title: 2011/663/: Neuvoston päätös, annettu 16 päivänä kesäkuuta 2011 , Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan hallituksen välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta#Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan sopimus tietyistä lentoliikenteen näkökohdista

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 264/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 16 päivänä kesäkuuta 2011,
   Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan hallituksen välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta
   (2011/663/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 5 päivänä kesäkuuta 2003 tekemällään päätöksellä komission aloittamaan neuvottelut kolmansien maiden kanssa voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tiettyjen määräysten korvaamisesta unionin tasolla tehtävällä sopimuksella.

               (2)

               Komissio on neuvotellut unionin puolesta Indonesian tasavallan hallituksen kanssa sopimuksen tietyistä lentoliikenteen näkökohdista, jäljempänä ’sopimus’, noudattaen 5 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen liitteessä vahvistettuja menettelyjä ja ohjeita.

               (3)

               Sopimus olisi allekirjoitettava, ja sitä olisi sovellettava väliaikaisesti sillä varauksella, että se tehdään,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan hallituksen välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittaminen sillä varauksella, että mainittu sopimus tehdään.
   Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta sillä varauksella, että se tehdään.
   3 artikla
   Sopimusta sovelletaan sen voimaantuloon saakka väliaikaisesti sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen (1).
   4 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan antamaan sopimuksen 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus.
   5 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 16 päivänä kesäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         VÖLNER P.

      (1)  Päivä, josta alkaen sopimusta sovelletaan väliaikaisesti, julkaistaan neuvoston pääsihteeristön toimesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan
      SOPIMUS
      tietyistä lentoliikenteen näkökohdista
      EUROOPAN UNIONI,
      jäljempänä ’unioni’,
      sekä
      INDONESIAN TASAVALLAN HALLITUS,
      jäljempänä ’Indonesia’,
      molemmat yhdessä jäljempänä ’osapuolet’, jotka
      TOTEAVAT, että useiden unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian välillä on tehty kahdenvälisiä lentoliikennesopimuksia, joihin sisältyy unionin oikeuden vastaisia määräyksiä,
      TOTEAVAT, että unionilla on yksinomainen toimivalta monissa sellaisissa asioissa, joita voi sisältyä unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenvälisiin lentoliikennesopimuksiin,
      TOTEAVAT, että johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneilla unionin lentoliikenteen harjoittajilla on unionin oikeuden nojalla oikeus syrjimättömään pääsyyn unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisille lentoreiteille,
      OTTAVAT HUOMIOON, että unionin ja tiettyjen kolmansien maiden välillä on tehty sopimuksia, joiden mukaan näiden kolmansien maiden kansalaiset voivat olla omistajina lentoyhtiöissä, joilla on unionin oikeuden mukainen toimilupa,
      TUNNUSTAVAT, että unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian kahdenvälisten lentoliikennesopimusten eräät määräykset, jotka ovat unionin oikeuden vastaisia, on saatettava sen mukaisiksi, jotta unionin ja Indonesian väliselle lentoliikenteelle voidaan luoda asianmukainen oikeusperusta ja liikenteen jatkuvuus voidaan taata,
      TOTEAVAT, että unionin oikeuden mukaan lentoliikenteen harjoittajat eivät periaatteessa saa tehdä sopimuksia, jotka voivat vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tavoitteena tai seurauksena on kilpailun estäminen, rajoittaminen tai vääristäminen,
      TUNNUSTAVAT, että unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian välillä tehtyjen kahdenvälisten lentoliikennesopimusten määräykset, joissa i) vaaditaan tai suositaan sellaisten yritysten välisten sopimusten tekemistä, sellaisia yritysten yhteenliittymien päätöksiä tai sellaisia yhteisiä toimintatapoja, jotka estävät, vääristävät tai rajoittavat lentoliikenteen harjoittajien välistä kilpailua merkittävillä reiteillä, ii) vahvistetaan tällaisten sopimusten, päätösten tai yhteisten toimintatapojen vaikutuksia, tai iii) annetaan lentoliikenteen harjoittajille tai muille yksityisille talouden toimijoille valta toimenpiteisiin, joilla estetään, vääristetään tai rajoitetaan lentoliikenteen harjoittajien välistä kilpailua merkittävillä reiteillä, saattavat tehdä yrityksiin sovellettavista kilpailusäännöistä tehottomia,
      TOTEAVAT, että unionin tarkoituksena ei ole tällä sopimuksella lisätä unionin ja Indonesian välisen lentoliikenteen kokonaismäärää tai vaikuttaa unionin lentoliikenteen harjoittajien ja Indonesian lentoliikenteen harjoittajien väliseen tasapainoon eikä neuvotella muutoksia voimassa olevien kahdenvälisten lentoliikennesopimusten liikenneoikeuksia koskeviin määräyksiin,
      OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
      1 artikla
      Yleiset määräykset
      1.   Tässä sopimuksessa ’jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan unionin jäsenvaltioita ja ’EU:n perussopimuksilla’ Euroopan unionista tehtyä sopimusta ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta.
      2.   Kun jossain liitteessä 1 mainitussa sopimuksessa viitataan kyseisen sopimuksen osapuolena olevan jäsenvaltion kansalaisiin, tämän on katsottava viittaavan unionin jäsenvaltioiden kansalaisiin.
      3.   Kun jossain liitteessä 1 mainitussa sopimuksessa viitataan kyseisen sopimuksen osapuolena olevan jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittajiin tai lentoyhtiöihin, tämän on katsottava viittaavan kyseisen jäsenvaltion nimeämiin lentoliikenteen harjoittajiin tai lentoyhtiöihin.
      2 artikla
      Jäsenvaltion suorittama nimeäminen
      1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräykset syrjäyttävät liitteessä 2 olevassa a kohdassa lueteltujen artiklojen vastaavat määräykset, jotka koskevat kyseisen jäsenvaltion suorittamaa lentoliikenteen harjoittajan nimeämistä ja Indonesian lentoliikenteen harjoittajalle myöntämiä liikennöintilupia ja muita lupia, ja tämän artiklan 3 kohdan määräykset syrjäyttävät liitteessä 2 olevassa b kohdassa lueteltujen artiklojen vastaavat määräykset, jotka koskevat lentoliikenteen harjoittajan liikennöintilupien tai muiden lupien epäämistä, peruuttamista, tilapäistä peruuttamista tai rajoittamista.
      2.   Saatuaan ilmoituksen jäsenvaltion suorittamasta nimeämisestä Indonesian on myönnettävä asianmukaiset liikennöintiluvat ja muut luvat mahdollisimman pienellä menettelyihin liittyvällä viiveellä edellyttäen, että

                  a)

                  lentoliikenteen harjoittaja on sijoittautunut nimeävän jäsenvaltion alueelle EU:n perussopimusten mukaisesti ja sillä on unionin lainsäädännön mukainen voimassa oleva liikennelupa; ja

                  b)

                  lentoliikenteen harjoittaja on lentotoimintaluvan myöntämisestä vastaavan jäsenvaltion jatkuvan ja tehokkaan viranomaisvalvonnan alainen ja asianomainen ilmailuviranomainen on mainittu selvästi nimeämisessä; ja

                  c)

                  lentoliikenteen harjoittaja on jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten ja/tai muiden liitteessä 3 lueteltujen valtioiden ja/tai niiden kansalaisten omistuksessa ja tosiasiallisessa määräysvallassa joko suoraan tai osake-enemmistön kautta.

            3.   Indonesia voi evätä tai peruuttaa kokonaan tai tilapäisesti jäsenvaltion nimeämän lentoliikenteen harjoittajan liikennöintiluvat tai muut luvat tai rajoittaa niiden käyttöä, jos

                  a)

                  lentoliikenteen harjoittaja ei ole sijoittautunut nimeävän jäsenvaltion alueelle EU:n perussopimusten mukaisesti tai sillä ei ole unionin lainsäädännön mukaista voimassa olevaa liikennelupaa; tai

                  b)

                  lentoliikenteen harjoittaja ei ole lentotoimintaluvan myöntämisestä vastaavan jäsenvaltion jatkuvan ja tehokkaan viranomaisvalvonnan alainen tai asianomaista ilmailuviranomaista ei ole mainittu selvästi nimeämisessä; tai

                  c)

                  lentoliikenteen harjoittaja ei ole jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten ja/tai muiden liitteessä 3 lueteltujen valtioiden ja/tai niiden kansalaisten omistuksessa tai tosiasiallisessa määräysvallassa joko suoraan tai osake-enemmistön kautta; tai

                  d)

                  lentoliikenteen harjoittajalla on jo liikennöintilupa Indonesian ja jonkin toisen jäsenvaltion kahdenvälisen sopimuksen nojalla, ja Indonesia voi osoittaa, että käyttämällä tämän sopimuksen mukaisia liikenneoikeuksiaan reitillä, johon sisältyy jokin paikka kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa, lentoliikenteen harjoittaja kiertäisi mainitussa toisessa sopimuksessa määrättyjä liikenneoikeuksiin kohdistuvia rajoituksia; tai

                  e)

                  nimetyllä lentoliikenteen harjoittajalla on jäsenvaltion myöntämä lentotoimintalupa, Indonesian ja kyseisen jäsenvaltion välillä ei ole kahdenvälistä lentoliikennesopimusta ja kyseinen jäsenvaltio on evännyt liikenneoikeuksia Indonesian nimeämältä lentoliikenteen harjoittajalta.

