Avis juridique important

|

32001D0063

2001/63/EY: Neuvoston päätös, tehty 19 päivänä tammikuuta 2001, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2001

Virallinen lehti nro L 022 , 24/01/2001 s. 0018 - 0026

Neuvoston päätös,tehty 19 päivänä tammikuuta 2001,jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2001(2001/63/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Luxemburgin prosessi, joka perustuu Euroopan yhteensovitetun työllisyysstrategian täytäntöönpanoon, käynnistettiin 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997 pidetyssä työllisyyttä käsitelleessä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998 15 päivänä joulukuuta 1997 annetulla neuvoston päätöslauselmalla(5) käynnistettiin näkyvä prosessi, johon on sitouduttu poliittisesti hyvin vahvasti ja jolla on kaikkien osapuolten laaja hyväksyntä.(2) Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2000 13 päivänä maaliskuuta 2000 tehty neuvoston päätös(6) mahdollisti Luxemburgin prosessin lujittamisen suuntaviivojen täytäntöönpanon kautta.(3) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti Euroopan unionille uuden strategisen päämäärän, jonka mukaan siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Saavuttamalla tämän päämäärän unioni voi saavuttaa täystyöllisyyden edellytykset.(4) Työllisyyskomitean lausunto on laadittu yhdessä talouspoliittisen komitean kanssa.(5) Työllisyyden suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen välinen johdonmukaisuus ja yhteisvaikutus olisi varmistettava.(6) Kun jäsenvaltiot panevat täytäntöön työllisyyden suuntaviivoja, niiden olisi pyrittävä johdonmukaisuuteen kahden muun Lissabonissa sovitun avainalan kanssa, jotka ovat sosiaalisen suojelun uudenaikaistaminen ja sosiaalisen osallisuuden edistäminen. Samalla on varmistettava, että työnteko on taloudellisesti kannattavaa ja että sosiaalisen suojelun järjestelmien ylläpidettävyys taataan pitkällä aikavälillä.(7) Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta mukauttaa Euroopan yleissivistävää ja ammatillista koulutusjärjestelmää niin, että se vastaa tietoyhteiskunnan vaatimuksiin sekä tarpeeseen parantaa työllisyyden tasoa ja laatua. Se myös kehotti jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota lisäämään merkittävästi vuosittaisia investointejaan inhimillisiin voimavaroihin henkeä kohti.(8) Santa Maria da Feirassa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti työmarkkinaosapuolia osallistumaan aktiivisemmin niistä riippuvien työllisyyden suuntaviivojen määrittelyyn, toteuttamiseen ja arviointiin keskittämällä huomiota erityisesti työn organisoinnin nykyaikaistamiseen, elinikäiseen oppimiseen ja erityisesti naisten työllisyysasteen lisäämiseen.(9) Neuvoston ja komission laatimassa vuoden 2000 yhteisessä työllisyysraportissa kuvataan työllisyystilannetta yhteisössä ja tarkastellaan toimia, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet pannessaan täytäntöön työllisyyspolitiikkaansa vuoden 2000 työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti ja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta 14 päivänä helmikuuta 2000 annetun neuvoston suosituksen 2000/164/EY(7) mukaisesti.(10) Neuvosto antoi 19 päivänä tammikuuta 2001 uuden suosituksen(8) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta.(11) Lissabonin Eurooppa-neuvoston kehotuksesta vuonna 2000 tehty Luxemburgin prosessin väliarviointi olisi otettava huomioon laadittaessa vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivoja, joissa on säilytettävä neljän pilarin perusrakenne, ja tehostettaessa Luxemburgin prosessia.(12) Jäsenvaltioiden on pyrittävä voimakkaammin sisällyttämään tasa-arvonäkökohdat kaikkiin pilareihin ja tuomaan ne selvemmin esiin.(13) Suuntaviivojen täytäntöönpano voi vaihdella niiden luonteen ja kohderyhmän sekä kunkin jäsenvaltion tilanteen mukaan. Niissä olisi noudatettava toissijaisuusperiaatetta ottaen huomioon jäsenvaltioiden vastuualueet työllisyysasioissa.(14) Pannessaan täytäntöön työllisyyden suuntaviivoja jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa huomioon alueelliset olot pyrkien samalla kuitenkin saavuttamaan kaikki kansalliset tavoitteensa ja noudattaen tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.(15) Luxemburgin prosessin tehokkuus edellyttää, että työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpano heijastuu myös muun muassa rahoitukseen. Siksi kansallisiin kertomuksiin olisi tarvittaessa sisällytettävä budjettitietoja, jotta olisi mahdollista tehokkaasti arvioida, miten kukin jäsenvaltio on edistynyt suuntaviivojen täytäntöönpanossa niiden vaikutukset ja kustannusvaikuttavuus huomioon ottaen.(16) Neuvoston direktiivin 1999/85/EY(9), jossa säädetään mahdollisuudesta soveltaa kokeiluluontoisesti alennettua arvonlisäverokantaa työvoimavaltaisiin palveluihin, täytäntöönpanoa olisi seurattava, jotta voidaan arvioida erityisesti kansallisten aloitteiden vaikutusta työllistämismahdollisuuksiin.(17) Rakennerahastojen ja varsinkin Euroopan sosiaalirahaston ja yhteisön Equal-aloitteen panosta Euroopan työllisyysstrategiaan olisi korostettava seuraavan ohjelmakauden aikana, samoin kuin Euroopan investointipankin asemaa.(18) Olisi kannustettava kaikilla tasoilla toteuttavaa kumppanuutta muun muassa työmarkkinaosapuolten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa, jotta ne voivat omilla vastuualueillaan osaltaan edistää korkeaa työllisyyden tasoa.(19) Edelleen on tarvetta vahvistaa ja kehittää vertailukelpoisia indikaattoreita, jotta olisi mahdollista arvioida tämän päätökseen liitteenä olevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa ja vaikutusta ja jotta voitaisiin täsmentää niiden sisältämiä tavoitteita sekä helpottaa parhaiden käytäntöjen tunnistamista ja vaihtoa.(20) Kestävän kehityksen periaate ja ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen yhteisön muussa politiikassa ovat perustamissopimuksen tavoitteita. Jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan ne huomioon kansallisissa työllisyysstrategioissaan edistämällä työpaikkojen luomista ympäristöalalla,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaAnnetaan liitteenä olevat jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat vuodeksi 2001. Jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikassaan.Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) Ehdotus annettu 14. marraskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) Lausunto annettu 24. marraskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EYVL C 14, 16.1.2001, s. 75.(4) Lausunto annettu 13. lokakuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(5) EYVL C 30, 28.1.1998, s. 1.(6) EYVL L 72, 21.3.2000, s. 15.(7) EYVL L 52, 25.2.2000, s. 32.(8) Ks. tämän virallisen lehden sivu 27.(9) EYVL L 277, 28.10.1999, s. 34.LIITETYÖLLISYYDEN SUUNTAVIIVAT VUODEKSI 2001Laaja-alaiset tavoitteet - edellytysten luominen täystyöllisyydelle tietoon perustuvassa yhteiskunnassaViime vuosikymmenen aikana huolellisesti rakennetut vakautta ja kasvua edistävät talouspuitteet, jatkuvat pyrkimykset uudistaa työ-, pääoma-, tavara- ja palvelumarkkinoita sekä suotuisa maailmantalous ovat luoneet Euroopan unionille suotuisat talousnäkymät, joiden avulla se voi saavuttaa joitakin tärkeimmistä tavoitteistaan. Edistyminen ei kuitenkaan ole automaattista: se vaatii johtamista, sitoutumista ja yhtenäistä toimintaa.Tämän vuoksi Eurooppa-neuvosto asetti täystyöllisyyden EU:n työllisyys- ja sosiaalipolitiikan yleistavoitteeksi ja vaati jäsenvaltioita sitoutumaan strategiseen päämäärään ja tekemään unionista maailman kilpailukykyisimmän ja dynaamisimman tietoon perustuvan talouden, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää yhteisön ja jäsenvaltioiden samanaikaisia toimia. Se edellyttää myös, että jatkuvasti käytetään tehokkaita, tasapainoisia ja toisiaan tukevia politiikan keinoja, jotka perustuvat makrotalouspolitiikkaan, sopeutumiskykyisiä ja joustavia työmarkkinoita edistäviin rakenneuudistuksiin, innovaatioihin ja kilpailukykyyn. Lisäksi tarvitaan aktiivinen hyvinvointivaltio, joka edistää inhimillisten voimavarojen kehittämistä, osallistumista, osallisuutta sekä solidaarisuutta.Luxemburgin prosessin tärkeimpiä haasteita ovat valmistautuminen siirtymään tietoon perustuvaan talouteen, tieto- ja viestintäteknologian etujen hyödyntäminen, eurooppalaisen sosiaalisen mallin uudistaminen investoimalla ihmisiin ja torjumalla sosiaalista syrjäytymistä sekä yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen. Lissabonissa asetetun täystyöllisyyspäämäärän saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on vastattava suuntaviivojen neljän pilarin mukaisiin vaatimuksiin yhtenäisellä kokonaisstrategialla, johon sisältyvät seuraavat laaja-alaiset tavoitteet:A Vahvistetaan työmahdollisuuksia ja tarjotaan riittäviä kannustimia kaikille, jotka ovat halukkaita ryhtymään ansiotyöhön, jotta saavutettaisiin tavoitteena oleva täystyöllisyys. Samalla tunnustetaan, että jäsenvaltioilla on erilaiset lähtökohdat ja että täystyöllisyys on yleisen kansallisen talouspolitiikan tavoite. Jäsenvaltioiden on harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista työllisyysasteen nostamiseksi edistääkseen eurooppalaista yleistavoitetta, jonka mukaan vuoteen 2010 mennessä on saavutettava 70 prosentin kokonaistyöllisyysaste ja naisten osalta yli 60 prosentin työllisyysaste. