title: 2013/583/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 308/253

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä
   (2013/583/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2011,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2011 sekä instituutin vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2013 antaman suosituksen (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin perustamisesta 11. maaliskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 294/2008 (4) ja erityisesti sen 21 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0108/2013),

               1.

               hyväksyy Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 388, 15.12.2012, s. 110.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 97, 9.4.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

31999D0732

1999/732/EY: Neuvoston päätös, tehty 8 päivänä marraskuuta 1999, täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Romanialle

Virallinen lehti nro L 294 , 16/11/1999 s. 0029 - 0030

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 8 päivänä marraskuuta 1999,täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Romanialle(1999/732/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),sekä katsoo seuraavaa:1) Komissio on ennen ehdotuksensa tekemistä kuullut talous- ja rahoituskomiteaa.2) Romania toteuttaa perustavanlaatuisia talousuudistuksia ja ponnistelee merkittävästi luodakseen toimivan markkinatalouden tavoitteenaan työllisyyden ja elintason parantaminen.3) Romania ja Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet assosiaation perustavan Eurooppa-sopimuksen(3).4) Eurooppa-neuvosto päätti Luxemburgissa joulukuussa 1997 pitämässään kokouksessa käynnistää liittymisprosessin, johon Romania osallistuu muiden Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden ja Kyproksen kanssa.5) Romania on päässyt Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanssa sopimukseen valmiusluottojärjestelystä (SBA) viranomaisten sopeutus- ja uudistusohjelman tukemiseksi.6) Maailmanpankki on hyväksynyt yksityisen sektorin sopeutuslainan (Private Sector Adjustment Loan), joka on tarkoitettu merkittävään sopeutukseen ja investointien rahoittamiseen Romanian uudistuspyrkimysten tukemiseksi yritys- ja rahoitussektoreilla.7) Romanian viranomaiset ovat pyytäneet rahoitusapua kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta, yhteisöltä ja muilta kahdenvälisiltä rahoittajilta. Sen arvioidun rahoituksen lisäksi, jonka Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki voivat tarjota, on ohjelmakauden aikana vielä katettava huomattava jäljellä oleva rahoitusvaje, jotta vahvistetaan maan varantoasemaa ja tuetaan hallituksen uudistusohjelmaan liittyviä politiikan tavoitteita.8) Yhteisön pitkäaikainen laina Romanialle on asianmukainen toimenpide maan ulkoisten rahoitusrajoitteiden lievittämiseksi, koska sillä tuetaan maksutasetta ja vahvistetaan varantoasemaa sekä lievennetään välttämättömien rakennemuutosten täytäntöönpanon aiheuttamia vaikutuksia.9) Yhteisön lainan hallinnoiminen olisi annettava komission tehtäväksi järkevän rahoitushallinnon periaatteiden mukaisesti.10) Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin sen 308 artikla,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. Yhteisö antaa Romanian käyttöön pitkäaikaisen lainan, jonka pääoma on enintään 200 