            Indonesia ei saa tämän kohdan mukaisia oikeuksia käyttäessään harjoittaa kansallisuuteen perustuvaa syrjintää unionin lentoliikenteen harjoittajien välillä.
      3 artikla
      Turvallisuus
      1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräyksillä täydennetään liitteessä 2 olevassa c kohdassa lueteltujen artiklojen vastaavia määräyksiä.
      2.   Jos jäsenvaltio on nimennyt lentoliikenteen harjoittajan, jonka viranomaisvalvonnasta ja sen jatkuvuudesta vastaa jokin toinen jäsenvaltio, lentoliikenteen harjoittajan nimenneen jäsenvaltion ja Indonesian välisen sopimuksen turvallisuusmääräysten nojalla Indonesialle kuuluvia oikeuksia sovelletaan myös turvallisuusvaatimusten hyväksymiseen, noudattamiseen tai ylläpitämiseen kyseisen toisen jäsenvaltion toimesta sekä kyseisen lentoliikenteen harjoittajan liikennöintiluvan myöntämiseen.
      4 artikla
      Lentopolttoaineen verotus
      1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräyksillä täydennetään liitteessä 2 olevassa d kohdassa lueteltujen artiklojen vastaavia määräyksiä.
      2.   Mikään liitteessä 2 olevassa d kohdassa lueteltujen sopimusten kohta ei mahdollisista päinvastaisista määräyksistä huolimatta saa estää jäsenvaltiota määräämästä syrjimättömin perustein veroja, tulleja tai muita maksuja sen alueella toimitetulle polttoaineelle, jota käytetään Indonesian nimeämän lentoliikenteen harjoittajan ilma-aluksessa, joka liikennöi kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan paikan ja toisen kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan paikan tai jonkin toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan paikan välillä.
      5 artikla
      Yhteensopivuus kilpailusääntöjen kanssa
      1.   Mikään liitteessä 1 lueteltujen sopimusten kohta ei mahdollisista päinvastaisista määräyksistä huolimatta saa i) suosia sellaisia yritysten välillä tehtäviä sopimuksia, sellaisia yritysten yhteenliittymien päätöksiä tai sellaisia yhteisiä toimintatapoja, jotka estävät, vääristävät tai rajoittavat kilpailua, ii) vahvistaa tällaisten sopimusten, päätösten tai yhteisten toimintatapojen vaikutuksia, tai iii) antaa yksityisille talouden toimijoille valtaa toimenpiteisiin, joilla estetään, vääristetään tai rajoitetaan kilpailua.
      2.   Liitteessä 1 lueteltujen sopimusten määräyksiä ei sovelleta, jos ne ovat ristiriidassa tämän artiklan 1 kohdan kanssa.
      6 artikla
      Sopimuksen liitteet
      Tämän sopimuksen liitteet ovat erottamaton osa tätä sopimusta.
      7 artikla
      Tarkistaminen tai muuttaminen
      Osapuolet voivat milloin tahansa yhteisellä hyväksynnällä tarkistaa tai muuttaa tätä sopimusta.
      8 artikla
      Voimaantulo ja väliaikainen soveltaminen
      1.   Tämä sopimus tulee voimaan, kun osapuolet ovat ilmoittaneet kirjallisesti toisilleen, että sopimuksen voimaantulon edellyttämät sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.
      2.   Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, osapuolet sopivat soveltavansa sopimusta väliaikaisesti sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
      3.   Tätä sopimusta sovelletaan kaikkiin liitteessä 1 lueteltuihin sopimuksiin ja järjestelyihin, mukaan luettuina ne, jotka eivät vielä ole tulleet voimaan tämän sopimuksen allekirjoituspäivänä ja joita ei sovelleta väliaikaisesti.
      9 artikla
      Voimassaolon päättyminen
      1.   Jos jokin liitteessä 1 mainittu sopimus irtisanotaan, kaikkien tämän sopimuksen määräysten, jotka liittyvät kyseiseen liitteessä 1 mainittuun sopimukseen, voimassaolo päättyy samaan aikaan.
      2.   Jos kaikki liitteessä 1 mainitut sopimukset irtisanotaan, tämän sopimuksen voimassaolo päättyy samaan aikaan.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

         Tämä sopimus on tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäyhdeksäntenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattayksitoista kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja indonesian kielellä, ja kaikki tekstit ovat yhtä todistusvoimaisia.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen
            Untuk Uni Eropa

            За правителството на Република Индонезия
            Por el Gobierno de la República de Indonesia
            Za vládu Indonéské republiky
            For Republiken Indonesiens regeringen
            Für die Regierung der Republik Indonesien
            Indoneesia Vabariigi valitsuse nimel
            Για την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της Ινδονησίας
            For the Government of the Republic of Indonesia
            Pour le gouvernement de la République d'Indonésie
            Per il governo della Repubblica di Indonesia
            Indonēzijas Republikas valdības vārdā –
            Indonezijos Respublikos vyriausybės vardu
            Az Indonéz Köztársaság kormánya részéről
            Għall-Gvern tar-Repubblika tal-Indoneżja
            Voor de regering van de Republiek Indonesië
            W imieniu rządu Republiki Indonezji
            Pelo Governo da República da Indonésia
            Pentru Guvernul Republicii Indonezia
            Za vládu Indonézskej republiky
            Za vlado Republike Indonezije
            Indonesian tasavallan hallituksen puolesta
            För Republiken Indonesiens regeringen
            Untuk Pemerintah Republik Indonesia

         LIITE 1

            Luettelo sopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuista sopimuksista

         Indonesian tasavallan ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden väliset lentoliikennesopimukset ja muut järjestelyt, sellaisina kuin ne ovat muutettuina, jotka ovat tehtyjä, allekirjoitettuja tai parafoituja tämän sopimuksen allekirjoituspäivänä:

                     —

                     Itävallan liittohallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus säännöllisestä lentoliikenteestä, allekirjoitettu Wienissä 19 päivänä maaliskuuta 1987, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Itävalta-sopimus”,

                     —

                     Belgian kuningaskunnan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, tehty Jakartassa 12 päivänä maaliskuuta 1971, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Belgia-sopimus”,

                     —

                     Bulgarian tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, tehty Jakartassa 22 päivänä kesäkuuta 1992, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Bulgaria-sopimus”,

                     —

                     Tšekkoslovakian sosialistisen tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Prahassa 10 päivänä toukokuuta 1972, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Tšekki-sopimus”. Muutettu viimeksi Jakartassa 18 päivänä tammikuuta 1986 tehdyllä kirjeenvaihdolla,

                     —

                     Tanskan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä lentoliikenteestä, allekirjoitettu Kööpenhaminassa 23 päivänä kesäkuuta 1971, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Tanska-sopimus”,

                     —

                     Suomen tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Jakartassa 7 päivänä marraskuuta 1997, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Suomi-sopimus”,

                     —

                     Ranskan tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, tehty Jakartassa 24 päivänä marraskuuta 1967, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Ranska-sopimus”,

                     —

                     Saksan liittotasavallan ja Indonesian tasavallan välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, allekirjoitettu Jakartassa 4 päivänä joulukuuta 1969, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Saksa-sopimus”,

                     —

                     Helleenien tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, tehty Jakartassa 24 päivänä kesäkuuta 2008, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Kreikka-sopimus”,

                     —

                     Unkarin tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Jakartassa 20 päivänä syyskuuta 1994, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Unkari-sopimus”,

                     —

                     Italian tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, allekirjoitettu Jakartassa 7 päivänä joulukuuta 1966, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Italia-sopimus”,

                     —

                     Luonnos Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen väliseksi lentoliikennesopimukseksi, parafoitu Denpasarissa 15 päivänä maaliskuuta 2005, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Luxemburg-sopimus”,

                     —

                     Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Haagissa 23 päivänä marraskuuta 1990, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Alankomaat-sopimus”,

                     —

                     Puolan tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan välinen sopimus säännöllisestä lentoliikenteestä, allekirjoitettu Jakartassa 13 päivänä joulukuuta 1991, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Puola-sopimus”,

                     —

                     Romanian hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Jakartassa 7 päivänä syyskuuta 1993, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Romania-sopimus”,

                     —

                     Slovakian tasavallan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus, parafoitu Jakartassa 28 päivänä maaliskuuta 1995, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Slovakia-sopimus”,

                     —

                     Espanjan kuningaskunnan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen lentoliikennesopimus säännöllisestä lentoliikenteestä, tehty Madridissa 5 päivänä lokakuuta 1993, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Espanja-sopimus”,

                     —

                     Ruotsin hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä lentoliikenteestä, allekirjoitettu Kööpenhaminassa 23 päivänä kesäkuuta 1971, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Ruotsi-sopimus”,

                     —

                     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja Indonesian tasavallan hallituksen välinen sopimus niiden alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, allekirjoitettu Jakartassa 28 päivänä kesäkuuta 1973, jäljempänä liitteessä 2 ”Indonesia–Yhdistynyt kuningaskunta -sopimus”.