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava huomioon myös työpaikkojen laadun parantaminen.B Jäsenvaltioiden on kehitettävä kattava ja yhtenäinen elinikäistä oppimista koskeva strategia, jolla autetaan ihmisiä hankkimaan taidot, joita he tarvitsevat taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten hallintaan läpi elämänsä ja pitämään näitä taitoja ajan tasalla. Strategiassa on otettava huomioon sellaisten nuorille ja aikuisille tarkoitettujen perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen, täydennyskoulutuksen sekä ammatillisen koulutuksen järjestelmien kehittäminen, joilla parannetaan heidän työllistyvyyttään, sopeutumiskykyään ja ammattitaitoaan sekä heidän mahdollisuuksiaan osallistua tietoon perustuvaan yhteiskuntaan. Strategiassa olisi tultava esiin viranomaisten, yritysten, työmarkkinaosapuolten ja yksittäisten ihmisten yhteinen vastuu ja kansalaisyhteiskunnan asianmukainen osuus tietoon perustuvan yhteiskunnan toteutumisessa. Työmarkkinaosapuolten olisi neuvoteltava ja sovittava toimenpiteistä, joilla kehitetään täydennyskoulutusta ja aikuisten ammatillista koulutusta työntekijöiden sopeutumiskyvyn ja yritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi. Jäsenvaltioiden olisi tätä varten asetettava kansallisia tavoitteita, jotka koskevat henkilöresursseihin tehtävien investointien sekä (viralliseen tai epäviralliseen) yleissivistävään ja ammatilliseen täydennyskoulutukseen osallistumisen lisäämistä, ja seurattava säännöllisesti näiden tavoitteiden saavuttamista.C Jäsenvaltioiden on kehitettävä kattava yhteistyökumppanuus työmarkkinaosapuolten kanssa työllisyysstrategian täytäntöönpanoa, seuraamista ja jatkotoimia varten. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan tehostamaan kaikilla tasoilla toimintaansa Luxemburgin prosessin tukemiseksi. Suuntaviivoissa asetettujen yleisten puitteiden ja tavoitteiden mukaisesti työmarkkinaosapuolia kehotetaan kehittämään - kansallisten perinteidensä ja käytäntöjensä mukaisesti - niitä koskevien suuntaviivojen osalta oma täytäntöönpanoprosessinsa, määrittelemään ne kysymykset, joista ne neuvottelevat, ja ilmoittamaan säännöllisesti, halutessaan kansallisissa toimintasuunnitelmissa, toteuttamiensa toimien edistymisestä ja niiden vaikutuksista työllisyyteen ja työmarkkinoiden toimintaan. Euroopan tason työmarkkinaosapuolia kehotetaan määrittelemään oma panoksensa sekä seuraamaan, edistämään ja tukemaan kansallisella tasolla toteutettavia toimia.D Toteuttaessaan työllisyyden suuntaviivoja kansallisessa politiikassaan jäsenvaltioiden on kiinnitettävä asianmukaista huomiota kaikkiin pilareihin ja laaja-alaisiin tavoitteisiin sekä tasapainotettava painopistealueensa niin, että niissä otetaan huomioon suuntaviivojen yhtenäisyys ja yhtäläinen arvo. Kansallisissa toimintasuunnitelmissa on työllisyysstrategiaa kehitettävä (valtavirtaistamalla sukupuolten tasa-arvo) siten, että määritellään kaikkiin pilareihin ja laaja-alaisiin tavoitteisiin perustuva toimintapolitiikkojen yhdistelmä, jossa tuodaan selvästi esiin, miten eri suuntaviivoihin kuuluvat toiminta-aloitteet on jäsennetty pitkäaikaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Alueellinen ulottuvuus ja alueelliset erot on otettava strategian toteuttamisessa huomioon erilaisina politiikkoina tai tavoitteina. Samalla on pyrittävä saavuttamaan kansalliset tavoitteet ja noudatettava tasa-arvoisen kohtelun periaatetta. Jäsenvaltioiden on noudatettava yleisiä puitteita, mutta niiden on syytä myös keskittyä sellaisiin strategian kohtiin, joilla on merkitystä niiden oman työmarkkinatilanteen tarpeiden kannalta.E Jäsenvaltioiden ja komission on vahvistettava yhteisten indikaattoreiden kehittämistä, jotta voidaan asianmukaisesti arvioida toimien edistymistä kussakin neljästä pilarista ja tukea vertailuarvojen asettamista ja hyvien toimintatapojen kartoittamista. Työmarkkinaosapuolia pyydetään kehittämään asianmukaiset indikaattorit, vertailuarvot ja näitä tukevat tilastolliset tietokannat, joilla voidaan mitata niiden vastuulla olevien toimien edistymistä.I PARANNETAAN TYÖLLISTYVYYTTÄTorjutaan nuorisotyöttömyyttä ja ehkäistään pitkäaikaistyöttömyyttäNuorisotyöttömyyden ja pitkäaikaistyöttömyyden kasvun katkaisemiseksi jäsenvaltioiden on pyrittävä entistä tehokkaammin kehittämään ennaltaehkäiseviä ja työllistyvyyttä edistäviä strategioita, jotka perustuvat yksilöllisten tarpeiden varhaiseen tunnistamiseen. Jäsenvaltion määrittämän mutta enintään kaksi vuotta kestävän ajanjakson kuluessa - ajanjakso voi olla pidempi, jos jäsenvaltiossa on erityisen paljon työttömyyttä, tämän kuitenkaan rajoittamatta suuntaviivojen uudelleen tarkastelua kahden vuoden kuluttua - jäsenvaltiot varmistavat, että:1. Kaikille työttömille nuorille annetaan uusi mahdollisuus ennen kuin he ovat olleet kuusi kuukautta työttöminä ja työttömille aikuisille ennen kuin he ovat olleet kaksitoista kuukautta työttöminä tarjoamalla heille koulutusta, uudelleenkoulutusta, työharjoittelua, työpaikka tai muu työllistyvyyttä parantava toimenpide, kuten yksilöllistä ammatinvalinnanohjausta tai neuvontaa; tällä pyritään siihen, että he integroituvat tehokkaasti työmarkkinoille.Nämä ennaltaehkäisevät ja työllistyvyyttä parantavat toimenpiteet olisi yhdistettävä toimiin, joilla pienennetään pitkäaikaistyöttömien määrää edistämällä heidän paluutaan työmarkkinoille.Jäsenvaltioiden olisi tässä yhteydessä edelleen nykyaikaistettava julkisia työvoimapalveluitaan varsinkin seuraamalla edistymistä, asettamalla selkeät määräajat ja antamalla työvoimapalvelujen henkilöstölle riittävää lisäkoulutusta. Jäsenvaltioiden olisi kannustettava työvoimapalvelujen tarjoajia yhteistyöhön muiden palvelujen tarjoajien kanssa ennaltaehkäisy- ja aktivointistrategian tehostamiseksi.Edistetään työllisyyttä etuus-, verotus- ja koulutusjärjestelmilläEtuus-, verotus- ja koulutusjärjestelmiä on tarvittaessa tarkistettava ja muutettava niin, että ne aktiivisesti edistävät työttömien työllistyvyyttä. Lisäksi järjestelmien olisi oltava vuorovaikutteisia siten, että ne kannustavat työelämän ulkopuolella olevia työhön haluavia ja työhön kykeneviä henkilöitä palaamaan työmarkkinoille. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä kannustimiin, joilla pyritään saamaan työttömät ja työelämän ulkopuolella olevat henkilöt hakemaan ja ottamaan vastaan työtä, sekä toimenpiteisiin, joilla pyritään saattamaan heidän ammattitaitonsa ajan tasalle ja lisäämään erityisesti niiden henkilöiden työnsaantimahdollisuuksia, joiden on vaikeinta saada työtä.2. Kunkin jäsenvaltion on- tarkistettava ja tarvittaessa muutettava etuus- ja verotusjärjestelmäänsä köyhyysloukkujen vähentämiseksi ja tarjottava kannustimia työttömille ja työelämän ulkopuolella oleville henkilöille, jotta he hakisivat ja ottaisivat vastaan työtä tai osallistuisivat työllistyvyyttä edistävään toimenpiteeseen, sekä tarjottava kannustimia työnantajille uusien työpaikkojen luomiseksi;- pyrittävä lisäämään merkittävästi niiden työttömien ja työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden osuutta, jotka osallistuvat työllistyvyyttä parantaviin aktiivitoimiin, tarkoituksena tehostaa integroitumista työmarkkinoille. Jäsenvaltioiden on myös pyrittävä parantamaan tällaisten toimenpiteiden tuloksia ja kustannusvaikuttavuutta;- toteutettava toimenpiteitä, joilla työttömät ja työelämän ulkopuolella olevat henkilöt voivat hankkia tai parantaa esimerkiksi sellaisia tietotekniikkaan tai viestintään liittyviä taitojaan, jotka helpottavat heidän pääsyään työmarkkinoille ja vähentävät ammattitaidossa olevia puutteita. Kunkin jäsenvaltion on asetettava tavoite aktiivitoimien, kuten työttömille tarjottavan yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen taikka vastaavien toimenpiteiden, toteuttamiselle siten, että se pyrkii asteittain saavuttamaan kolmen parhaiten onnistuneen jäsenvaltion keskiarvon, kuitenkin vähintään 20 prosenttia.Kehitetään aktiivista ikääntymistä koskevaa politiikkaaTarvitaan syvällisiä muutoksia nykyisiin asenteisiin ikääntyviä työntekijöitä kohtaan samoin kuin vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista, jotta voidaan saavuttaa täystyöllisyys, varmistaa sosiaaliturvajärjestelmien oikeudenmukaisuus ja kestävyys pitkällä aikavälillä ja hyödyntää mahdollisimman hyvin ikääntyvien työntekijöiden kokemusta.3. Jäsenvaltioiden on näin ollen tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kanssa kehitettävä aktiivista ikääntymistä koskevaa politiikkaa, jonka tavoitteena on parantaa ikääntyvien työntekijöiden mahdollisuuksia pysyä mahdollisimman pitkään työelämässä ja kannustaa heitä siihen. Tämän saavuttamiseksi on erityisesti- toteutettava positiivisia toimenpiteitä, joilla pyritään säilyttämään ikääntyvien työntekijöiden työkyky ja ammattitaito myös tietoon perustuvilla työmarkkinoilla ja erityisesti riittävän yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen avulla, otetaan käyttöön joustavia työskentelyjärjestelyjä, kuten osa-aikatyö työntekijän niin halutessa, ja lisätään työnantajien tietoisuutta ikääntyvien työntekijöiden voimavaroista.