miljoonaa euroa ja laina-aika enintään kymmenen vuotta, ja jonka tarkoituksena on varmistaa kestävä maksutasetilanne.2. Tätä tarkoitusta varten komissiolla on oikeus lainata Euroopan yhteisön puolesta tarvittavat varat, jotka annetaan Romanian käyttöön lainan muodossa.3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua lainaa hallinnoi komissio tiiviisti talous- ja rahoituskomiteaa kuullen ja tavalla, joka on Kansainvälisen valuuttarahaston ja Romanian välisten sopimusten mukainen.2 artikla1. Komissiolla on oikeus talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan sopia Romanian viranomaisten kanssa lainaan liitettävistä talouspoliittisista ehdoista. Näiden ehtojen on oltava 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen sopimusten mukaiset.2. Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa ja sovittaen toimintansa yhteen Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa, että Romanian talouspolitiikka on tämän lainan tavoitteiden mukaista ja että lainan ehdot täytetään.3 artikla1. Laina annetaan Romanian käyttöön vähintään kahdessa erässä. Jollei 2 artiklan säännöksistä muuta johdu, ensimmäinen erä maksetaan, kun Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitun valmiusluottojärjestelyyn liittyvän Romanian makrotalousohjelman toteuttamisen on todettu edistyvän tyydyttävästi.2. Jollei 2 artiklan säännöksistä muuta johdu, toinen erä maksetaan Romanian sopeutus- ja uudistusohjelman tyydyttävän jatkumisen perusteella ja aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta.3. Varat maksetaan Romanian keskuspankille.4 artikla1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetussa lainanotto- ja lainanantotapahtumissa käytetään samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua yhteisölle erääntymisaikojen muutoksia, valuuttakurssi- tai korkoriskejä tai muita kaupallisia riskejä.2. Romanian pyynnöstä komissio toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet varmistaakseen, että lainaehtoihin sisällytetään aikaista takaisinmaksua koskeva lauseke ja että sitä voidaan myös käyttää.3. Romanian pyynnöstä, ja jos olosuhteet sallivat lainojen korkojen tarkistamisen, komissio voi jälleenrahoittaa koko alkuperäisen lainanottonsa tai osan siitä tai järjestellä uudelleen vastaavat rahoitusehdot. Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestelyt on toteutettava 1 kohdassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti, eivätkä ne saa pidentää kyseisen lainanoton keskimääräistä erääntymisaikaa tai lisätä jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana vielä maksamatta olevan lainapääoman määrää ajankohdan valuuttakurssin mukaisesti ilmaistuna.4. Romania maksaa kaikki kulut, joita yhteisölle aiheutuu tämän päätöksen mukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta ja loppuun saattamisesta.5. Talous- ja rahoituskomitealle tiedotetaan 2 ja 3 kohdassa mainituissa toimenpiteissä tapahtuneesta kehityksestä vähintään kerran vuodessa.5 artiklaKomissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa ja yleensä 15 päivään syyskuuta mennessä kertomuksen, joka sisältää arvion tämän päätöksen täytäntöönpanosta.Tehty Brysselissä 8 päivänä marraskuuta 1999.Neuvoston puolestaS. NIINISTÖPuheenjohtaja(1) EYVL C 307 E, 26.10.1999, s. 40.(2) Lausunto annettu 6. lokakuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EYVL L 357, 31.12.1994, s. 2.