         LIITE 2

            Luettelo liitteessä 1 lueteltujen sopimusten artikloista, joihin viitataan tämän sopimuksen 2–4 artiklassa

                     a)

                     Jäsenvaltion suorittama nimeäminen:

                                 Indonesia–Itävalta-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Belgia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Bulgaria-sopimuksen III artikla

                                 Indonesia–Tšekki-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Tanska-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Suomi-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Ranska-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Saksa-sopimuksen 3 artiklan 4 kohta

                                 Indonesia–Unkari-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Italia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Luxemburg-sopimuksen III artikla

                                 Indonesia–Alankomaat-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Puola-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Romania-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Slovakia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Espanja-sopimuksen III artikla

                                 Indonesia–Ruotsi-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Yhdistynyt kuningaskunta-sopimuksen 3 artikla.

                     b)

                     Liikennöintilupien tai muiden lupien epääminen, peruuttaminen kokonaan tai tilapäisesti taikka rajoittaminen:

                                 Indonesia–Itävalta-sopimuksen 3 ja 4 artikla

                                 Indonesia–Belgia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Bulgaria-sopimuksen IV artikla

                                 Indonesia–Tšekki-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Tanska-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Suomi-sopimuksen 3 ja 4 artikla

                                 Indonesia–Ranska-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Saksa-sopimuksen 3 artiklan 6 kohta

                                 Indonesia–Unkari-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Italia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Luxemburg-sopimuksen IV artikla

                                 Indonesia–Alankomaat-sopimuksen 3 ja 4 artikla

                                 Indonesia–Puola-sopimuksen 3 ja 4 artikla

                                 Indonesia–Romania-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Slovakia-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Espanja-sopimuksen III ja IV artikla

                                 Indonesia–Ruotsi-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Yhdistynyt kuningaskunta-sopimuksen 3 artikla.

                     c)

                     Turvallisuus:

                                 Indonesia–Itävalta-sopimuksen 3 ja 6 artikla

                                 Indonesia–Belgia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Tšekki-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Tanska-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Suomi-sopimuksen 16 artikla

                                 Indonesia–Ranska-sopimuksen 3 artikla

                                 Saksan liittotasavallan ja Indonesian tasavallan ilmailuviranomaisia edustavien valtuuskuntien Bonnissa 4 päivänä kesäkuuta 2003 allekirjoittaman yhteisesti hyväksytyn pöytäkirjan liite 4

                                 Indonesia–Kreikka-sopimuksen 7 artikla

                                 Indonesia–Unkari-sopimuksen 16 artikla

                                 Indonesia–Italia-sopimuksen 3 artikla

                                 Indonesia–Luxemburg-sopimuksen VII artikla

                                 Indonesian tasavallan ja Alankomaiden kuningaskunnan ilmailuviranomaisten välillä Haagissa 19 päivänä elokuuta 2009 tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan liite IV

                                 Indonesia–Slovakia-sopimuksen 6 artikla

                                 Indonesia–Espanja-sopimuksen VI artikla

                                 Indonesia–Ruotsi-sopimuksen 3 artikla.

                     d)

                     Lentopolttoaineen verotus:

                                 Indonesia–Itävalta-sopimuksen 7 artikla

                                 Indonesia–Belgia-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Bulgaria-sopimuksen VI artikla

                                 Indonesia–Tšekki-sopimuksen 5 artikla

                                 Indonesia–Tanska-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Suomi-sopimuksen 6 artikla

                                 Indonesia–Ranska-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Saksa-sopimuksen 5 artikla

                                 Indonesia–Kreikka-sopimuksen 10 artikla

                                 Indonesia–Unkari-sopimuksen 6 artikla

                                 Indonesia–Italia-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Luxemburg-sopimuksen IX artikla

                                 Indonesia–Alankomaat-sopimuksen 10 artikla

                                 Indonesia–Puola-sopimuksen 6 artikla

                                 Indonesia–Romania-sopimuksen 9 artikla

                                 Indonesia–Slovakia-sopimuksen 8 artikla

                                 Indonesia–Espanja-sopimuksen VIII artikla

                                 Indonesia–Ruotsi-sopimuksen 4 artikla

                                 Indonesia–Yhdistynyt kuningaskunta-sopimuksen 4 artikla.

         LIITE 3

            Luettelo sopimuksen 2 artiklassa tarkoitetuista muista valtioista

                     a)

                     Islannin tasavalta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

                     b)

                     Liechtensteinin ruhtinaskunta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

                     c)

                     Norjan kuningaskunta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

                     d)

                     Sveitsin valaliitto (Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikennesopimuksen nojalla).


title: 2013/552/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , vastuuvapauden myöntämisestä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011#Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 308/146

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   vastuuvapauden myöntämisestä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011
   (2013/552/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2010 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (COM(2012) 585) ja kertomuksen liitteenä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat (SWD(2012) 330 ja SWD(2012) 340),

               —

               ottaa huomioon kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston taseet ja tulostilit varainhoitovuodelta 2011 (COM(2012) 435 – C7-0223/2012),

               —

               ottaa huomioon 26. huhtikuuta 2012 päivätyn komission vuosikertomuksen kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2011,

               —

               ottaa huomioon Euroopan kehitysrahastoja koskevat rahoitustiedot (COM(2012) 386),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä ja kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2011 sekä komission vastaukset (1) ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2011 koskevan tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (2),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 4. helmikuuta 2013 antamat suositukset Euroopan kehitysrahastojen toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2011 (05190/2012 – C7-0083/2013, 05191/2012 – C7-0084/2013, 05192/2012 – C7-0085/2013),

               —

               ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (3), jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 (4),

               —

               ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27. marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (”päätös merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta”) (5), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2007/249/EY (6),

               —

               ottaa huomioon neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta 20. joulukuuta 1995 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen (7) 33 artiklan,

               —

               ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välillä 18. syyskuuta 2000 tehdyn ja Cotonoussa Beninissä 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaista yhteisön tukien rahoitusta ja hoitoa sekä taloudellisen avun jakamista EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille koskevan sisäisen sopimuksen (8) 32 artiklan,

               —

               ottaa huomioon komission 21. huhtikuuta 2010 antaman tiedonannon ”Verotuksesta ja kehityksestä – yhteistyö kehitysmaiden kanssa hyvän hallintotavan edistämiseksi verotusalalla” sekä 13. lokakuuta 2011 antaman tiedonannon ”Kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16. kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (9) 74 artiklan,

               —

               ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27. maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen (10) 119 artiklan,

               —

               ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18. helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 (11) 142 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan, 77 artiklan kolmannen luetelmakohdan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0062/2013),

               1.

               myöntää komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle ja Euroopan investointipankille sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 344, 12.11.2012, s. 243.

      (2)  EUVL C 348, 14.11.2012, s. 130.

      (3)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (4)  EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (5)  EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1, sekä EYVL L 324, 7.12.2001, s. 1.

      (6)  EUVL L 109, 26.4.2007, s. 33.

      (7)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (8)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (9)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (10)  EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (11)  EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
      annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
      joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2010 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (COM(2012) 585) ja kertomuksen liitteenä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat (SWD(2012) 330 ja SWD(2012) 340),

                  —

                  ottaa huomioon kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston taseet ja tulostilit varainhoitovuodelta 2011 (COM(2012) 435 – C7-0223/2012),

                  —

                  ottaa huomioon 26. huhtikuuta 2012 päivätyn komission vuosikertomuksen kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2011,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan kehitysrahastoja koskevat rahoitustiedot (COM(2012) 386),

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä ja kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2011 sekä komission vastaukset (1) ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2011 koskevan tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (2),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 4. helmikuuta 2013 antamat suositukset Euroopan kehitysrahastojen toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2011 (05190/2012 – C7-0083/2013, 05191/2012 – C7-0084/2013, 05192/2012 – C7-0085/2013),

                  —

                  ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (3), jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 (4),

                  —

                  ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27. marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (”päätös merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta”) (5), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2007/249/EY (6),

                  —

                  ottaa huomioon neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta 20. joulukuuta 1995 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen (7) 33 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välillä 18. syyskuuta 2000 tehdyn ja Cotonoussa Beninissä 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaista yhteisön tukien rahoitusta ja hoitoa sekä taloudellisen avun jakamista EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille koskevan sisäisen sopimuksen (8) 32 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon 28. syyskuuta 2006 antamansa päätöslauselman kehitysyhteistyön lisäämisestä ja parantamisesta: EU:n kehitysavun tuloksellisuutta koskeva toimenpidepaketti vuodelle 2006 (9),

                  —

                  ottaa huomioon komission 21. huhtikuuta 2010 antaman tiedonannon ”Verotuksesta ja kehityksestä – yhteistyö kehitysmaiden kanssa hyvän hallintotavan edistämiseksi verotusalalla” sekä 13. lokakuuta 2011 antaman tiedonannon ”Kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”,

                  —

                  ottaa huomioon 22. toukokuuta 2008 antamansa päätöslauselman avun tuloksellisuutta koskevan vuoden 2005 Pariisin julistuksen seurannasta (10),