- tarkasteltava verotus- ja etuusjärjestelmiä niiden kielteisten vaikutusten vähentämiseksi ja jotta työmarkkinoilla pysyminen olisi ikääntyvien työntekijöiden kannalta nykyistä houkuttelevampi vaihtoehto.Kehitetään uusilla työmarkkinoilla tarvittavia taitoja elinikäisen oppimisen kauttaTyömarkkinoiden tarpeisiin vastaava tehokas ja toimiva koulutusjärjestelmä on avainasemassa kehitettäessä tietoon perustuvaa taloutta ja parannettaessa työllisyyden tasoa ja laatua. Se on olennaisen tärkeä myös elinikäisen oppimisen kannalta, koska sen avulla voidaan siirtyä kitkattomasti koulusta työelämään, luoda perusta tuottaville inhimillisille voimavaroille, joihin kuuluu sekä perus- että erityistaitoja, sekä saada valmiudet sopeutua helposti yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin muutoksiin. Työllistyvän työvoiman kehittämiseen kuuluu se, että ihmisille annetaan valmius päästä mukaan tietoon perustuvaan yhteiskuntaan ja käyttää hyväkseen sen tarjoamia etuja. Lisäksi on korjattava ammattitaidossa olevia puutteita ja kaikissa elämän vaiheissa estettävä työttömyydestä, työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämisestä ja syrjäytymisestä aiheutuva taitojen heikkeneminen.4. Jäsenvaltioita pyydetään näin ollen parantamaan yleissivistävien ja ammatillisten koulutusjärjestelmiensä ja opetussuunnitelmiensa laatua muun muassa tarjoamalla asianmukaista ohjausta sekä ammatillisen peruskoulutuksen että elinikäisen oppimisen yhteydessä ja nykyaikaistamalla ja tehostamalla oppisopimusjärjestelmää ja työssä tapahtuvaa koulutusta sekä edistämään paikallisten oppimisen monitoimikeskusten kehittämistä, jotta voidaan- antaa nuorille perustaidot, jotka ovat tärkeitä työmarkkinoiden kannalta ja joita tarvitaan elinikäiseen oppimiseen osallistumista varten;- vähentää nuorten ja aikuisten lukutaidottomuutta ja vähentää huomattavasti niiden nuorten määrää, jotka lopettavat varhain koulunkäyntinsä; erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös nuoriin, joilla on oppimisvaikeuksia ja koulutukseen liittyviä ongelmia; jäsenvaltioiden on tähän liittyen kehitettävä toimia, joiden tavoitteena on puolittaa vuoteen 2010 mennessä niiden 18-24-vuotiaiden määrä, jotka ovat käyneet vain peruskoulun eivätkä sen jälkeen jatka opiskelua tai osallistu koulutukseen;- edistää (myös epätyypillisissä työsuhteissa olevien) aikuisten edellytyksiä osallistua elinikäiseen oppimiseen; tavoitteena on yleisesti lisätä koulutukseen osallistuvien työikäisten aikuisten (25-64-vuotiaat) osuutta; jäsenvaltioiden olisi asetettava tähän liittyviä tavoitteita.Jäsenvaltioiden olisi parannettava tutkintojen sekä hankittujen tietojen ja taitojen tunnustamista liikkuvuuden ja elinikäisen oppimisen kannustamiseksi.5. Jäsenvaltioiden on pyrittävä kehittämään verkko-oppimista, joka on suunnattu kaikille kansalaisille. Niiden on erityisesti varmistettava, että kaikilla kouluilla on pääsy Internetiin ja multimediaresursseihin vuoden 2001 loppuun mennessä ja että tarpeellinen määrä opettajia osaa käyttää näitä välineitä vuoden 2002 loppuun mennessä, jotta kaikille oppilaille pystytään tarjoamaan hyvä digitaalinen lukutaito.Aktiivista politiikkaa, jolla kehitetään sopivien työpaikkojen etsintää sekä ehkäistään ja poistetaan tulevia pullonkaulojaKaikissa jäsenvaltioissa esiintyy toisaalta työttömyyttä ja syrjäytymistä ja toisaalta taas työvoimapulaa tietyillä aloilla, tietyissä ammateissa ja tietyillä alueilla. Kun työllisyystilanne paranee ja teknologisten muutosten vauhti kiihtyy, nämä pullonkaulat pahenevat. Tulevan työvoimapulan ehkäisemiseen ja torjuntaan tarkoitetun aktiivisen politiikan puute vahingoittaa kilpailukykyä, lisää inflaatiopaineita ja pitää rakenteellisen työttömyyden korkeana.6. Jäsenvaltioiden on - tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kanssa - lisättävä ponnistelujaan tulevien pullonkaulojen tunnistamiseksi ja ehkäisemiseksi erityisesti- kehittämällä työvoimapalvelujen kykyä löytää sopivat työpaikat sopiville työnhakijoille;- kehittämällä politiikkaa, jolla ehkäistään ammattitaidossa olevia puutteita;- edistämällä ammatillista ja maantieteellistä liikkuvuutta;- lisäämällä työmarkkinoiden toimivuutta parantamalla avoimia työpaikkoja ja opiskelumahdollisuuksia käsitteleviä tietokantoja; nämä olisi liitettävä yhteen Euroopan tasolla hyödyntämällä uutta tietotekniikkaa ja Euroopan tasolla jo saatuja kokemuksia.Torjutaan syrjintää ja edistetään sosiaalista osallisuutta tarjoamalla työpaikkojaMonilla ryhmillä ja yksittäisillä ihmisillä on suuria vaikeuksia hankkia asianmukaisia taitoja sekä päästä työmarkkinoille ja pysyä siellä. Tämä saattaa lisätä syrjäytymisvaaraa. Tarvitaan yhtenäistä politiikkaa, jolla edistetään sosiaalista osallisuutta tukemalla heikommassa asemassa olevien ryhmien ja ihmisten integroitumista työmarkkinoille ja torjutaan työmarkkinoille pääsyssä ja itse työmarkkinoilla esiintyvää syrjintää.7. Kunkin jäsenvaltion on- tunnistettava ja torjuttava kaikki työmarkkinoille sekä koulutukseen pääsyssä esiintyvät syrjinnän muodot;- kehitettävä malleja, jotka sisältävät ehkäiseviä ja aktiivisia poliittisia toimenpiteitä riskialttiiden tai heikommassa asemassa olevien ryhmien ja henkilöiden integroimiseksi työmarkkinoille, jotta vältettäisiin syrjäytyminen ja ns. "työssäkäyvän köyhälistön" syntyminen;- toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotka vastaavat vammaisten, etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten tarpeita heidän työmarkkinoille integroitumisensa osalta, ja asetettava tarvittaessa tätä varten kansalliset tavoitteet.II KEHITETÄÄN YRITTÄJYYTTÄ JA LUODAAN UUSIA TYÖPAIKKOJAHelpotetaan yritysten perustamista ja toimintaaYleisesti ottaen uusien yritysten kehittäminen ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) kasvu on olennaisen tärkeää työpaikkojen luomiseksi ja nuorille suunnattujen koulutusmahdollisuuksien lisäämiseksi. Kehitystä on edistettävä parantamalla tietoisuutta yrittäjyydestä kaikkialla yhteiskunnassa ja oppilaitosten opetussuunnitelmissa. Päämäärän saavuttamiseksi on laadittava selkeät, vakaat ja johdonmukaiset säännöt sekä parannettava riskipääomamarkkinoiden kehitysedellytyksiä ja pääsyä niille. Jäsenvaltioiden olisi myös kevennettävä ja yksinkertaistettava pk-yritysten hallinnollisia ja verorasitteita. Tällaisen politiikan pitäisi tehostaa pimeän työn torjumista.8. Jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota yritysten yleiskustannusten vähentämiseen ja hallinnollisen taakan keventämiseen erityisesti yritystä perustettaessa ja lisätyövoimaa palkattaessa. Uusia säädöksiä laatiessaan jäsenvaltioiden olisi lisäksi arvioitava niiden mahdollinen vaikutus yritysten hallinnolliseen taakkaan ja yleiskustannuksiin.9. Jäsenvaltioiden on kannustettava yrittäjäksi ryhtymistä- tarkastelemalla varsinkin verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmään liittyviä mahdollisia esteitä ja pyrittävä vähentämään niitä, jotta yrittäjäksi ryhtyminen ja pienyrityksen perustaminen helpottuisi;- edistämällä yrittäjyyttä ja itsenäistä ammatinharjoittamista koskevaa koulutusta, kohdennettuja tukipalveluita sekä nykyisten ja tulevien yrittäjien kouluttamista;- torjumalla "pimeää työtä" ja kannustamalla tällaisten työpaikkojen muuttamista laillisiksi työpaikoiksi hyödyntämällä kaikkia asiaan liittyviä toimia, myös sääntelytoimia, kannustimia sekä vero- ja etuusjärjestelmän uudistamista yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa.Uudet työllistämismahdollisuudet tietoyhteiskunnassa ja palvelualallaJos Euroopan unioni haluaa vastata menestyksekkäästi työllisyyskysymykseen, sen on hyödynnettävä tehokkaasti kaikkia mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja ja käyttää uutta teknologiaa. Innovatiivisten yritysten on saatava tukea, koska niillä voi olla merkittävä asema tietoon perustuvan yhteiskunnan työllistämismahdollisuuksien aktivoinnissa. Erityisesti palvelualalla on huomattavia mahdollisuuksia. Tätä varten:10. Jäsenvaltioiden on poistettava palvelujen tarjontaa haittaavat esteet ja kehitettävä toimintaedellytyksiä palvelualan koko työllistämispotentiaalin hyödyntämiseksi useampien ja parempien työpaikkojen luomiseksi. Erityisesti olisi hyödynnettävä tietoyhteiskunnan ja ympäristöalan työllistämismahdollisuudet.Työllisyyttä edistävä paikallinen ja alueellinen toimintaKaikki alue- ja paikallistason toimijat työmarkkinaosapuolet mukaan lukien on saatava mukaan Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanoon. Tämä on tehtävä tunnistamalla mahdollisuudet luoda työpaikkoja paikallistasolla ja lujittamalla tähän tähtäävää kumppanuutta.11. Jäsenvaltioiden on- otettava aluekehityskysymykset tarvittaessa huomioon yleisessä työllisyyspolitiikassaan;- kannustettava paikallis- ja alueviranomaisia kehittämään työllisyysstrategioita, jotta voitaisiin täysimääräisesti hyödyntää mahdollisuuksia luoda työpaikkoja paikallistasolla, ja edistettävä tätä varten kumppanuutta kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa kansalaisyhteiskunnan edustajat mukaan lukien;- edistettävä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan yhteiskuntatalouden kilpailukykyä ja kykyä luoda työpaikkoja; erityisesti mainittakoon tavaroiden ja palvelujen tarjoaminen sellaisiin tarpeisiin, joita nykyiset markkinat eivät vielä pysty täyttämään. Lisäksi olisi tutkittava tällaisten toimien tiellä olevia esteitä ja pyrittävä vähentämään niitä;- vahvistettava julkisten työvoimapalvelujen asemaa kaikilla tasoilla paikallisten työllistämismahdollisuuksien tunnistamisessa ja paikallisten työmarkkinoiden toimivuuden parantamisessa.Työllisyyden ja koulutuksen edistämiseksi toteutettavat verouudistuksetOn tärkeää tutkia tarkemmin verotuksen vaikutuksia työllisyyteen ja tehdä verotusjärjestelmä työllisyyttä kannustavammaksi kääntämällä verojen ja työvoimakustannusten pitkään jatkunut noususuuntaus laskuun. Verouudistuksissa on otettava huomioon myös tarve lisätä yritysten, viranomaisten ja yksilöiden omia investointeja ihmisiin, jotta