Avis juridique important

|

31989D0337

89/337/ETY: Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä huhtikuuta 1989, teräväpiirtotelevisiosta

Virallinen lehti nro L 142 , 25/05/1989 s. 0001 - 0002 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 27 päivänä huhtikuuta 1989,teräväpiirtotelevisiosta (89/337/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäteräväpiirtotelevisio (HDTV) on strategisesti tärkeä Euroopan viihde-elektroniikkateollisuuden ja Euroopan televisio- ja elokuvateollisuuden kannalta,teräväpiirtotelevisio-ohjelmien ja -elokuvien tuotannon aloittamista ja vaihtoa varten tarvitaan kiireellisesti yhtenäinen maailmanlaajuinen standardi,Euroopan teollisuus on Eurekan yhteydessä kehittänyt kyseiseksi maailmanlaajuisen tuotannon standardiksi sopivan ehdotuksen,tämän standardin mukainen prototyyppilaitteisto esiteltiin menestyksellisesti Brightonissa syyskuussa 1988 pidetyssä kansainvälisessä yleisradiokokouksessa,vuosi 1992 voidaan määritellä tavoiteajankohdaksi, jolloin laitteisto tuodaan kaupallisille markkinoille ja teräväpiirtotelevisiotoiminta aloitetaan käytännössä,kaupallisen teräväpiirtotelevisiotoiminnan käynnistymisen onnistuminen ei riipu ainoastaan asianmukaisten laitteiden saatavuudesta vaan myös siitä, että Euroopan elokuva- ja televisiotuotannossa saavutetaan tarvittava taito ja kokemus,on välittömästi laadittava mittava tiedotuskampanja, jotta televisiota ammatissaan käyttäviä henkilöitä ja television katselijoita valmisteltaisiin tässä suhteessa,samoin on eurooppalaisen teräväpiirtotelevision kehitykseen liittyvistä asioista tiedotettava riittävästi päättäjille ja muille osapuolille, joita asia koskee,Euroopan laajuisen teräväpiirtotelevisiotoiminnan aloittamiseksi on välttämätöntä laatia kiireellisesti menettelytapa- ja toimintasuunnitelma,on erittäin tärkeää, että kaikki jäsenmaat osallistuvat näihin toimiin,näiden aloitteiden tulisi johtaa yhteisön tasolla tiiviimpään yhteistyöhön teollisuuden (viihde- ja ammattielektroniikkateollisuuden sekä elokuva- ja televisiotuotannon) sekä ohjelmapalvelujen välittäjien (maalähetysverkkoja käyttävät yleisradioyhtiöt, satelliittitelevisioasemat, kaapelilähetystoiminnan harjoittajat ja elokuvalevittämöt) välillä, japerustamissopimuksessa ei ole muita määräyksiä näitä toimenpiteitä varten tarvittavista valtuuksista kuin 235 artikla,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Seuraavat tavoitteet muodostavat perustan kokonaisvaltaiselle toimintasuunnitelmalle teräväpiirtotelevision (HDTV) välityksellä tapahtuvan ohjelmatoiminnan aloittamiseksi Euroopassa:1 tavoitePyritään tekemään kaikki voitava sen varmistamiseksi, että Euroopan teollisuus kehittäisi ajoissa kaiken teräväpiirtotelevisiotoiminnan aloittamiseksi vaadittavan tekniikan, laitteiden osat ja laitteistot.2 tavoitePyritään saamaan hyväksytyksi teräväpiirtotelevision ohjelmien valmistamista ja vaihtoa varten ainoaksi maailmanlaajuiseksi standardiksi eurooppalainen ehdotus, joka perustuu 1250 juovan käyttöön ja 50 kuvan pyyhkäisyyn sekuntia kohden.3 tavoiteEdistetään eurooppalaisen teräväpiirtotelevisiojärjestelmän mahdollisimman laajaa käyttöä kaikkialla maailmassa.4 tavoiteEdistetään teräväpiirtotelevisiotoiminnan aloittamista Euroopassa mahdollisimman pikaisesti ja vuodesta 1992 alkavan sopivan aikataulun mukaisesti.5 tavoitePyritään tekemään kaikki voitava sen varmistamiseksi, että Euroopan elokuva- ja televisiotuotantoteollisuus saavuttaa tarvittavan taidon, kokemuksen ja laajuuden ollakseen kilpailukykyinen teräväpiirtotelevision maailmanmarkkinoilla, ja että jäsenvaltiot voisivat antaa toimintaan oman kulttuurisen panoksensa.2 artikla Jotta saavutettaisiin 1 artiklassa mainitut tavoitteet laaditaan teräväpiirtotelevisiotoiminnan aloittamista koskeva toimintasuunnitelma tiiviissä yhteistyössä yhteisön tasolla komission ja jäsenvaltioiden kesken, tarvittaessa kansallisten mekanismien välityksellä neuvotellen kaikkialla yhteisön ja koko Euroopan alueella erityisesti- maalähetysverkkoja käyttävien yleisradioyhtiöiden,- satelliitin välityksellä tapahtuvan ohjelmatoiminnan ja -jakelun harjoittajien,- kaapelilähetystoiminnan harjoittajien,- ammatti- ja viihde-elektroniikan laitevalmistajien,- televisio- ja elokuvatuotannon harjoittajien,- audiovisuaalista koulutusta ja korkeampaa teknistä koulutusta antavien laitosten ja- kuluttajajärjestöjenkanssa tiiviissä yhteistyössä täydentäen Eurekan teräväpiirtotelevisioprojektin osanottajien ja koordinaattoreiden työtä.3 artikla Neuvosto tutkii teräväpiirtotelevisiotoiminnan aloittamista koskevan toimintasuunnitelman 2 artiklassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosten ja komission ehdotuksen pohjalta. Toimintasuunnitelmaan tulisi sisältyä myös järjestelyt Euroopan muiden valtioiden osallistumiseksi.Tehty Luxemburgissa 27 huhtikuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. BARRIONUEVO PEÑA(1) EYVL N:o C 37, 14.2.1989, s. 5(2) EYVL N:o C 120, 16.4.1989(3) Lausunto on annettu 26 päivänä huhtikuuta 1989