                  —

                  ottaa huomioon OECD:n kehitysapukomitean (DAC) laatiman avun tuloksellisuutta koskevan raportin, jossa tarkastellaan kesäkuussa 2009 annetun Pariisin julistuksen täytäntöönpanon edistymistä;

                  —

                  ottaa huomioon kehitysyhteistyön tuloksellisuutta koskevasta Afrikan toimintaohjelmasta 4.–5. marraskuuta 2010 saavutetun Tunisin yhteisymmärryksen ”TARGETing Effective Development”,

                  —

                  ottaa huomioon Busanissa joulukuussa 2011 järjestetyn avun tuloksellisuutta käsitelleen OECD:n korkean tason kokouksen päätösasiakirjan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16. kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (11) 74 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27. maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen (12) 119 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18. helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 (13) 142 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan, 77 artiklan kolmannen luetelmakohdan ja liitteen VI,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0062/2013),

                  A.

                  ottaa huomioon, että unionin sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen maiden ja merentakaisten maiden ja alueiden suhteita käsittelevässä Cotonoun sopimuksessa on asetettu päätavoitteeksi köyhyyden vähentäminen ja viime kädessä poistaminen kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti sekä AKT-valtioiden ja merentakaisten maiden ja alueiden vaiheittainen integroiminen maailmantalouteen; toteaa, että Euroopan kehitysrahasto (EKR) on tärkein AKT-valtioiden kanssa tehtävän kehitysyhteistyön rahoitusväline;

                  B.

                  katsoo, että komissio on täytäntöönpanevana elimenä vastuussa siitä, että EKR:ää koskeva vastuuvapaus voidaan myöntää;

                  C.

                  katsoo, että avoimuus ja vastuuvelvollisuus ovat demokraattisen valvonnan sekä vaikuttavan kehitysavun ennakkoedellytyksiä;

                  D.

                  ottaa huomioon, että kehitysyhteistyön toimintaympäristö muuttuu jatkuvasti; ottaa huomioon, että kehitysyhteistyö on osa laajempaa kokonaisuutta, jossa kaupan, maastamuuttajien rahalähetysten ja muiden tulonlähteiden merkitys on nykyään useimmille kehitysmaille suurempi kuin julkisen kehitysavun maksut;

                  E.

                  katsoo, että kehitysmaista peräisin olevat laittomat rahavirrat haittaavat vakavasti niiden kasvumahdollisuuksia ja köyhyyden lieventämistä;

                  F.

                  toteaa, että kehitysapu toimitetaan usein oloissa, joita luonnehtivat heikot valtiolliset instituutiot, laajalle levinnyt korruptio sekä puutteelliset valvontajärjestelmät vastaanottajavaltioissa, ja katsoo, että on erityisen tärkeää, että unioni tarkastaa kehitysyhteistyönsä muodot ja sisällöt;

                  G.

                  toteaa, että vaikka budjettituki on hyödyllinen kehittämisväline, siihen sisältyy huomattava ilman vakuuksia annettavaan lainaan liittyvä riski, ja että avoimuus ja vastuuvelvollisuus on asetettava tuen myöntämisen ehdoiksi;

                  H.

                  ottaa huomioon, että komissio on edellä mainitussa tiedonannossaan ”Verotuksesta ja kehityksestä – yhteistyö kehitysmaiden kanssa hyvän hallintotavan edistämiseksi verotusalalla” korostanut jälleen kerran avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden merkitystä verotuksessa; toteaa, että talousarviosta saatavaan tukeen sisältyy huomattava ilman vakuuksia annettavaan lainaan liittyvä riski ja että avoimuus, vastuuvelvollisuus ja vaikuttavuus on asetettava tuen myöntämisen ehdoiksi;

                  I.

                  toteaa, että avoimuuden edistäminen ja korruption ja petosten torjuminen ovat unionin talousarviosta rahoitettavien tukitoimien onnistumisen keskeisiä edellytyksiä, kuten komissio on korostanut edellä mainitussa tiedonannossaan kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskevasta uudesta lähestymistavasta;

                  J.

                  toteaa, että kestävyys on ratkaisevaa kehitysavun vaikuttavuuden kannalta;

                  K.

                  toteaa, että varainhoitovuonna 2011 kokonaissitoumukset olivat yhteensä 3 279 000 000 euroa, yksittäiset sitoumukset 2 786 000 000 euroa ja maksumäärärahat 2 941 000 000 euroa (14);

                  L.

                  toteaa edellyttäneensä useaan otteeseen, että EKR sisällytetään yleiseen talousarvioon;

         Tarkastuslausuma

         Tilien luotettavuus

                  1.

                  pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen lausuntoa, jonka mukaan kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n lopullinen tilinpäätös antaa olennaisilta osiltaan oikeat ja riittävät tiedot EKR:jen taloudellisesta asemasta 31. päivältä joulukuuta 2011;

                  2.

                  muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuimen mielestä kirjaamisvirheitä on edelleen paljon, mikä on huolestuttavaa, sillä ne vaikuttavat tilinpäätöksen laadinnassa käytettävien tietojen oikeellisuuteen etenkin jaksotusmenettelyn yhteydessä varainhoitovuoden lopussa; pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuimen esittämästä toistuvasta arvostelusta ja parlamentin parannusvaatimuksista huolimatta komissio ei ole vielä korjannut tilannetta;

         Toimien sääntöjenmukaisuus

                  3.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan tulojen ja sitoumusten virhetaso ei ole olennainen;

                  4.

                  on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen lausumasta tilien perustana olevien maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, sillä sen mukaan maksujen virhetaso oli olennainen; on huolissaan siitä, että EKR:n maksujen virhetaso oli jo toisena peräkkäisenä vuotena olennainen ja että se oli selvästi korkeampi kuin vuonna 2010 (arvioitu virhetaso oli 5,1 prosenttia vuonna 2011, mikä on selvästi enemmän kuin vuonna 2010, jolloin virhetaso oli 3,4 prosenttia);

                  5.

                  pitää valitettavana, että todennäköisin virhetaso on edelleen korkea; pitää valitettavana etenkin sitä, että todennäköisimmän virhetason kasvun ohella virheet myös yleistyivät vuonna 2011; myöntää, että eri vuosien välillä saattaa ilmetä tilastollista vaihtelua; pitää tärkeänä, että tämä suuntaus saadaan katkaistua; kehottaa komissiota viemään loppuun tilintarkastustuomioistuimen vuosina 2010 ja 2011 havaitsemia virheitä koskevan vertailuanalyysin ja ilmoittamaan tuloksista parlamentille;

                  6.

                  toteaa, että edellä mainittu virhetaso kattaa ainoastaan kvantitatiivisesti ilmaistavat virheet; toteaa, että talousarviotukeen käytetyn 737 miljoonan euron yhteydessä on saattanut ilmetä virheitä, joita ei ole otettu tässä huomioon;

                  7.

                  pitää huolestuttavana, että niistä 29 tapahtumasta, joihin liittyi kvantitatiivisesti ilmaistavissa oleva virhe, 11 oli loppumaksuja, jotka komissio oli jo tarkastanut;

                  8.

                  on huolissaan siitä, että monia näistä virheistä ei havaittu ulkoisissa tarkastuksissa eikä komission omissa tarkastuksissa, mikä osoittaa komission kehitys- ja yhteistyöpääosaston (EuropeAid) valvontajärjestelmien puutteellisuuden; kehottaa komissiota selvittämään näiden virheiden syyt ja toteuttamaan toimia kyseisten kaltaisten virheiden estämiseksi;

                  9.

                  pitää tilintarkastustuomioistuimen antamaa vuosikertomusta myönteisenä; pitää myönteisenä erityisesti sitä, että vuosikertomuksessa esitetään selkeästi ongelmalliset aiheet, kuten virhetason kasvu ja talousarviosta myönnettävän tuen paisuminen; toteaa, että tilintarkastustuomioistuin ei ole varauksettomasti komission kanssa samaa mieltä siitä, että talousarvion hallinnointi kohenee jatkuvasti;

                  10.

                  kehottaa komissiota käyttämään EKR:a koskevassa vuotuisessa kertomuksessaan ”liikennevalojärjestelmää” osoittaakseen, missä asiassa on menty eteenpäin ja missä taaksepäin eri vuosina;

         Järjestelmien vaikuttavuus

                  11.

                  on syvästi huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, jonka mukaan seuranta- ja valvontajärjestelmät ovat vain osittain vaikuttavia;

                  12.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin antoi myönteisen arvion sekä EuropeAidin valvontastrategiasta virheiden ehkäisemistä tai havaitsemista ja korjaamista varten että komission sisäisen valvonnan standardien täytäntöönpanosta;

                  13.

                  panee merkille tärkeitä infrastruktuuriohjelmia koskevien sopimusten teon viivästymisen ja päätöksen lykätä budjettitukiohjelmien maksuja, minkä vuoksi yksittäiset sitoumukset jäivät 13 prosenttia tavoitteesta ja maksut 16 prosenttia tavoitteesta vuonna 2011; toistaa olevansa erityisen huolestunut siitä, että kymmenennen EKR:n aluekehitysmäärärahojen käyttöaste oli alhainen (31 prosenttia) vain kaksi vuotta ennen ohjelmakauden päättymistä; kannustaa komissiota pyrkimään näiden määrärahojen osalta rahoituksen sujuvaan toteutukseen ja ottamaan opikseen nykyisistä viivästyksistä seuraavan ohjelmakauden aikana;