saavutettaisiin pitkäaikainen vaikutus työllisyyteen ja kilpailukykyyn.12. Kunkin jäsenvaltion on- otettava tarvittaessa ja oman lähtökohtansa mukaisesti tavoitteekseen vähentää asteittain kokonaisverorasitusta ja soveltuvin osin työhön kohdistuvaa verorasitusta ja välillisiä työvoimakustannuksia etenkin suhteellisen vähän ammattitaitoa vaativan ja heikosti palkatun työn osalta; tällaiset uudistukset on toteutettava niin, ettei vaaranneta julkisen talouden tervehdyttämistä tai sosiaaliturvajärjestelmien kestävyyttä pitkällä aikavälillä;- tarjottava kannustimia ja poistettava verotukselliset esteet inhimillisiin voimavaroihin tehtävien investointien edistämiseksi;- tarkasteltava, olisiko suotavaa ottaa käyttöön vaihtoehtoisia verotuslähteitä, esimerkiksi energia- tai saastepäästöveroa, markkinasuuntaukset huomioon ottaen, erityisesti öljymarkkinoilla.III PARANNETAAN YRITYSTEN JA TYÖNTEKIJÖIDEN SOPEUTUMISKYKYÄTietoon perustuvan talouden luomat mahdollisuudet ja näkymät työllisyyden paremmasta tasosta ja laadusta edellyttävät työn organisoinnin muuttamista ja kaikkien asiaan liittyvien tahojen, myös yritysten, osallistumista elinikäisen oppimisen strategian täytäntöönpanoon, jotta voidaan täyttää työntekijöiden ja työnantajien tarpeet.Nykyaikaistetaan työn organisointiaTyön organisoinnin ja työmuotojen nykyaikaistamiseksi pitäisi saada aikaan kiinteä kumppanuus kaikilla soveltuvilla tasoilla (Euroopan, kansallisella, alakohtaisella, paikallisella ja yrityksen tasolla).13. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan- neuvottelemaan ja panemaan kaikilla asianmukaisilla tasoilla täytäntöön sopimuksia työn organisoinnin nykyaikaistamiseksi joustavat työjärjestelyt mukaan lukien. Tavoitteena on tehdä yrityksistä tuottavia ja kilpailukykyisiä, saavuttaa tarvittava tasapaino joustavuuden ja turvan välillä ja kohottaa työpaikkojen laatua. Käsiteltäviä aiheita voisivat olla esimerkiksi uuden teknologian käyttöönotto, uudet työskentelymuodot ja työaikakysymykset, kuten työajan ilmaiseminen vuotuisena työaikana, työajan lyhentäminen, ylityön vähentäminen, osa-aikatyön kehittäminen, mahdollisuus sapattivapaisiin ja asiaan liittyvät työsuhdeturvakysymykset;- Luxemburgin prosessin puitteissa raportoimaan vuosittain niistä työn organisoinnin uudistamisen näkökohdista, joita on käsitelty neuvotteluissa, samoin kuin niiden täytäntöönpanon tilasta sekä vaikutuksista työllisyyteen ja työmarkkinoiden toimintaan.14. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa tai työmarkkinaosapuolten neuvottelemien sopimusten perusteella- tarkasteltava nykyistä lainsäädäntöä ja tutkittava ehdotuksia uusista säännöksistä ja kannustimista sen varmistamiseksi, että ne pyrkivät madaltamaan työllisyyden esteitä, helpottamaan uudenaikaistetun työn organisoinnin käyttöönottoa ja lisäämään työmarkkinoiden kykyä sopeutua talouden rakennemuutoksiin;- tutkittava mahdollisuutta säätää kansallisessa lainsäädännössään joustavammista sopimusmuodoista ottaen huomioon, että työn tekemisen muodot ovat yhä moninaisempia. Niiden on lisäksi varmistettava, että uusien, joustavampien työsopimusten mukaisesti työskentelevillä henkilöillä on kuitenkin riittävä turva ja parempi ammattiasema yrityksen tarpeiden ja työntekijöiden toiveiden kanssa yhteensopivalla tavalla;- pyrittävä varmistamaan nykyisen työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön parempi soveltaminen työpaikkatasolla vauhdittamalla täytäntöönpanoa ja tehostamalla sen valvontaa, antamalla neuvoja yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, jotta niiden olisi helpompi noudattaa nykyistä lainsäädäntöä, kehittämällä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa koulutusta sekä edistämällä toimenpiteitä työtapaturmien ja ammattitautien vähentämiseksi perinteisesti riskialttiilla aloilla.Tuetaan sopeutumiskykyä yrityksissä osana elinikäistä oppimistaYritysten ammattitaidon tason uudistaminen on keskeinen tekijä elinikäisessä oppimisessa ja sen toteuttamiseksi15. työmarkkinaosapuolia kehotetaan kaikilla asiaankuuluvilla tasoilla tekemään tarvittaessa elinikäistä oppimista koskevia sopimuksia sopeutumiskyvyn ja innovaation helpottamiseksi erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla. Tähän liittyen olisi määriteltävä edellytykset, joilla kaikille työntekijöille annetaan mahdollisuus hankkia tietoyhteiskunnassa tarvittavat taidot vuoteen 2003 mennessä.IV VAHVISTETAAN SUKUPUOLTEN VÄLISTÄ TASA-ARVOPOLITIIKKAANaisten ja miesten tasa-arvon valtavirtaistaminenJotta jäsenvaltiot voisivat saavuttaa yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan tavoitteen ja kohottaa naisten työllisyysastetta Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti, niiden olisi vahvistettava tasa-arvopolitiikkaansa ja käsiteltävä siinä kaikkia tekijöitä, jotka vaikuttavat naisten päätöksiin siirtyä työelämään.Naisilla on edelleen erityisiä vaikeuksia päästä työelämään, edetä urallaan ja sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämää, ja heidän ansiotasonsa on edelleen alhaisempi kuin miehillä. Tämän vuoksi on tarpeen muun muassa- varmistaa, että naisille suunnattuja aktiivisia työmarkkinatoimia toteutetaan suhteessa heidän osuuteensa työttömistä;- kiinnittää erityistä huomiota vero- ja etuusjärjestelmien vaikutukseen eri sukupuoliin. Jos vero- ja etuusjärjestelmissä havaitaan tekijöitä, jotka jarruttavat naisten hakeutumista työmarkkinoille, niitä olisi tarkistettava;- kiinnittää erityistä huomiota siihen, että samasta tai samanarvoisesta työstä maksetaan sama palkka;- kiinnittää erityistä huomiota seikkoihin, jotka ovat esteenä yksityisyrittäjiksi tai itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi aikoville naisille;- varmistaa, että naiset voivat vapaaehtoiselta pohjalta hyötyä joustavista työnteon muodoista työn laadun siitä kärsimättä;- varmistaa sellaisten edellytysten olemassaolo, jotka helpottavat naisten osallistumista elinikäiseen oppimiseen ja erityisesti tietotekniikkakoulutukseen.16. Tätä varten jäsenvaltioiden on otettava tasa-arvonäkökulma huomioon työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpanossa jokaisessa niiden neljästä pilarista- kehittämällä ja vahvistamalla kuulemismenettelyjä sukupuolten tasa-arvoa käsittelevien yhteistyöelinten kanssa;- soveltamalla menettelyjä kunkin suuntaviivan tasa-arvoon kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi;- kehittämällä indikaattoreita, joilla voidaan mitata tasa-arvon edistymistä kussakin suuntaviivassa.Jäsenvaltioiden on luotava asianmukaiset tiedonkeruujärjestelmät ja -menettelyt ja varmistettava työllisyystilastojen erittely sukupuolen mukaan, jotta kehitystä voidaan arvioida luotettavasti.Miesten ja naisten välisen eriarvoisuuden korjaaminenJäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten olisi kiinnitettävä huomiota naisten ja miesten määrän epätasapainoon tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa sekä naisten uramahdollisuuksien parantamiseen.17. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa- voimistettava pyrkimyksiään kaventaa naisten ja miesten työttömyysasteen välistä eroa tukemalla aktiivisesti naisten työllisyyden lisäämistä ja harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti;- toteutettava toimia, jotta naiset ja miehet olisivat tasapainoisesti edustettuina kaikilla aloilla ja kaikissa ammateissa;- käynnistettävä positiivisia toimia edistääkseen periaatetta, jonka mukaan samasta tai samanarvoisesta työstä maksetaan samaa palkkaa, ja vähentääkseen naisten ja miesten tuloeroja. Sukupuolten välisiin palkkaeroihin julkisella ja yksityisellä sektorilla on puututtava, ja palkkaeroja koskevan politiikan vaikutuksia olisi tutkittava ja käsiteltävä;- tarkasteltava mahdollisuuksia käyttää naisten urakehitystä edistäviä toimia nykyistä laajemmin naisten ja miesten eriarvoisen aseman korjaamiseksi.Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminenPolitiikat sapattivapaiden, vanhempainloman, osa-aikatyön ja sellaisten joustavien työjärjestelyjen osalta, jotka ovat sekä työnantajien että työntekijöiden etujen mukaisia, ovat erittäin tärkeitä sekä naisten että miesten kannalta. Alaa koskevat direktiivit ja työmarkkinaosapuolten sopimukset olisi pantava täytäntöön nopeammin ja niiden soveltamista olisi seurattava säännöllisesti. Käytettävissä on oltava riittävästi laadukkaita hoitopalveluja lapsille ja muille huollettaville, jotta tuetaan naisten ja miesten pääsyä työmarkkinoille ja pysymistä työelämässä. Perhevelvollisuuksien tasapuolinen jakaminen on tässä mielessä ratkaisevan tärkeää. Työmarkkinoille poissaolon jälkeen palaavien taidot ovat saattaneet vanhentua, ja heillä voi olla vaikeuksia päästä koulutukseen. Naisten ja miesten paluuta työmarkkinoille poissaolon jälkeen olisi helpotettava. Yhtäläisten mahdollisuuksien vahvistamiseksi18. Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten on- laadittava, toteutettava ja edistettävä perhettä tukevia politiikkoja, joihin kuuluvat kohtuuhintaiset, helposti saatavat ja laadukkaat lastenhoitopalvelut ja muut hoivapalvelut sekä vanhempainlomia ja muita vapaita koskevat järjestelmät;- harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista kansallinen tilanne huomioon ottaen lasten ja muiden hoivapalveluiden saatavuuden lisäämiseksi;- kiinnitettävä erityistä huomiota niiden naisten ja miesten asemaan, jotka suunnittelevat paluuta ansiotyöhön oltuaan poissa työelämästä, ja tutkivat tätä varten keinoja poistaa asteittain työelämään paluun esteitä.