Avis juridique important

|

31996D0422

96/422/EY: Komission päätös, tehty 25 päivänä kesäkuuta 1996, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan muokkaamattoman puhtaan magnesiumin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä ja Kazakstanin vastaisen menettelyn lopettamisesta

Virallinen lehti nro L 174 , 12/07/1996 s. 0032 - 0033

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 25 päivänä kesäkuuta 1996,Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan muokkaamattoman puhtaan magnesiumin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä ja Kazakstanin vastaisen menettelyn lopettamisesta (96/422/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 23 artiklan,ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/94 (3), ja erityisesti sen 9 ja 10 artiklan,on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo, että(1) Asetuksella (EY) N:o 2997/95 (4) (jäljempänä `väliaikaisesta tullista annettu asetus`) komissio otti käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan CN-koodeihin 8104 11 00 ja ex 8104 19 00 kuuluvan muokkaamattoman magnesiumin tuonnissa.Kazakstanista peräisin olevien tuotteiden tuonnin osalta ei otettu käyttöön väliaikaista polkumyyntitullia.Asetuksella (EY) N:o 720/96 (5) neuvosto pidensi tullin voimassaoloaikaa enintään kahdella kuukaudella.(2) Myöhemmässä menettelyssä todettiin, että olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1347/96 (6) esitetään päätelmät ja johtopäätökset tutkimuksen kaikista puolista, erityisesti päätöksestä määritellä valitukseen sisältyneet kaksi muokkaamattoman magnesiumin lajia, puhdas ja saostettu magnesium, kahdeksi eri tuotteeksi menettelyn lopullisessa vaiheessa, sekä päätös jättää muokkaamaton saostettu magnesium tutkimuksen ulkopuolelle.(3) Sen jälkeen, kun kahdelle venäläiselle tuottajalle ja ukrainalaisille viranomaisille sekä yhdelle ukrainalaiselle tuottajalle annettiin tiedoksi kyseiset johtopäätökset, ne esittivät komissiolle sitoumukset asetuksen (ETY) N:o 2423/88 10 artiklan mukaisesti.(4) Näiden sitoumusten ehdot, erityisesti niissä asetetut yhteisöön suuntautuvan viennin vähimmäismyyntihinnat, varmistavat tässä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä vahvistetun polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistumisen.(5) Lisäksi, koska kaksi venäläistä vientiyritystä, ukrainalaiset viranomaiset ja ukrainalainen vientiyritys ovat lupautuneet antamaan komissiolle yksityiskohtaisia ja säännöllisiä myyntitietoja ja olemaan tekemättä suoria tai epäsuoria korvausjärjestelyjä niiden yhteisössä sijaitsevien asiakkaiden kanssa, on todettu, että komissio pystyy valvomaan sitoumuksien oikeaa noudattamista.(6) Ukrainan hallituksen perustama vientilisenssijärjestelmä on voimassa ukrainalaisen tuottajan sitoumusten ajan, ja sillä varmistetaan, että kaikki sitoumusten alaiset tuonnit Euroopan yhteisöön ovat siinä olevien määräysten mukaisia.(7) Ottaen huomioon asetuksen (ETY) N:o 2423/88 15 artiklan säädökset sitoumuksen olisi tultava voimaan samana päivänä kuin asetuksella (EY) N:o 1347/96 käyttöönotettu lopullinen polkumyyntitulli tässä menettelyssä.(8) Näissä olosuhteissa kahden venäläisen tuottajan, ukrainalaisten viranomaisten ja ukrainalaisen tuottajan esittämiä sitoumuksia pidetään hyväksyttävinä, ja sen vuoksi tutkimus voidaan lopettaa asianomaisten venäläisten ja ukrainalaisten tuottajien osalta.