                  14.

                  toteaa, että henkilöstöpolitiikka aiheuttaa edelleen jatkuvasti huolta, sillä henkilöstön vaihtuvuus on suuri ja vuoden 2011 puolivälissä toteutettiin uudelleenjärjestely; toteaa, että EuropeAid-pääosaston henkilöstöä käytettiin muihin tehtäviin kuin avun hallinnointiin enemmän kuin Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa oli sovittu joustavuusrajojen yhteydessä; odottaa, että kyseinen tilanne on korjattu vuonna 2012 ja pyytää tiedottamaan parlamentille tilanteen kehittymisestä;

                  15.

                  pitää valitettavana, että tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan EuropeAidin keskushallinnossa ja edustustoissa toimivien tulojen ja menojen hyväksyjien suorittamat ennakkotarkastukset ovat vain osittain vaikuttavia; kehottaa komissiota jatkamaan nykyisten järjestelmien parannusyrityksiä ja tiedottamaan parlamentille tuloksista marraskuun 2013 loppuun mennessä;

                  16.

                  panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, jonka mukaan useimmat kansalliset tulojen ja menojen hyväksyjät Euroopan kehitysrahaston edunsaajamaissa eivät toimi varainhoidon vaatimusten mukaisesti; kehottaa komissiota lisäämään tarjoamaansa teknistä apua ja koulutusta kansallisten tulojen ja menojen hyväksyjien seuranta- ja valvontavalmiuksien lisäämiseksi;

                  17.

                  pitää myönteisenä ”varainhoidon työkalun” käyttöönottoa sopimuspuolten ja edunsaajien tietämyksen lisäämiseksi varainhoitoa ja tukikelpoisuutta koskevista unionin säännöistä; kehottaa komissiota parantamaan sopimuksentekomenettelyjen hallinnointia edelleen selkeyttämällä valintaperusteita ja dokumentoimalla arviointiprosessi paremmin sekä parantamaan tukisopimusten valvonnan laatua hankemaksuissa todettujen lukuisten virheiden karsimiseksi;

                  18.

                  kehottaa komissiota laatimaan mustan listan ulkoisista palveluntarjoajista, jotka eivät täytä vaadittuja standardeja ja niihin sisältyviä sitovia kriteereitä, sekä tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle päätelmänsä ennen seuraavan vastuuvapausmenettelyn käynnistymistä;

                  19.

                  panee tyytyväisenä merkille, että seuranta ja valvonta ovat vaikuttavia EuropeAidin keskushallinnossa; panee tyytyväisenä merkille uuden version kuuden kuukauden välein annettavasta ulkoisen avun hallinnointia koskevasta kertomuksesta; pitää kuitenkin valitettavana, että yhtenäisen hallintotietojärjestelmän (CRIS) epätäsmälliset tiedot haittaavat rahoituksen tarkastamiseen sovellettavien tulosindikaattoreiden luotettavuutta;

                  20.

                  on huolissaan CRIS-järjestelmän nykyisistä puutteista, jotka liittyvät kaikkien ennakkotarkastusten tuloksia ja seurantaa koskeviin tietoihin, sillä CRIS-tarkastuksessa ei saada tietoja määristä, joita EuropeAid saattaa pitää oikeuttamattomina, CRIS:ssä ei ole täydellisiä tietoja komission omissa ennakkotarkastuksissa oikeuttamattomiksi katsotuista määristä ja korjauksista ja CRIS:n tietojen täsmällisyys aiheuttaa edelleen ongelmia; pitää myönteisenä, että komissio aikoo parantaa CRIS:n tietojen laatua vuonna 2012;

                  21.

                  on hyvin huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan seuranta- ja valvontamenettelyt ovat vain osittain vaikuttavia edustustoissa; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on raportoinut neljässä viimeisimmässä EKR:ja koskevassa vuosikertomuksessaan rekrytointiongelmista ja henkilöstöpulasta, jotka saattavat näkyä kielteisesti rahoitustarkastuksissa; on äärimmäisen huolissaan tästä toistuvasta ongelmasta;

                  22.

                  ottaa huomioon, että korkeasta virhetasosta huolimatta raportoituja ilmiantotapauksia on vain vähän; kehottaa komissiota harkitsemaan uudelleen ilmiantoja koskevia toimintaperiaatteitaan, mukaan luettuna niiden soveltaminen edustustoissa; pyytää komissiota tiedottamaan parlamentille niin sisäisten kuin ulkoistenkin ilmiantajien kuulemiseksi ja suojelemiseksi toteuttamistaan politiikoista ja toimista sekä niihin mahdollisesti tehtävistä muutoksista;

                  23.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan ulkoiset tarkastukset ovat EuropeAidin keskushallinnon osalta vaikuttavia; on huolissaan siitä, että edustustojen kohdalla ei voida tehdä samaa päätelmää, koska riskiperusteisissa tarkastuksissa oli puutteita ja tarkastushavaintojen validointiprosessissa oli viivästymiä, mikä on saattanut johtaa siihen, että tukeen oikeuttamattomia menoja ei voitu periä takaisin; kehottaa komissiota ja ulkosuhdehallintoa ratkaisemaan tämän ongelman viipymättä;

                  24.

                  on huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuin piti sisäistä tarkastusta vain osittain vaikuttavana; myöntää, että komissiossa vuonna 2011 toteutettu uudelleenjärjestely on vaikuttanut tuntuvasti sisäisen tarkastuksen yksikön toimintaan; odottaa tilanteen kohenevan vuonna 2012;

                  25.

                  pitää valitettavana, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen lähestymistapaan ja nykyisiin tarkastusmenetelmiin perustuva arvio todennäköisimmästä virhetasosta ja komission käytäntö tarkastella jäännösvirheiden nettotasoa yhtä vuotta pidemmältä aikaväliltä eivät ole keskenään yhteensopivia; pitää myönteisenä, että komissio aikoo teettää selvityksen EuropeAidin jäännösvirhetasosta, ja odottaa selvityksen valmistuvan aikataulussa eli vuoden 2013 ensimmäisellä neljänneksellä; kehottaa komissiota esittämään selvityksen tulokset parlamentille heti kun ne ovat saatavilla;

                  26.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen mielestä EuropeAid on edistynyt merkittävästi useiden tilintarkastustuomioistuimen antamien suositusten täytäntöönpanossa; kehottaa komissiota panemaan täytäntöön kaikki tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 2011 annetut suositukset;

                  27.

                  panee merkille komission vakuutuksen, että sillä ei ole eikä se hallinnoi talousarvion ulkopuolella sellaisia pankkitilejä, joilla olevista varoista rahoitetaan toimia, joita budjettivallan käyttäjä ei ole hyväksynyt;

         Laittomat pääomavirrat

                  28.

                  toteaa, että kehitysmaiden suurimpien haasteiden joukkoon kuuluu massiivinen laittoman pääoman ulosvirtaus; panee merkille, että offshore -keskukset ja veroparatiisit mahdollistavat sen, että pääomia virtaa laittomasti ulos maasta yhden biljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta; toteaa, että nämä laittomat pääomasiirrot ovat karkeasti arvioiden kymmenkertaiset verrattuna kehitysmaille köyhyyden lievittämiseksi ja talouskehityksen vauhdittamiseksi annettuun apuun;

                  29.

                  viittaa erityisesti 8. maaliskuuta 2011 antamaansa päätöslauselmaan ”verotuksesta ja kehityksestä – yhteistyö kehitysmaiden kanssa hyvän hallintotavan edistämiseksi verotusalalla” (15);

                  30.

                  korostaa, että maasta poistuva laittomien varojen virta koostuu enimmäkseen kaupallisesta tulosta maksettavan veron kiertämisestä väärinhinnoittelun avulla;

                  31.

                  toteaa, että verojärjestelmiä voidaan kiertää turvautumalla verokeitaisiin, tietoja salaaviin oikeudenkäyttöalueisiin, salaa toimiviin yhtiöihin, anonyymeihin erillistileihin, tekaistuihin säätiöihin, kaupan väärinhinnoitteluun ja erilaisiin rahanpesumenetelmiin; korostaa, että veronkiertoa ja veropetoksia on kiireesti ryhdyttävä torjumaan kaikilla tasoilla (kansallinen, unionin ja kansainvälinen taso); pyytää komissiota yksilöimään ne unionin lainsäädännön ja jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön alat, joilla on mahdollista toteuttaa parannuksia; pyytää komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta saada vastaanottajamaat osallistumaan veronkierron torjuntaan kannustinohjelman avulla sekä tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tarkastelunsa päätelmät ennen vuoden 2013 loppua;

                  32.

                  suhtautuu myönteisesti komission toimintasuunnitelmaan veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi; katsoo, että laittomien pääomavirtojen tyrehdyttäminen edellyttää verokeitaiden yhteistä määritelmää ja mustaa listaa sekä yrityksiä koskevan avoimuuden lisäämistä, mukaan luettuna todellisen omistajan ja edunsaajan ilmoittaminen yritystä rekisteröitäessä;