title: Neuvoston päätös 2014/222/YUTP, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014 , Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta

text:
               23.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 119/65

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2014/222/YUTP,
   annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   ottaa huomioon Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 26 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (1) ja erityisesti sen 23 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto antoi 26 päivänä heinäkuuta 2010 päätöksen 2010/413/YUTP.

               (2)

               Euroopan unionin yleinen tuomioistuin kumosi 12 päivänä marraskuuta 2013 asiassa T-552/12 (2) antamallaan tuomiolla neuvoston päätöksen sisällyttää North Drilling Company (NDC) päätöksen 2010/413/YUTP (3) liitteessä II olevaan luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä.

               (3)

               North Drilling Company (NDC) olisi merkittävä uudelleen luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä, uusien perusteiden mukaisesti.

               (4)

               Päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevasta luettelosta henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, olisi poistettava yksi yhteisö.

               (5)

               Päätös 2010/413/YUTP olisi sen vuoksi muutettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätöksen 2010/413/YUTP liite II tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 16 päivänä huhtikuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS

      (1)  EUVL L 195, 27.7.2010, s. 39.

      (2)  Asia T-552/12 North Drilling Co. v. neuvosto, tuomio annettu 12. marraskuuta 2013, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

      (3)  Neuvoston päätös 2012/635/YUTP, annettu 15 päivänä lokakuuta 2012, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta (EUVL L 282, 16.10.2012, s. 58).

      LIITE

                  I

                  Lisätään jäljempänä mainittu yhteisö päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevassa I osan B jaksossa (Yhteisöt) olevaan luetteloon.

                              Nimi

                              Tunnistustiedot

                              Perusteet

                              Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                              118.

                              North Drilling Company (NDC)

                                          No. 8 35th St. Alvand

                                          St. Argentine Sq. Tehran

                                          Iran

                                          Tel.: (+ 98) 2188785083–8

                              North Drilling tukee Iranin hallitusta taloudellisesti, koska se on huomattavan, Iranin hallituksen määräysvallassa olevan osittain julkisen yhteisön Mostazafan Foundationin epäsuorassa omistuksessa. North Drilling on tärkeä yhteisö energia-alalla, joka tuottaa huomattavia tuloja Iranin hallitukselle. Lisäksi North Drilling on tuonut maahan öljy- ja kaasuteollisuuden keskeistä laitteistoa, kielletyt tavarat mukaan luettuina. Näin ollen North Drilling tukee Iranin ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara.

                              23.4.2014

                  II

                  Poistetaan seuraavassa mainittu yhteisö ja siihen liittyvä merkintä päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevasta luettelosta:
                  Safa Nicu, alias ”Safa Nicu Sepahan”, ”Safanco Company”, ”Safa Nicu Afghanistan Company”, ”Safa Al Noor Company” ja ”Safa Nicu Ltd Company”.


title: 2011/833/EU: Komission päätös, annettu 12 päivänä joulukuuta 2011 , komission asiakirjojen uudelleenkäytöstä

text:
               14.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 330/39

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 12 päivänä joulukuuta 2011,
   komission asiakirjojen uudelleenkäytöstä
   (2011/833/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 249 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa 2020 on visio sosiaalisesta markkinataloudesta 2000-luvun Euroopassa. Yksi siihen liittyvistä pääteemoista on ”Älykäs kasvu – osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittäminen”.

               (2)

               Uusi tieto- ja viestintäteknologia on luonut ennennäkemättömiä mahdollisuuksia eri lähteistä peräisin olevan sisällön keräämiseen ja yhdistämiseen.

               (3)

               Julkisen sektorin hallussa olevat tiedot ovat tärkeä lisäarvotuotteita ja -palveluja tarjoavien innovatiivisten verkkopalvelujen potentiaalisen kasvun lähde. Hallitukset voivat edistää sisältömarkkinoita asettamalla nämä tiedot saataville läpinäkyvin, toimivin ja syrjimättömin ehdoin. Tästä syystä julkisen sektorin tiedon uudelleenkäyttö on nostettu Euroopan digitaalistrategiassa (1) yhdeksi keskeisistä toiminta-aloista.

               (4)

               Komissio ja muut EU:n toimielimet pitävät itsekin hallussaan suuria määriä erilaisia asiakirjoja, joita voitaisiin käyttää uudelleen lisäarvotietotuotteissa ja -palveluissa ja jotka voisivat muodostaa hyödyllisen sisältölähteen niin yrityksille kuin yksityisille kansalaisillekin.

               (5)

               Komission hallussa olevien asiakirjojen saatavuudesta säädetään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (2).

               (6)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/98/EY (3) vahvistetaan vähimmäissäännöt julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä Euroopan unionissa. Sen johdanto-osan kappaleissa kannustetaan jäsenvaltioita menemään näitä vähimmäissääntöjä pitemmälle ja harjoittamaan avointa tietopolitiikkaa, jotta julkisen sektorin elinten hallussaan pitämät asiakirjat saataisiin laajaan käyttöön.

               (7)

               Komissio on toiminut julkishallinnoille esimerkkinä tuomalla tilastotiedot, julkaisut ja EU-oikeuden koko tekstikorpuksen vapaasti saataville verkossa. Tältä pohjalta on hyvä edelleen edistää komission hallussa olevan datan saatavuutta ja uudelleenkäytettävyyttä.

               (8)

               Komission hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 7 päivänä huhtikuuta 2006 annetussa komission päätöksessä 2006/291/EY, Euratom (4) vahvistetaan ehdot komission asiakirjojen uudelleenkäytölle.

               (9)

               Jotta komission asiakirjojen uudelleenkäyttöjärjestelmästä saataisiin toimivampi, komission asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskeviin sääntöihin olisi tehtävä muutoksia tällaisten asiakirjojen uudelleenkäytön laajentamiseksi.

               (10)

               Uudelleenkäytettävissä olevia asiakirjoja varten olisi perustettava keskitetty dataportaali. Lisäksi uudelleenkäytettävissä oleviin asiakirjoihin on aiheellista lisätä myös Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) tuottama tutkimustieto. Säädöksessä olisi otettava huomioon siirtyminen kohti koneellisesti luettavia tietomuotoja. Tärkeä parannus päätökseen 2006/291/EY, Euratom olisi saattaa komission asiakirjat yleisesti saataville uudelleenkäytettäviksi avoimella uudelleenkäyttölisenssillä tai yksinkertaisella käyttöoikeuslausekkeella ilman, että lupaa tarvitsisi hakea joka kerta erikseen.

               (11)

               Tästä syystä päätös 2006/291/EY, Euratom olisi korvattava tällä päätöksellä.

               (12)

               Komission harjoittama avoin uudelleenkäyttöpolitiikka tukee uutta taloudellista toimintaa, lisää EU:n hallussa olevan tiedon käyttöä ja levittämistä, parantaa käsitystä toimielinten avoimuudesta ja läpinäkyvyydestä sekä auttaa vähentämään käyttäjien ja komission yksiköiden tarpeetonta hallinnollista taakkaa. Vuoden 2012 aikana komissio aikoo selvittää EU:n muiden toimielinten ja tärkeimpien virastojen kanssa, missä laajuudessa ne voisivat laatia omia uudelleenkäyttöä koskevia sääntöjään.

               (13)

               Tämän päätöksen täytäntöönpanossa ja soveltamisessa olisi noudatettava tinkimättä henkilötietojen suojaa koskevia periaatteita ja 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (5).

               (14)

               Tätä päätöstä ei tulisi soveltaa asiakirjoihin, joiden uudelleenkäytöstä komissio ei voi päättää esimerkiksi kolmansien osapuolten tekijänoikeuksien takia tai koska asiakirjat on saatu muilta toimielimiltä,

         ON HYVÄKSYNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Kohde
   Tällä päätöksellä vahvistetaan ehdot komission tai Euroopan unionin julkaisutoimiston, jäljempänä ’julkaisutoimisto’, komission puolesta hallussa pitämien asiakirjojen uudelleenkäytölle, jotta helpotettaisiin tiedon uudelleenkäytön laajentamista, parannettaisiin käsitystä komission avoimuudesta ja vähennettäisiin uudelleenkäyttäjien ja komission yksiköiden tarpeetonta hallinnollista taakkaa.
   2 artikla
   Soveltamisala
   1.   Tätä päätöstä sovelletaan komission tai julkisten tai yksityisten tahojen sen puolesta tuottamiin julkisiin asiakirjoihin,

               a)

               jotka komissio tai julkaisutoimisto sen puolesta on julkaissut julkaisuissa, verkkosivuilla tai tiedonvälityskeinojen avulla tai

               b)

               joita ei ole taloudellisista tai muista käytännön syistä julkaistu, kuten selvitykset, raportit ja muu tietomateriaali.

