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.4 artiklaTätä päätöstä noudatetaan sen päivän jälkeisestä päivästä alkaen, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 5 päivänä marraskuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. Pedersen(1) EYVL L 275, 8.11.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 797/2002 (EYVL L 128, 15.5.2002, s. 29).


title: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2008, tehty 5 päivänä maaliskuuta 2008 , Guinea-Bissaun tasavallan turvallisuusalan uudistusta tukevan Euroopan unionin operaation (EU SSR GUINEA-BISSAU) johtajan nimittämisestä

text:
               15.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 73/34

      POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEAN PÄÄTÖS EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2008,
   tehty 5 päivänä maaliskuuta 2008,
   Guinea-Bissaun tasavallan turvallisuusalan uudistusta tukevan Euroopan unionin operaation (EU SSR GUINEA-BISSAU) johtajan nimittämisestä
   (2008/226/YUTP)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 25 artiklan kolmannen alakohdan,
   ottaa huomioon 12 päivänä helmikuuta 2008 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2008/112/YUTP Guinea-Bissaun tasavallan turvallisuusalan uudistusta tukevasta Euroopan unionin operaatiosta (EU SSR GUINEA-BISSAU) (1), ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhteisen toiminnan 2008/112/YUTP 8 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa valtuutetaan PTK tekemään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 25 artiklan mukaisesti asiaankuuluvat EU SSR GUINEA-BISSAU -operaation poliittista valvontaa ja strategista johtamista koskevat päätökset, mukaan lukien päätös operaation johtajan nimittämisestä.

               (2)

               Pääsihteeri ja korkea edustaja on ehdottanut Juan Esteban Verásteguin nimittämistä EU SSR GUINEA BISSAU -operaation johtajaksi.

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimitetään Juan Esteban Verástegui Guinea-Bissaun tasavallan turvallisuusalan uudistusta tukevan Euroopan unionin operaation EU SSR GUINEA-BISSAU johtajaksi.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   Sitä sovelletaan neuvoston yhteisen toiminnan 2008/112/YUTP voimassaolon päättymiseen saakka.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2008.

            Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolesta

            Puheenjohtaja

         M. IPAVIC

      (1)  EUVL L 40, 14.2.2008, s. 11.


title: Uuden jäsenen nimittäminen tilintarkastustuomioistuimeen – Augustyn Bronisław Kubik Euroopan parlamentin päätös 25. maaliskuuta 2010 ehdotuksesta nimittää Augustyn Bronisław Kubik tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi (C7-0021/2010 – 2010/0809(NLE))

text:
               7.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 4/70

         Torstai 25. maaliskuuta 2010Uuden jäsenen nimittäminen tilintarkastustuomioistuimeen – Augustyn Bronisław Kubik
   P7_TA(2010)0081
   Euroopan parlamentin päätös 25. maaliskuuta 2010 ehdotuksesta nimittää Augustyn Bronisław Kubik tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi (C7-0021/2010 – 2010/0809(NLE))
   2011/C 4 E/20
   (Kuuleminen)

      Euroopan parlamentti, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 286 artiklan 2 kohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C7-0021/2010),
   ottaa huomioon, että talousarvion valvontavaliokunta kuuli kokouksessaan 15. maaliskuuta 2010 neuvoston nimeämää ehdokasta tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 108 artiklan,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0041/2010),

               A.

               ottaa huomioon, että Augustyn Bronisław Kubik täyttää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 286 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset;

               1.

               antaa myönteisen lausunnon ehdotuksesta nimittää Augustyn Bronisław Kubik tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen neuvostolle ja tiedoksi tilintarkastustuomioistuimelle sekä muille Euroopan unionin toimielimille ja jäsenvaltioiden tilintarkastuselimille.


title: 2009/549/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä heinäkuuta 2009 , Euroopan tilinpäätösraportoinnin neuvoa-antavan ryhmän (EFRAG) hallintoneuvoston julkissektoritaustaisen jäsenen nimeämisestä

text:
               15.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 182/63

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 13 päivänä heinäkuuta 2009,
   Euroopan tilinpäätösraportoinnin neuvoa-antavan ryhmän (EFRAG) hallintoneuvoston julkissektoritaustaisen jäsenen nimeämisestä
   (2009/549/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (1) mukaan komission olisi saatava tilinpäätöskysymysten tekniseltä komitealta tukea ja asiantuntemusta kansainvälisten tilinpäätösstandardien arvioinnissa. Euroopan tilinpäätösraportoinnin neuvoa-antava ryhmä (EFRAG) toimii tällaisena tilinpäätöskysymysten teknisenä komiteana.

               (2)

               Liikkeeseenlaskijoita, sijoittajia ja tilinpäätösprosessiin osallistuvia kirjanpitäjiä edustavat eurooppalaiset järjestöt perustivat EFRAGin vuonna 2001.

               (3)

               EFRAGin hallintorakennetta on uudistettu siten, että EFRAGin hallintoneuvostoon kuuluu nykyisin neljä julkissektoritaustaista jäsentä, joiden valinnan ratkaisee henkilön kokemus kansallisen tai Euroopan tason julkissektorilta. Kesäkuun 11 päivänä 2009 voimaan tulleen EFRAGin perussäännön lisäyksessä 1 olevan 3.2 kohdan mukaan komissio nimeää julkissektoritaustaiset jäsenet. EFRAGin yleiskokous nimittää EFRAGin hallintoneuvoston jäsenet tehtäviinsä.

               (4)

               Komissio on nimennyt julkisen hakuilmoituksen (2) seurauksena yhden hakijan nimitettäväksi EFRAGin hallintoneuvoston julkissektoritaustaiseksi jäseneksi,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Komissio nimeää Pedro SOLBESin nimitettäväksi Euroopan tilinpäätösraportoinnin neuvoa-antavan ryhmän (EFRAG) hallintoneuvoston julkissektoritaustaiseksi jäseneksi.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 243, 11.9.2002, s. 1.

      (2)  EUVL C 74, 28.3.2009, s. 61.