                  33.

                  on komission kanssa samaa mieltä siitä, että ”kansallisten verojärjestelmien tuloksellisuuteen vaikuttaa myös kansainvälisten markkinoiden yhä laajempi yhdentyminen ja talouden globalisoituminen” (16) ja että ”ongelmaan puuttuminen edellyttää kehitys- ja teollisuusmaiden yhteisiä ponnisteluja verotusalan hyvän hallintotavan periaatteiden toteuttamiseksi” ja ”samalla voidaan parantaa kasvunäkymiä ja poistaa köyhyyttä kehitysmaissa sekä lujittaa verojärjestelmiä kaikkialla maailmassa” (17);

                  34.

                  korostaa, että osa laittomista rahavirroista perustuu kaupan väärinhinnoitteluun siten, että maahantuonti ylihinnoitellaan ja vienti alihinnoitellaan tullausasiakirjoissa; korostaa tulliviranomaisten merkittävää roolia petokseen perustuvan toiminnan havaitsemisessa, koska ne ovat fyysisesti läsnä tavaroiden tulo- ja lähtöpaikoilla; tähdentää, että tehokkaan kansallisen tullivalvonnan puuttuminen mahdollistaa laittomat käytänteet;

                  35.

                  toteaa, että tulliviranomaiset eivät toimi monissa kehitysmaissa vaikuttavasti, mikä johtuu lähinnä tehokkaiden riskinhallintajärjestelmien puuttumisesta; kehottaa komissiota kiinnittämään tähän kehitysnäkökohtaan erityistä huomiota ja keskittämään resursseja tilanteen korjaamiseksi erityisesti asettamalla budjettituen myöntämisen ehdoksi sen, että tullausjärjestelmien kestävä uudistaminen sisällytetään julkisen varainhoidon kriteereihin;

                  36.

                  korostaa, että tullivalvonnan tehottomuus ei vaivaa pelkästään kehitysmaita; pitää valitettavana, että jäsenvaltioiden oma tullivalvonta ei suju asianmukaisesti (18), mikä mahdollistaa petollisen toiminnan; kehottaa komissiota ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimiin tilanteen korjaamiseksi tiivistämällä yhteistyötä talousrikoksia tutkivien virastojen verkoston (Economic Crime Agency Network) kaltaisten kansainvälisten verkostojen ja kansallisten tulliviranomaisten kanssa todisteiden keräämiseksi valmistajilta, varustamoilta, logistiikkayrityksiltä ja satamaviranomaisilta ympäri maailman;

         Kehitysavun koordinointi, kehitysyhteistyön painopisteet ja vastineen saaminen unionin myöntämälle tuelle

                  37.

                  toteaa, että unionin antama apu on edelleen hajanaista, koska se jakautuu unionin välineistä rahoitettuun unionin tason toimiin, jäsenvaltioiden kahdenvälisiin ohjelmiin ja Euroopan investointipankin (EIP) tukitoimiin; katsoo, että tämä on osasyy avun suunnittelun puutteisiin kriiseissä ja epävakaissa tilanteissa; kehottaa komissiota koordinoimaan unionin lukuisia kehitysavun välineitä;

                  38.

                  pitää valitettavana, että vain neljä jäsenvaltiota (Ruotsi, Luxemburg, Tanska ja Alankomaat) ylitti unionin kansainväliselle kehitysavulle asettamat tavoitteet vuonna 2012, huolimatta siitä, että kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet kohdentamaan kehitysapuun 0,70 prosenttia bruttokansantuotteestaan (bkt);

                  39.

                  toteaa jälleen, että hyvä hallintotapa, demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja köyhyyden vähentäminen on sisällytettävä täytäntöönpanoa tukevien elinten tavoitteisiin EKR:n tukea saavissa maissa; kehottaa komissiota turvautumaan Cotonoun sopimuksen 8 artiklassa tarkoitettuun poliittiseen vuoropuheluun nykyistä useammin, jos ihmisoikeusloukkauksia ilmenee, ja keskeyttämään tarvittaessa avun myöntämisen;

                  40.

                  huomauttaa, että unionilla on oltava laaja valikoima erilaisia kehitysyhteistyön välineitä, jotka soveltuvat käytettäviksi erilaisissa olosuhteissa; korostaa, että tehokkaita välineitä ja toimintamenetelmiä tarvitaan erityisesti silloin, kun toisena osapuolena on hajonnut tai vakavasti epädemokraattinen valtio;

                  41.

                  tähdentää, että Euroopan ulkosuhdehallinnon on turvattava kehitysyhteistyöpolitiikan erityistavoitteet; korostaa, että muut seikat, kuten kauppapolitiikkaa ja ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat seikat, eivät saa mennä unionin kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijaisten tavoitteiden ohi

                  42.

                  panee merkille, että unionin maatalous-, kalastus-, energia- ja kauppapolitiikat vaikuttavat kehitysyhteistyötä koskeviin unionin toimiin; korostaa, että on syytä varmistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan mukaisesti kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuus ja että kyseisiin politiikkoihin olisi sisällyttävä velvoittavana periaate, että avusta ei saa koitua vahinkoa;

                  43.

                  tähdentää, että olisi syytä painottaa enemmän avun kestävyyttä; pitää huolestuttavana Saharan eteläpuolisessa Afrikassa käynnissä olevien hankkeiden ja ohjelmien tehokkuuteen (ongelmia 40,3 prosentissa tarkastetuista toimista), vaikuttavuuteen (43 prosenttia) ja kestävyyteen (46 prosenttia) liittyviä sitkeitä puutteita (19), joita riippumattomat asiantuntijat ovat havainneet paikan päällä suorittamissaan arvioinneissa; panee merkille, että täytäntöönpanoon liittyi samanlaisia tuloshuolia Karibian alueella, joissa hyvin tai erittäin hyvin toimivien hankkeiden osuus kaikista hankkeista oli 74,6 prosenttia vuonna 2009 ja se laski 72,9 prosenttiin vuonna 2010 ja 61,5 prosenttiin vuonna 2011 (20), sekä Tyynenmeren alueella, jossa huomattavaan osaan ohjelmista liittyi täytäntöönpano-ongelmia (21);

                  44.

                  on hyvin huolestunut tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa nro 1/2012 ja 13/2012 olevista havainnoista, jotka koskevat Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuutta ja Saharan eteläpuolisten maiden juomavesihuoltoa ja perussanitaatiota koskevaa Euroopan unionin kehitysapua; toteaa erityiskertomusten osoittavan, että kestävyysennusteet ovat hyvät noin puolessa toteutetuista toimista, mutta toisen puolen yhteydessä ei ole yhtä varmoja takeita tulosten jatkuvuudesta; suhtautuu myönteisesti näihin kertomuksiin sisältyviin tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja kehottaa komissiota ottamaan ne huomioon, jotta unionin kehitysyhteistyömenojen hyödyt voidaan maksimoida;

                  45.

                  katsoo, että koulutus on kehityksen kannalta avainasemassa, koska se mahdollistaa tukitoimien kestävyyden, ja parhaatkaan tekniset toimet eivät menesty ilman kestävyyttä; ottaa huomioon alan haasteet ja erityisesti sen, kuinka vaikeaa on saavuttaa maailmanlaajuisesti sukupuolten tasa-arvoa ja koulunkäyntiä koskevat tavoitteet;

                  46.

                  katsoo, että komission olisi kyettävä osoittamaan veronmaksajille, mitä unionin kehitysavulla on saatu aikaan kyseisellä saralla; kehottaa komissiota laatimaan selvät tavoitteet, jotka mahdollistavat todelliset tuloksia koskevat tarkastukset;

                  47.

                  pitää myönteisenä, että komission yksiköt laativat osana muutossuunnitelman täytäntöönpanoa yhteisen järjestelmän, jolla mitataan kehitysyhteistyöpolitiikan tuloksia, mukaan luettuna osallistava ja kestävä kasvu, ja tiedotetaan niistä; kehottaa komissiota ilmoittamaan asian edistymisestä parlamentille marraskuun 2013 loppuun mennessä;

                  48.

                  korostaa tilintarkastustuomioistuimen kehitysavun alalla tekemien toiminnantarkastusten merkitystä; kannustaa tilintarkastustuomioistuinta keskittämään lisää resursseja tarkastustyöhön, jossa käsitellään tehokkuuteen, vaikuttavuuteen ja taloudellisuuteen kohdistuvia riskejä;

                  49.

                  korostaa, että pitkällä aikavälillä yhteiskunnallinen ja taloudellinen kehitys edellyttää avun sijasta muita, kestäviä tulonlähteitä; pitää tässä mielessä vakaita, toimivia ja WTO:n periaatteiden mukaisia kauppasuhteita kehitysmaiden kannalta olennaisena asiana ja vaatii näin ollen komissiota, neuvostoa ja AKT-maita ratkaisemaan vielä selvittämättä olevat seikat, jotka koskevat Euroopan ja AKT-alueen välisiä ehdotettuja talouskumppanuus- ja vapaakauppasopimuksia;

         Budjettituki

                  50.

                  panee merkille, että vuonna 2011 talousarviotukea koskevien sitoumusten määrä oli 207 000 000 euroa, mikä vastaa 6,3:a prosenttia kaikkien sitoumusten kokonaismäärästä;