         2.   Tätä päätöstä ei sovelleta

               a)

               tietokoneohjelmiin tai asiakirjoihin, jotka on suojattu patenttien, tavaramerkkien, rekisteröityjen mallien, logojen ja nimien kaltaisilla teollisoikeuksilla;

               b)

               asiakirjoihin, joiden uudelleenkäytöstä komissio ei voi päättää kolmansien osapuolten tekijänoikeuksien takia;

               c)

               asiakirjoihin, jotka asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 vahvistettujen sääntöjen nojalla eivät ole saatavilla tai jotka on asetettu jonkin osapuolen saataville niin, että niihin kohdistuu erioikeuksia koskevia erityissääntöjä;

               d)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 223/2009 (6) määriteltyihin salassapidettäviin tietoihin;

               e)

               meneillään olevissa komission henkilökunnan suorittamissa tutkimushankkeissa tuotettaviin asiakirjoihin, joita ei ole julkaistu tai jotka eivät ole saatavilla julkisessa tietokannassa ja joiden uudelleenkäyttö häiritsisi alustavien tutkimustulosten validointia tai muodostaisi syyn evätä teollisoikeuksien myöntäminen komissiolle.

         3.   Tämä päätös ei rajoita asetuksen (ETY) N:o 1049/2001 säännösten soveltamista, eikä vaikuta siihen millään tavalla.
   4.   Tämä päätös ei millään tavoin anna lupaa asiakirjojen uudelleenkäyttöön tavalla, jonka tarkoituksena on johtaa harhaan tai toimia vilpillisesti. Komissio toteuttaa tarvittavat toimet EU:n etujen ja julkisuuskuvan suojaamiseksi asiaan sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
   3 artikla
   Määritelmät
   Tässä päätöksessä tarkoitetaan

               1.

               ’asiakirjalla’

                           a)

                           mitä tahansa sisältöä tallennusvälineestä riippumatta (paperilla tai sähköisessä muodossa tallennettuna tai äänenä, visuaalisessa muodossa tai audiovisuaalisena tallenteena);

                           b)

                           tällaisen sisällön osaa;

               2.

               ’uudelleenkäytöllä’ sitä, että luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt käyttävät asiakirjoja kaupallisiin tai ei-kaupallisiin tarkoituksiin, jotka poikkeavat asiakirjojen alkuperäisestä tuottamistarkoituksesta. Uudelleenkäyttönä ei pidetä komission ja muiden julkisen sektorin elinten välistä asiakirjavaihtoa, jos se tapahtuu pelkästään niiden julkisten tehtävien hoitamiseksi;

               3.

               ’henkilötiedoilla’ direktiivin 45/2001/EY 2 artiklan a alakohdan määritelmän mukaisia tietoja;

               4.

               ’lisenssillä’ luvan antamista asiakirjojen uudelleenkäyttöön tietyin ehdoin. ’Avoimella lisenssillä’ tarkoitetaan lisenssiä, jolla asiakirjojen uudelleenkäyttö ilmoitettuihin tarkoituksiin sallitaan oikeudenhaltijan yksipuolisella ilmoituksella;

               5.

               ’koneellisesti luettavalla’ sitä, että digitaalinen asiakirja on riittävän rakenteinen, jotta ohjelmistosovellukset pystyvät luotettavasti tunnistamaan yksittäiset tietoalkiot ja asiakirjan sisäisen rakenteen;

               6.

               ’rakenteisella datalla’ dataa, joka on jäsennelty niin, että yksittäisten tietoalkioiden ja datan kaikkien osatekijöiden luotettava yksilöiminen on mahdollista, kuten on esimerkiksi tietokannoissa ja laskentataulukoissa;

               7.

               ’portaalilla’ keskitettyä palvelupistettä, joka tarjoaa yhteyden erilaisissa verkkolähteissä sijaitsevaan dataan. Verkkolähteet tuottavat sekä datan että siihen liittyvän metadatan. Portaali kerää automaattisesti indeksointiin tarvittavan metadatan, jota yhdistellään siinä määrin kuin on tarpeen yleisten toimintojen, kuten haku- ja linkitystoiminnon, tukemiseksi. Portaali voi myös välitallentaa verkkolähteiden dataa suorituskyvyn parantamiseksi tai lisätoimintojen mahdollistamiseksi.

         4 artikla
   Yleisperiaate
   Kaikkien asiakirjojen on oltava saatavilla uudelleenkäytettäviksi

               a)

               kaupallisiin tai ei-kaupallisiin tarkoituksiin 6 artiklassa säädetyin ehdoin;

               b)

               veloituksetta 9 artiklan mukaisesti;

               c)

               ja edellyttämättä yksittäistä erillistä hakemusta, ellei 7 artiklasta muuta johdu.

         Tämän päätöksen täytäntöönpanossa on noudatettava tinkimättä sääntöjä, joita sovelletaan henkilötietojen suojaan henkilötietojen käsittelyssä, ja erityisesti asetusta (EY) N:o 45/2001.
   5 artikla
   Dataportaali
   Komissio perustaa rakenteisen datansa tarjontaa varten dataportaalin keskitetyksi palvelupisteeksi helpottaakseen linkittämistä ja uudelleenkäyttöä kaupallisiin ja ei-kaupallisiin tarkoituksiin.
   Komission yksiköt yksilöivät ja asettavat asteittain saataville hallussaan olevaa uudelleenkäytettäväksi soveltuvaa dataa. Dataportaali voi tarjota myös EU:n muiden toimielinten ja elinten dataa näiden pyynnöstä.
   6 artikla
   Asiakirjojen uudelleenkäytön ehdot
   1.   Asiakirjat on asetettava saataville uudelleenkäytettäviksi edellyttämättä hakemusta ellei toisin säädetä ja ilman rajoituksia tai soveltuvissa tapauksissa avoimella lisenssillä tai käyttöoikeuslausekkeella, joka sisältää uudelleenkäyttäjien käyttöoikeudet selittävät ehdot.
   2.   Nämä ehdot, joilla ei saa tarpeettomasti rajoittaa uudelleenkäyttömahdollisuuksia, voivat liittyä seuraaviin seikkoihin:

               a)

               uudelleenkäyttäjän velvollisuus ilmoittaa asiakirjojen lähde;

               b)

               velvollisuus olla vääristämättä asiakirjojen alkuperäistä merkitystä tai sanomaa;

               c)

               komission vastuuvapaus uudelleenkäytön mahdollisista seurauksista.

         Jos tiettyyn asiakirjaluokkaan on tarve soveltaa muita ehtoja, on kuultava 12 artiklassa tarkoitettua yksiköiden välistä työryhmää.
   7 artikla
   Asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat yksittäiset hakemukset
   1.   Jos uudelleenkäyttö edellyttää yksittäistä hakemusta, komission yksiköiden on ilmoitettava asiasta selkeästi kyseisessä asiakirjassa tai siihen viittaavassa ilmoituksessa ja annettava osoite, johon hakemus on toimitettava.
   2.   Asianomaisen komission yksikön on käsiteltävä yksittäiset uudelleenkäyttöhakemukset viipymättä. Hakijalle on lähetettävä vastaanottoilmoitus. Viidentoista työpäivän kuluessa hakemuksen kirjaamisesta komission yksikkö tai julkaisutoimisto joko sallii pyydetyn asiakirjan uudelleenkäytön ja toimittaa siitä tarpeen mukaan jäljennöksen, tai ilmoittaa kirjallisesti, että hakemus on hylätty kokonaan tai osittain, ja perustelee kantansa.
   3.   Kun uudelleenkäyttöhakemus koskee erittäin pitkää asiakirjaa tai erittäin suurta määrää asiakirjoja tai jos hakemus on käännettävä, 2 kohdassa säädettyä määräaikaa voidaan jatkaa viidellätoista työpäivällä edellyttäen, että hakijalle ilmoitetaan tästä ennakolta ja että lykkäys perustellaan yksityiskohtaisesti.
   4.   Jos asiakirjan uudelleenkäyttöhakemus hylätään, komission yksikkö tai julkaisutoimisto ilmoittaa hakijalle tämän oikeudesta nostaa asiassa kanne Euroopan unionin tuomioistuimessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai kannella Euroopan oikeusasiamiehelle mainitun sopimuksen 228 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.
   5.   Jos hakemuksen hylkääminen perustuu tämän päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaan, hakijalle on ilmoitettava oikeudenhaltijana oleva luonnollinen tai oikeushenkilö, jos tämä on tiedossa, tai vaihtoehtoisesti lisensoija, jolta komissio on saanut kyseisen aineiston, jos tämä on tiedossa.
   8 artikla
   Uudelleenkäytettäviksi asetettujen asiakirjojen tietomuoto
   1.   Asiakirjat on asetettava saataville kaikissa jo luoduissa muodoissa ja kaikkina jo luotuina kieliversioina, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa koneellisesti luettavassa muodossa.
   2.   Tämä ei merkitse velvollisuutta luoda, muuntaa tai päivittää asiakirjoja hakemuksen täyttämiseksi eikä velvollisuutta toimittaa otteita asiakirjoista, jos pyyntöä ei voida täyttää yksinkertaisin toimenpitein ja siitä aiheutuu suhteetonta vaivaa.
   3.   Tämä päätös ei velvoita komissiota kääntämään asiakirjoista muita virallisia kieliversioita kuin ne, jotka ovat jo hakemisajankohtana saatavilla.
   4.   Komissiota tai julkaisutoimistoa ei voida vaatia jatkamaan tietyn tyyppisten asiakirjojen tuottamista tai niiden säilyttämistä tietyssä muodossa uudelleenkäyttäviksi luonnollisten tai oikeushenkilöiden toimesta.
   9 artikla
   Maksuja koskevat säännöt
   1.   Asiakirjojen uudelleenkäyttö on periaatteessa maksutonta.
   2.   Poikkeustapauksissa voidaan periä asiakirjojen jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuvat lisäkulut.
   3.   Jos komissio päättää mukauttaa asiakirjaa hakemuksessa esitetyn erityisen pyynnön mukaisesti, hakijalta voidaan periä mukauttamisesta aiheutuneet kustannukset. Kulujen perimisen tarvetta arvioitaessa otetaan huomioon mukauttamisesta aiheutunut työ sekä mahdollinen hyöty, joka uudelleenkäytöstä saattaa koitua unionille, esimerkiksi kun levitetään tietoa unionin toiminnasta tai parannetaan toimielimen julkisuuskuvaa.
   10 artikla
   Avoimuus
   1.   Kaikki uudelleenkäyttöä varten saatavilla olevia asiakirjoja koskevat ehdot ja vakiomaksut on vahvistettava etukäteen ja julkaistava, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa.
   2.   Asiakirjojen hakua on helpotettava käytännön järjestelyin, kuten laatimalla luetteloja tärkeimpien uudelleenkäytettävissä olevien asiakirjojen sisällöistä.
   11 artikla
   Syrjimättömyys ja yksinoikeudet
   1.   Asiakirjojen uudelleenkäytön ehdot eivät saa olla syrjiviä toisiinsa verrattavissa olevien uudelleenkäyttölajien suhteen.
   2.   Asiakirjojen on oltava kaikkien mahdollisten markkinoilla toimijoiden uudelleenkäytettävissä. Yksinoikeuksia ei myönnetä.
   3.   Jos yksinoikeus on kuitenkin välttämätön yleistä etua koskevan palvelun tarjoamiseksi, tällaisen yksinoikeuden myöntämisperustetta on tarkasteltava uudelleen säännöllisesti ja joka tapauksessa kolmen vuoden kuluttua. Kaikkien yksinoikeusjärjestelyjen on oltava läpinäkyviä ja julkisia.
   4.   Yksinoikeuksia voidaan myöntää tieteellisten ja ammatillisten julkaisujen julkaisijoille rajalliseksi ajaksi komission virkamiesten työhön perustuvien artikkelien julkaisemista varten.
   12 artikla
   Yksiköiden välinen työryhmä
   1.   Perustetaan yksiköiden välinen työryhmä, jonka puheenjohtajana toimii tästä päätöksestä vastaava pääjohtaja tai hänen edustajansa. Työryhmä koostuu pääosastojen ja yksiköiden edustajista. Se tarkastelee yhteisiä asioita ja laatii 12 kuukauden välein kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta.
   2.   Valmistelukomitea, jonka puheenjohtajana toimii julkaisutoimisto ja joka koostuu pääsihteeristöstä, viestinnän pääosastosta, tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosastosta, tietotekniikan pääosastosta ja useista tietojen toimittajia edustavista pääosastoista, valvoo dataportaalin käyttöönottoon johtavaa hanketta. Muita toimielimiä voidaan pyytää myöhemmin osallistumaan komiteaan.
   3.   Tästä päätöksestä ja teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvien päätösten hallinnollisesta toimeenpanosta komissiossa vastaavat pääjohtajat sopivat 6 artiklassa tarkoitetun avoimen lisenssin ehdoista kuultuaan 1 kohdassa tarkoitettua yksiköiden välistä työryhmää.
   13 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tätä päätöstä tarkastellaan uudelleen kolmen vuoden kuluttua sen voimaantulosta.
   14 artikla
   Kumoaminen
   Kumotaan päätös 2006/291/EY, Euratom.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  KOM(2010) 245.

      (2)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (3)  EUVL L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (4)  EUVL L 107, 20.4.2006, s. 38.

      (5)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (6)  EUVL L 87, 31.3.2009, s. 164.


title: 2014/951/EU: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös EUFOR RCA/6/2014, annettu 16 päivänä joulukuuta 2014 , EU:n joukkojen komentajan nimittämisestä Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavaa Euroopan unionin sotilasoperaatiota (EUFOR RCA) varten ja päätöksen EUFOR RCA/1/2014 kumoamisesta

text:
               24.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 369/76

         POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEAN PÄÄTÖS EUFOR RCA/6/2014,
   annettu 16 päivänä joulukuuta 2014,
   EU:n joukkojen komentajan nimittämisestä Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavaa Euroopan unionin sotilasoperaatiota (EUFOR RCA) varten ja päätöksen EUFOR RCA/1/2014 kumoamisesta

      (2014/951/EU)

   POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 38 artiklan,
   ottaa huomioon Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta (EUFOR RCA) 10 päivänä helmikuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/73/YUTP (1) ja erityisesti sen 5 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto on päätöksen 2014/73/YUTP 5 artiklan nojalla valtuuttanut poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean tekemään päätökset EU:n joukkojen komentajan nimittämisestä Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavaa Euroopan unionin sotilasoperaatiota (EUFOR RCA) varten.

               (2)

               Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea antoi 19 päivänä helmikuuta 2014 päätöksen EUFOR RCA/1/2014 (2) prikaatikenraali Thierry LIONin nimittämisestä EU:n joukkojen komentajaksi EUFOR RCA -operaatiota varten.

               (3)

               Neuvosto hyväksyi 7 päivänä marraskuuta 2014 päätöksen 2014/775/YUTP (3) EUFOR RCA -operaation jatkamisesta 15 päivään maaliskuuta 2015.

               (4)

               Ranska ehdotti 14 päivänä marraskuuta 2014, että prikaatikenraali Jean-Marc BACQUET nimitettäisiin EUFOR RCA -operaation EU:n joukkojen uudeksi komentajaksi ja prikaatikenraali Thierry LIONin seuraajaksi.

               (5)

               Euroopan unionin sotilaskomitea suositteli 25 päivänä marraskuuta 2014, että poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea nimittäisi EU:n joukkojen komentajaksi EUFOR RCA -operaatiota varten prikaatikenraali Jean-Marc BACQUET'n.

               (6)

               Päätös EUFOR RCA/1/2014 olisi näin ollen kumottava.

               (7)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään prikaatikenraali Jean-Marc BACQUET EU:n joukkojen komentajaksi Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavaan Euroopan unionin sotilasoperaatioon (EUFOR RCA) 15 päivästä joulukuuta 2014.
   2 artikla
   Kumotaan päätös EUFOR RCA/1/2014.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan 15 päivänä joulukuuta 2014.

      Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2014.

            Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolesta

            Puheenjohtaja

         W. STEVENS

      (1)  EUVL L 40, 11.2.2014, s. 59.

      (2)  Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös EUFOR RCA/1/2014, annettu 19 päivänä helmikuuta 2014, EU:n joukkojen komentajan nimittämisestä Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavaa Euroopan unionin sotilasoperaatiota varten (EUVL L 54, 22.2.2014, s. 18).

      (3)  Neuvoston päätös 2014/775/YUTP, annettu 7 päivänä marraskuuta 2014, Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta (EUFOR RCA) annetun päätöksen 2014/73/YUTP voimassaolon jatkamisesta (EUVL L 325, 8.11.2014, s. 17).


title: 2008/515/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/106

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   24. huhtikuuta 2007
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   (2008/515/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston perustamisesta 7. toukokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1210/90 (4) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0103/2007),

               1.

               myöntää Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 1.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 36.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 120, 11.5.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1641/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 1).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/107

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   24. huhtikuuta 2007
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston perustamisesta 7. toukokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1210/90 (4) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0103/2007),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin totesi saaneensa riittävän varmuuden siitä, että 31. joulukuuta 2005 päättyneen varainhoitovuoden tilinpäätös on luotettava ja tilien perustana olevat toimet ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 27. huhtikuuta 2006 johtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004 (6) ja että vastuuvapauspäätökseen liittyvässä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           panee merkille, että vuoden 2004 määrärahojen ylijäämä oli sidottu vuonna 2005 toteutettavia toimintoja varten ja että henkilöstömenoihin liittyviä määrärahoja oli siirretty seuraavaan vuoteen; vaatii keskusta noudattamaan varainhoitoasetuksessa määriteltyä talousarvion vuotuisuusperiaatetta ja henkilöstömenoihin liittyvien määrärahojen siirron kieltävää sääntöä, jotta budjettivallan käyttäjän laatimia talousarvioita voitaisiin panna täytäntöön luotettavasti ja avoimesti;

                           —

                           panee merkille tilintarkastustuomioistuimen inventoinnin tarkastuksen yhteydessä toteamat laiminlyönnit ja tarkistukseen liittyvät puutteet;

         Useimpia erillisessä vastuuvapausmenettelyssä olevia EU:n erillisvirastoja koskevat yleiset näkökohdat

               1.

               katsoo, että erillisvirastojen jatkuvasti kasvava määrä ja tiettyjen erillisvirastojen toiminta eivät vaikuta sopivan yhteen yleisen toimintakehyksen kanssa, eivätkä tiettyjen erillisvirastojen toimivaltuudet aina vastaa unionin todellisia tarpeita eivätkä sen kansalaisten odotuksia, ja toteaa, että yleisesti erillisvirastojen julkisuuskuva ja tiedotusvälineiden niistä esittämä arvostelu eivät aina ole myönteisiä;

               2.

               pyytää komissiota sen tähden määrittelemään uusien erillisvirastojen perustamiseen liittyvän yleisen toimintakehyksen sekä tekemään ennen kunkin uuden viraston perustamista kustannus-hyötyselvityksen ja valvomaan, ettei toiminta mene päällekkäin muiden erillisvirastojen toiminnan tai muiden yhteisön elinten toimivaltuuksien kanssa;

               3.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan kustannus-hyötyselvityksestä lausuntonsa ennen parlamentin päätöstä asiasta;

               4.

               pyytää komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin olemassa olevan viraston tarjoamasta lisäarvosta; pyytää kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet viraston toimenkuvan muuttamiseksi tai viraston lakkauttamiseksi, jos viraston tarjoamasta lisäarvosta annetaan kielteinen arvio;

               5.

               ottaa huomioon sääntelyvirastojen kasvavan määrän ja pitää sen vuoksi valitettavana, että vielä ei ole saatu päätökseen neuvotteluja esityksestä näiden virastojen toimintakehystä koskevaksi toimielinten väliseksi sopimukseksi, ja kehottaa komission toimivaltaisia yksiköitä tekemään yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa kaikkensa, jotta tämä sopimus saadaan pian tehtyä;

               6.

               toteaa, että komission talousarviovastuun vuoksi erillisvirastojen ja komission välisiä yhteyksiä on vahvistettava; kehottaa komissiota ja neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta komissio saisi 31. joulukuuta 2007 mennessä kokoon määrävähemmistön sääntelyvirastojen valvontaelimiin, ja toimimaan vastaavalla tavalla aina uusia erillisvirastoja perustettaessa;

               7.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta lisäämään vuosikertomukseensa erillisen luvun niitä erillisvirastoja varten, joiden vastuuvapautta käsitellään komission tilinpäätöksen yhteydessä, jotta erillisvirastojen yhteisörahoituksen käytöstä saataisiin huomattavasti selkeämpi kuva;

               8.

               vahvistaa periaatteen, jonka mukaan kaikkien yhteisön erillisvirastojen, saivatpa ne avustusta tai eivät, on saatava parlamentilta vastuuvapaus jopa siinä tapauksessa, että niiden perustamistekstin nojalla myös toinen vastuuvapausviranomainen on osallisena;

               9.

               kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan kaikkien erillisvirastojen varainhoidon moitteettomuuden ja tekemään siitä selkoa parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille, talousarvion valvontavaliokunta mukaan luettuna;