                  51.

                  muistuttaa tilintarkastustuomioistuimen havainneen EKR:iä koskevassa vuosikertomuksessaan varainhoitovuodelta 2011, että 23 prosentissa talousarviotukeen liittyvistä maksuista ilmeni virheitä, joita ei voida ilmaista kvantitatiivisesti; panee merkille, että tilanne on parantunut aiemmissa kertomuksissa esitettyihin havaintoihin verrattuna; katsoo kuitenkin, että vuoden 2011 tulosta ei voida edelleenkään pitää tyydyttävänä;

                  52.

                  on erittäin huolissaan tilintarkastustuomioistuimen päätelmästä, jonka mukaan muut kuin kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevat virheet johtuivat siitä, että tukikelpoisuusperusteiden noudattamisesta ei ollut järjestelmällistä näyttöä, koska julkisen varainhoidon alalla saavutettua edistystä ei ollut verrattu tarkasteltavana olevalle kaudelle asetettuihin tavoitteisiin; kehottaa komissiota varmistamaan, että tuensaajamaita valvotaan tiukasti ennen budjettituen myöntämistä koskevaa päätöstä ja myös sen jälkeen, erityisesti kun on kyse maista, jotka saavat huomattavaa taloudellista tukea unionin kehitysrahastosta ja joissa korruptio lisääntyy voimakkaasti; kehottaa näin ollen komissiota tiukentamaan valvontajärjestelmiään, jotta varmistetaan, että Euroopan veronmaksajien rahoja ei käytetä väärin terrorismin tai korruption rahoittamiseksi;

                  53.

                  tunnustaa budjettituen mahdolliset edut; muistuttaa kuitenkin, että tähän tukimuotoon liittyy riskejä, koska se on vaihdettavuutensa vuoksi alttiimpi petoksille ja korruptiolle kuin muut tukimuodot; muistuttaa, että budjettitukena maksettuja varoja koskeva tilintarkastustuomioistuimen valvonta päättyy sillä hetkellä, kun unioni tilittää tuen kumppanimaalle;

                  54.

                  tähdentää, että kyseiset riskit ovat erityisen hälyttäviä, kun otetaan huomioon 25 kohdassa tarkoitettu massiivinen laittoman pääoman ulosvirtaus kehitysmaista; kehottaa komissiota ottamaan huomioon laittoman pääoman virroista laaditut selvitykset ennen kuin se tekee päätöksen budjettituen myöntämisestä;

                  55.

                  suhtautuu myönteisesti komission lausuntoon, jonka mukaan petosten ja korruption torjunta olisi otettava paremmin huomioon myönnettäessä budjettitukea erityisesti arvioitaessa julkista varainhoitoa koskevaa kelpoisuuskriteeriä budjettituen myöntämisen yhteydessä; kehottaa näin ollen komissiota ottamaan myös huomioon korruption ja petosten määrästä laaditut selvitykset ennen kuin se tekee päätöksen budjettituen myöntämisestä; katsoo, että budjettituen myöntämisen ehtona on oltava, että tuensaajamaassa on riippumaton kansallinen tarkastuselin;

                  56.

                  panee merkille, että hyvään hallintoon liittyviä ohjelmia rahoitetaan kehitysmaiden tukemiseksi niiden torjuessa petoksia, korruptiota ja varojen väärinkäyttöä; kehottaa komissiota korostamaan voimakkaasti oikeuslaitoksen uudistusohjelmia, pitäen mielessä, että lahjomaton oikeusjärjestelmä on hyvän hallinnon ja oikeusvaltioperiaatteen varmistamisen ehdoton edellytys; toteaa lisäksi, että komissio toteutti vuonna 2011 oikeus- ja turvallisuusjärjestelmän uudistamista koskevan temaattisen arvioinnin; kehottaa komissiota julkistamaan arvioinnin tulokset;

                  57.

                  on tietoinen siitä, että EKR:n budjettitukimaksujen suhteellisen alhainen maksuaste vuonna 2011 on suoraa seurausta siitä, että kumppanihallitusten tukikelpoisuusperusteiden ja/tai tulosindikaattorien noudattamista arvioitiin entistä perusteellisemmin, minkä vuoksi komissio lykkäsi maksuja yhteensä 200 miljoonan euron arvosta kuudessatoista AKT-maassa, joissa edistys oli riittämätöntä ennalta asetettuihin tavoitteisiin nähden; panee tyytyväisenä merkille lokakuussa 2011 käyttöön otetun unionin budjettitukea koskevan uuden lähestymistavan (22), joka edesauttaa kansallisten vastuumenettelyiden vahvistamista AKT-maissa; kehottaa komissiota esittämään uuden lähestymistavan vaikuttavuustulokset parlamentille, kun uusia suuntaviivoja on sovellettu täysipainoisesti;

                  58.

                  kehottaa jälleen kerran komissiota ja jäsenvaltioita perustamaan julkisen rekisterin, johon listataan avoimesti budjettitukea koskevat sopimukset, menettelyt ja kehitysindikaattorit (23);

                  59.

                  pyytää komissiota jälleen raportoimaan säännöllisesti unionin budjettituen tavoitteiden täyttymisestä ja etenkin edunsaajamaissa ilmenneistä erityisongelmista; kehottaa komissiota varmistamaan, että budjettitukea vähennetään tai se peruutetaan, jos selkeitä tavoitteita ei saavuteta;

         Unionin apu Haitille

                  60.

                  kehottaa komissiota julkaisemaan Haitin tasavallalle myönnetyn talousarviotuen tuloksellisuutta koskevat indikaattorit sekä Haitin hallituksen tukikelpoisuuteen liittyvää suorituskykyä koskevat arvioinnit ja keskittymään seuraaviin perusteisiin: a) vakaa makrotalouden järjestelmä, b) kansalliset tai alakohtaiset toimintatavat ja uudistukset, joissa keskitytään kestävään kasvuun ja köyhyyden vähentämiseen, c) julkinen varainhoito, mukaan luettuna korruption torjuminen, ja d) talousarvion avoimuus ja valvonta, myös kansalaisten kannalta;

                  61.

                  pyytää komissiota soveltamaan avoimesti vuodesta 2013 lähtien Haitin hallitukselle myönnettävään budjettitukeen uusia perusteita, joita on kuvattu kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskevassa lähestymistavassa;

                  62.

                  pitää valitettavana tiettyjen hankkeiden kestävyyden puutetta ja korostaa, että hankkeilla olisi ensisijaisesti pyrittävä luomaan työpaikkoja ja kestävää kasvua, joiden avulla Haitin valtio voisi kasvattaa omia tulojaan vähentääkseen riippuvuuttaan ulkomailta saadusta avusta;

                  63.

                  pyytää komissiota toimittamaan arvion unionin Haitissa rahoittamien hankkeiden kestävyydestä viiden vuoden aikavälillä ja raportoimaan asiasta vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuosittain;

                  64.

                  kehottaa komissiota jatkamaan ponnistelujaan Haitin hallituksen ja hallinnon vahvistamiseksi; pyytää komissiota tiedottamaan tilanteesta ja toteutetuista toimista;

                  65.

                  pitää valitettavana unionin edustuston ja komission humanitaarisen avun pääosaston edustajien välisen koordinoinnin riittämättömyyttä; kannattaa unionin kaikkien toimijoiden koordinoinnin tehostamista maassa; kehottaa siksi komissiota varmistamaan humanitaarisen avun ja kehitysavun entistä laajemman johdonmukaisuuden ja täydentävyyden niin politiikan tasolla kuin käytännössäkin;

                  66.

                  kehottaa komissiota varmistamaan, että Haitia koskevalle unionin tukiohjelmalle tehdään vuonna 2013 kaikkien aikojen ensimmäinen vaikutusten kokonaisarviointi, joka on toistaiseksi lykkääntynyt;

                  67.

                  toteaa, että sekä parlamentin että unionin kansalaisten on nykyisellään mahdotonta saada tietoja unionin Haitissa rahoittamien ohjelmien ja hankkeiden tuloksista, ja edellyttää siksi, että komissio parantaa huomattavasti ohjelmien ja hankkeiden seurantaa koskevien tietojen saatavuutta ennen vuoden 2013 päättymistä;

         Yhteistyö kansainvälisten järjestöjen kanssa

                  68.

                  on hyvin huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, että eniten maksuvirheitä tehtiin kansainvälisille järjestöille myönnetyissä avustuksissa ja rahoitussopimuksissa ja että 58 prosentissa tarkistetuista tapahtumista oli virhe; katsoo siksi, että unionin varojen valvonnan ja seurannan toteuttamista koskevat takeet eivät ole tyydyttäviä, kun hallinnointi suoritetaan yhteistyössä näiden järjestöjen kanssa, ja kehottaa kaikkia asianomaisia osapuolia korjaamaan tilanteen;

                  69.