               10.

               panee merkille, että erillisvirastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niiden perustamisesta ja valvonnasta vastaavien komission pääosastojen on entistä tärkeämpää kehittää yhteinen erillisvirastoja koskeva strategia ottaen huomioon, että komissio kantaa erillisvirastojen toiminnasta poliittista vastuuta, joka on huomattavasti logistista tukea kauaskantoisempaa; katsoo, että tämän strategian kehittämisessä saattaisi olla hyödyllistä käyttää esimerkkinä rakennetta, jonka erillisvirastot loivat kyseisissä pääosastoissa tapahtuvaa koordinointia varten;

               11.

               kehottaa komissiota antamaan erillisvirastoille lisää hallinnollista ja teknistä tukea ottaen huomioon yhä monimutkaisemmiksi muuttuvat yhteisön hallinnolliset säännöt sekä tekniset ongelmat;

               12.

               panee merkille, että missään erillisvirastossa ei ole kurinpitoasioita käsittelevää elintä, ja kehottaa komission yksiköitä toteuttamaan tarvittavat toimet kyseisen välineen perustamiseksi pikaisesti;

               13.

               on tyytyväinen huomattaviin parannuksiin EU:n erillisvirastojen koordinoinnissa, jonka avulla ne pystyvät ratkomaan toistuvia ongelmia ja tekemään tehokkaammin yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa;

               14.

               katsoo, että useiden erillisvirastojen yhteisen tukipalvelun luominen on toimenpide, jota kannattaa jatkaa ja laajentaa, jotta niiden taloushallinnon tietojärjestelmät saataisiin yhdenmukaistettua komission vastaavien järjestelmien kanssa;

               15.

               kehottaa erillisvirastoja parantamaan yhteistyötä ja tavoitteidensa yhteensovittamista alan toimijoiden kanssa; kannustaa komissiota hyväksymään tarvittavat menettelyt, joilla se tukee erillisvirastojen julkisuuskuvan parantamista ja vahvistaa niiden toiminnan näkyvyyttä;

               16.

               kehottaa komissiota ehdottamaan erillisvirastojen vuosikertomusten yhdenmukaistamista ja kehittämään tulosindikaattoreita, joiden avulla erillisvirastojen tehokkuutta on mahdollista verrata;

               17.

               kehottaa erillisvirastoja esittämään kunkin vuoden alussa tulosindikaattorit, joiden avulla niitä voidaan arvioida;

               18.

               kehottaa kaikkia erillisvirastoja käyttämään yhä laajemmin SMART-tavoitteita, joiden pitäisi johtaa päämäärien realistisempaan asettamiseen ja toteuttamiseen;

               19.

               on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että myös komissio kantaa vastuuta erillisvirastojen hallinnosta (ja niiden varainhoidosta); kehottaa komissiota sen vuoksi valvomaan eri erillisvirastojen hallinnointia ja tarvittaessa opastamaan ja auttamaan niitä siinä varsinkin tarjouskilpailumenettelyjen asianmukaisen toteuttamisen, rekrytointimenettelyjen avoimuuden, moitteettoman varainhoidon (käyttämättä jääneet varat ja ylibudjetointi) ja erityisesti sisäistä valvontarakennetta koskevien sääntöjen asianmukaisen soveltamisen yhteydessä;

               20.

               katsoo, että erillisvirastojen työohjelmista on käytävä ilmi niiden tavoitteet operatiivisella ja mitattavissa olevalla tavalla ja että komission sisäisen valvonnan standardit olisi otettava asianmukaisesti huomioon;

         Erityiset näkökohdat

               21.

               panee merkille, että keskus sitoi lähes kaikki varainhoitovuoden 2005 talousarviomäärärahansa; panee kuitenkin merkille, että toimintamäärärahoihin (III osasto) liittyvistä maksusitoumuksista huomattava osa (yli 30 %) siirrettiin seuraavaan varainhoitovuoteen; kehottaa keskusta varmistamaan siirtymisten määrän pienentymisen, sillä se haittaa seuraavan varainhoitovuoden määrärahojen hallinnointia, mikä puolestaan aiheuttaa täytäntöönpanoviiveitä tai pidentää niitä entisestään;

               22.

               panee merkille, että sisäisen valvonnan järjestelmistä ei ole kuvasta ja että tulojen ja menojen hyväksyjät eivät ole laatineet virallista kuvausta järjestelmistä, joita he käyttävät kirjanpitotietojen toimittamiseen ja perustelemiseen, eikä tilinpitäjä ole näin ollen voinut validoida kyseisiä järjestelmiä; kehottaa keskusta korjaamaan tämän seikan;

               23.

               panee merkille, että tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuisessa toimintakertomuksessa on edelleen puutteita, koska kertomuksessa ei ole riittäviä tietoja varainhoitovuoden toimintojen tuloksista suhteessa asetettuihin tavoitteisiin, toiminnan riskeihin, resurssien hyödyntämiseen ja sisäisen valvonnan järjestelmien toimintaan; pyytää keskusta ratkaisemaan tämän ongelman;

               24.

               panee merkille, että väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottomenettelyitä tutkittaessa havaittiin, että tietyt valintalautakuntien pariteettisuuteen ja ennalta määritettyjen valintaperusteiden muuttumattomuuteen liittyvät sisäiset säännöt eivät olleet yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen mukaisia; kehottaa noudattamaan palvelukseenottomenettelyitä tulevaisuudessa täysimääräisesti.

               25.

               kehottaa keskusta noudattamaan hankintamenettelyjen arviointiperusteita;

               26.

               katsoo, että Euroopan ympäristökeskus on tärkeä ympäristötiedon lähde EU:n kaikkien toimielinten ja päätöksenteon kannalta; panee tyytyväisenä merkille, että keskus on kyennyt muuttamaan monimutkaisia tietoja selkeiksi päätelmiksi ja välittämään ne suurelle yleisölle; tunnustaa erityisesti, että ”Euroopan ympäristö — tila ja tulevaisuudennäkymät 2005” raportti oli merkittävä käyttäjäystävällisen ympäristötiedon lähde, jossa yksilöidään EU:n ja sen jäsenvaltioiden keskeisimmät haasteet;

               27.

               kannustaa keskusta jatkamaan pyrkimyksiään tiedotusmenetelmiensä kehittämiseksi, jotta tiedotusvälineitä houkuteltaisiin käsittelemään keskuksen tutkimusten tuloksia ja siten kannustamaan julkista keskustelua tärkeistä ympäristökysymyksistä, kuten ilmastonmuutoksesta, luonnon monimuotoisuudesta ja luonnonvarojen hallinnasta;

               28.

               kiinnittää huomiota siihen, että ympäristöohjelmien vaikutuksia heikentää usein se, että yhteisön muun politiikan ympäristövaikutuksia ei ole arvioitu; kehottaa Euroopan ympäristökeskusta kehittämään toimintaansa ympäristövaikutusten arvioimisessa;

               29.

               pyytää, että keskus tilaa 1. tammikuuta 2010 mennessä ja sen jälkeen viiden vuoden välein riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin saavutuksistaan perustamisasetuksen ja hallintoneuvoston päättämien työohjelmien perusteella; katsoo, että tässä arvioinnissa pitäisi tarkastella työmenetelmiä ja keskuksen vaikutusta; katsoo, että arvioinnissa pitäisi ottaa huomioon sidosryhmien näkemykset sekä yhteisössä että kansallisesti; katsoo, että keskuksen hallintoneuvoston pitää käsitellä arvioinnin johtopäätökset ja antaa komissiolle ja Euroopan parlamentille suosituksia, jotka ovat mahdollisesti tarpeen keskuksen, sen toimintatapojen ja ohjelmien muuttamiseksi; katsoo, että arviointi ja komissiolle ja Euroopan parlamentille annetut suositukset pitää julkistaa esimerkiksi niiden www-sivuilla; katsoo, että ulkopuolisen tarkastuksen toteuttamiseksi tarvittavat varat on myönnettävä vastaavan pääosaston budjetista;

               30.

               korostaa, että Euroopan ympäristökeskuksella on tärkeä rooli EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arvioinnissa.

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 1.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 36.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 120, 11.5.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1641/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 1).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 340, 6.12.2006, s. 90.


title: 2008/512/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/97

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS

   24. huhtikuuta 2007
   Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005
   (2008/512/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007) — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamisesta 2. kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1035/97 (4) ja erityisesti sen 12 a artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A6-0118/2007),

               1.

               toteaa, että Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen varainhoitovuoden 2004 ja 2005 tilinpäätöstiedot ovat seuraavat:
               Tuloslaskelma varainhoitovuosilta 2004 ja 2005

                           (1000 euroa)

                           2005

                           2004

                              Tulot

                           Yhteisöltä saatu tuki

                           8 189

                           5 675

                           Muut tulot

                           151

                           455

                              Rahoitustulot

                           21

                           Phare-tulot

                           90

                           82

                              Tulot yhteensä (a)

                           8 430

                           6 233

                              Menot

                              Henkilöstö — Talousarvion I osasto

                           Maksut

                           3 008

                           2 645

                           Siirretyt määrärahat

                           70

                           85

                              Hallinto — Talousarvion II osasto

                           Maksut

                           550

                           447

                           Siirretyt määrärahat

                           582

                           37

                              Toiminta — Talousarvion III osasto

                           Maksut

                           2 731

                           2 352

                           Siirretyt määrärahat

                           667

                           745

                              Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot (Phare ja muut)

                           Maksut

                           0

                           7

                           Siirretyt määrärahat

                           90

                           0

                              Menot yhteensä (b)

                           7 698

                           6 318

                              Varainhoitovuoden tulos (a - b)

                           732

                           - 85

                           Edelliseltä varainhoitovuodelta siirretty saldo

                           231

                           98

                           Siirretyt ja peruuntuneet määrärahat

                           210

                           241

                           Edellisen varainhoitovuoden käyttämättömät uudelleen käytettävissä olevat määrärahat

                           0

                           Kirjatut erääntyneet määrät

                           - 23

                           Kurssierot

                           - 2

                           0

                              Varainhoitovuoden saldo

                              1 171

                              231

                              Lähde: Keskukselta saadut tiedot. Taulukossa annetaan yhteenveto keskuksen tilinpäätökseen sisältyvistä tiedoista.

               2.

               hyväksyy Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tilien päättämisen varainhoitovuodelta 2005;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 46.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 93.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 151, 10.6.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1652/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 33).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.