                  pitää valitettavana, että kesti näin pitkään ennen kuin Maailmanpankkiryhmä antoi sisäisen tarkastuksen kertomuksensa komission yksiköille; pitää valitettavana, että toistaiseksi ei ole kestäviä ratkaisuja ja menettelyjä sitä varten, että Maailmanpankkiryhmä toimittaisi kussakin tapauksessa tarvittavat rahoitustiedot unionin toimielimille; kehottaa Maailmanpankkiryhmää ja komissiota pääsemään ripeästi tyydyttävään tulokseen asiaa koskevissa keskusteluissa; pyytää komissiota tiedottamaan parlamentille keskustelujen edistymisestä;

                  70.

                  on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että mikäli kestävää ratkaisua ei löydy ongelmaan, joka koskee sitä, miten Maailmanpankkiryhmä saadaan toimittamaan tarvittavat rahoitustiedot asianomaiselle unionin toimielimelle, se vaikuttaa Maailmanpankkiryhmän kanssa tehtävään yhteistyöhön; kehottaa komissiota lopettamaan tuen myöntämisen Maailmanpankkiryhmälle ja sen kanssa tekemänsä maksusopimukset, mikäli ratkaisua ei löydetä;

         Investointikehys

                  71.

                  palauttaa mieliin, että yhdeksännestä ja kymmenennestä EKR:sta myönnettiin 3 185 500 000 euroa investointikehykseen AKT-maiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden hyväksi;

                  72.

                  pitää edelleen valitettavana, että investointikehystä ei ole käsitelty tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumassa eikä parlamentin vastuuvapausmenettelyssä, vaikka EIP toteuttaa toimet unionin puolesta ja riskillä EKR:n varoin;

                  73.

                  kiittää EIP:n johtoa hyvästä yhteistyöstä parlamentin kanssa EKR:ää koskevassa vuotuisessa vastuuvapausmenettelyssä, kun asiasta keskusteltiin valiokuntien kokouksissa;

                  74.

                  pitää myönteisenä, että EIP otti 1. tammikuuta 2012 käyttöön uuden tuloksien mittaamisjärjestelmän kaikkia unionin ulkopuolella toteuttamiaan toimia varten; toteaa, että järjestelmässä arvioidaan ennalta odotettavissa olevaa unionin osuutta ja maan kehitystavoitteita (ensimmäinen pilari), toimien odotettavissa olevaa laatua ja tuloksia, mukaan luettuna hankkeen taloudelliset, yhteiskunnalliset, ekologiset ja institutionaaliset vaikutukset (toinen pilari) ja EIP:n odotettavissa olevaa täydentävyyttä muihin markkinoiden vaihtoehtoihin verrattuna (kolmas pilari); toteaa, että lisäksi indikaattoreita seurataan siihen saakka, kunnes hanke on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön ja se on toiminnassa ja ensimmäiset kehitystä koskevat tulokset ovat mitattavissa; odottaa, että EIP arvioi tämän uuden järjestelmän toimivuutta ensimmäistä kertaa vuoden 2012 vastuuvapausmenettelyssä;

                  75.

                  kehottaa uudelleen EIP:tä kytkemään hankkeiden rahoittamisen suoremmin köyhyyden vähentämiseen ja vuosituhattavoitteiden saavuttamiseen, ihmisoikeuksiin, demokratiaan, hyvään hallintotapaan, yritysten yhteiskuntavastuuseen, ihmisarvoiseen työhön ja ympäristöystävällisyyden periaatteisiin;

                  76.

                  pitää myönteisenä, että EIP aikoo varmistaa, että uusien kivi- ja ruskohiilivoimaloiden rahoittamiseen sovelletaan rajoittavaa luotonantopolitiikkaa; kehottaa EIP:tä noudattamaan tätä politiikkaa;

                  77.

                  pitää myönteisinä toimia, jotka EIP on toteuttanut reagoidakseen parlamentin esittämiin vaatimuksiin avoimuuden lisäämisestä, sillä kustakin uudesta lainasta ilmoitetaan EIP:n verkkosivuilla ennen kuin valtuusto on hyväksynyt lainan ja verkkosivuilla luetteloidaan jokainen EIP:stä hyötyvä rahoituksen välittäjä (mukaan luettuina yhteystiedot); pyytää EIP:n lainojen välittäjinä toimivia pk-yrityksiä luomaan verkkosivuilleen tuotteita esittelevän sivun pk-yritysten yhteisöä varten;

                  78.

                  palauttaa mieliin, että komission, EIP:n ja tilintarkastustuomioistuimen välisessä kolmikantasopimuksessa määritellään tilintarkastustuomioistuimen rooli EIP:n hallinnoimien EKR:jen valvonnassa; pyytää toistamiseen tilintarkastustuomioistuinta laatimaan erityiskertomuksen EIP:n hallinnoimien EKR:jen tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta köyhyyden vähentämisessä;

                  79.

                  toteaa lisäksi, että EIP:n nykyinen johtokunta koostuu kahdeksasta naisesta ja kahdestakymmenestä miehestä; rohkaisee jäsenvaltioita harkitsemaan sekä mies- että naisehdokkaiden nimittämistä, jotta EIP:n johtokunnan sukupuolijakauma tasoittuisi;

         EKR:n sisällyttäminen talousarvioon

                  80.

                  korostaa tarvetta varmistaa avun ennustettavuus ja demokraattinen valvonta, mikä on mahdollista vain, mikäli EKR on osa unionin yleistä talousarviota; korostaa, että ottamalla EKR unionin talousarvioon vähennetään tuen toimittamisesta aiheutuvia kustannuksia ja yksinkertaistetaan raportointi- ja tilinpitovaatimuksia, koska hallinnollisten määräysten kokonaisuuksia ja päätöksentekorakenteita olisi kahden sijasta vain yksi; korostaa, että EKR:n sisällyttäminen unionin talousarvioon ei tarkoita, että kehitysyhteistyövarojen kokonaismäärää voidaan pienentää;

                  81.

                  panee tyytyväisenä merkille, että komissio sitoutuu (24) ehdottamaan EKR:n integroimista talousarvioon vuonna 2020, kun Cotonoun sopimuksen voimassaoloaika päättyy; odottaa, että komissio täyttää tämän sitoumuksensa ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, joilla helpotetaan EKR:n sisällyttämistä unionin talousarvioon vuoden 2020 jälkeisestä monivuotisesta rahoituskehyksestä alkaen; katsoo, että nykyisen talousarvio- ja talouskriisin valossa tällä hetkellä on liian suuri vaara, että EKR:n sisällyttäminen talousarvioon johtaisi AKT-kumppanien kanssa tehtävän yhteistyön kokonaismäärärahojen laskuun; vaatii näin ollen, että mikäli EKR:n sisällyttämistä talousarvioon harkitaan vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen aikana, komission ehdottamat EKR:n kokonaismäärärahat (25) (30,3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina) on siirrettävä kokonaisuudessaan otsakkeeseen 4 (Globaali Eurooppa), eikä tätä tilannetta tule missään olosuhteissa käyttää tekosyynä unionin ulkoisten toimien yleensä eikä etenkään kehitysavun yleisten menokattojen alentamiselle;

                  82.

                  pitää myönteisenä komission sitoumusta mukauttaa EKR:a koskevat parlamentin valvontaoikeudet niihin oikeuksiin, joita parlamentilla on valvoa unionin yleistä talousarviota ja erityisesti kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä; kehottaa komissiota esittämään viipymättä konkreettisia ehdotuksia tämän toteuttamiseksi sekä käynnistämään vuoropuhelun, jossa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan tulevaan parlamentin EKR:a koskevaan strategiseen päätöksentekoon kohdistamaan valvontaan.

         (1)  EUVL C 344, 12.11.2012, s. 243.

         (2)  EUVL C 348, 14.11.2012, s. 130.

         (3)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

         (4)  EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.

         (5)  EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1, sekä EYVL L 324, 7.12.2001, s. 1.

         (6)  EUVL L 109, 26.4.2007, s. 33.

         (7)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

         (8)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.

         (9)  EUVL C 306 E, 15.12.2006, s. 373.

         (10)  EUVL C 279 E, 19.11.2009, s. 100.

         (11)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

         (12)  EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.

         (13)  EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.

         (14)  Edellä mainittu vuosikertomus kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2011.

         (15)  EUVL C 199 E, 7.7.2012, s. 37.

         (16)  Komission tiedonanto 21. huhtikuuta 2010”verotuksesta ja kehityksestä – yhteistyö kehitysmaiden kanssa hyvän hallintotavan edistämiseksi verotusalalla”.

         (17)  Kuten edellä.

         (18)  Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset nro 1/2010 ja nro 13/2011.

         (19)  Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”Vuoden 2012 vuosikertomus Euroopan unionin kehitys- ja ulkomaanavun politiikoista ja niiden toteuttamisesta vuonna 2011”, s. 67.

         (20)  Kuten edellä, s. 90.

         (21)  Kuten edellä, s. 113.

         (22)  Komission tiedonanto 13. lokakuuta 2011”Kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”.

         (23)  Vastaava pyyntö on esitetty kehitysmaille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuudesta 5. heinäkuuta 2011 annetun parlamentin päätöslauselman (Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0317) 52 kohdassa sekä vuoden 2010 vastuuvapauden myöntämistä koskevan mietinnön 42 kohdassa.

         (24)  Komission tiedonanto 29. kesäkuuta 2011”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”.

         (25)  Kuten edellä.