(9) Asianomaisille tuottajille annettiin tiedoksi keskeiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella ehdotettiin lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, ja ne ovat voineet lausua mielipiteensä tutkimuksen kaikista puolista. Jos sitoumus peruutetaan tai jos komissiolla on syytä epäillä sitoumuksen rikkomista, voidaan ottaa käyttöön asetuksen (EY) N:o 384/96 7 artiklan ja 8 artiklan 10 kohdan mukainen väliaikainen tulli, ja jos asetuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaiset ehdot täyttyvät, otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli.(10) Tähän tutkimukseen kuulumattoman Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan muokkaamattoman saostetun magnesiumin tuontia koskeva menettely lopetetaan.(11) Kazakstanista peräisin olevan muokkaamattoman magnesiumin tuonnin osalta tutkimuksessa varmistettiin väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa olevat päätelmät kyseisen tuonnin vähäisyydestä, eikä se sen vuoksi aiheuttanut vahinkoa yhteisön teollisuudelle. Yhteisön teollisuus ja muut viejät eivät ole kiistäneet kyseistä päätelmää. Tämän vuoksi menettely olisi lopetettava Kazakstanista peräisin olevan muokkaamattoman magnesiumin tuonnin osalta.(12) Kun neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä, se ilmaisi jonkin verran vastustusta. Sen vuoksi asetuksen (ETY) N:o 2423/88 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio lähetti neuvostolle kertomuksen kuulemisesta ja ehdotuksen sitoumusten hyväksymisestä. Koska neuvosto ei ole kuukauden kuluessa toisin päättänyt, tämä päätös olisi hyväksyttävä. Vastustusta ei ilmaistu Kazakstania koskevan menettelyn lopettamisen osalta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Hyväksytään sitoumukset, joita ovat Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan CN-koodeihin 8104 11 00 ja ex 8104 19 00 kuuluvan muokkaamattoman puhtaan magnesiumin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä esittäneet Avisma Titanium-Magnesium Works, Berezniki (Permin alue) ja Solikamsk Magnesium Works, Solikamsk (Permin alue) sekä ukrainalaiset viranomaiset ja Concern Oriana, Kalush (Ivano-Frankovskin alue). Tämä hyväksyminen tulee voimaan päivänä, jona asetus (EY) N:o 1347/96 tulee voimaan.Tutkimus kyseisten tuottajien osalta lopetetaan.2 artikla Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan muokkaamattoman saostetun magnesiumin tuontia koskeva menettely lopetetaan.Tässä päätöksessä muokkaamaton saostettu magnesium määritellään muokkaamattomaksi magnesiumiksi, johon on lisätty enemmän kuin kolme painoprosenttia seostavia ainesosia kuten alumiinia ja sinkkiä.3 artikla Kazakstanista peräisin olevan muokkaamattoman magnesiumin tuontia koskeva menettely lopetetaan.Tehty Brysselissä 25 päivänä kesäkuuta 1996.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1(2) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1(3) EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10(4) EYVL N:o L 312, 23.12.1995, s. 37(5) EYVL N:o L 100, 23.4.1996, s. 1(6) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1


Avis juridique important

|

31981D0428

81/428/ETY: Komission päätös, tehty 20 päivänä toukokuuta 1981, kauppa- ja jakelukomitean perustamisesta

Virallinen lehti nro L 165 , 23/06/1981 s. 0024 - 0025 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 3 s. 0117  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0201  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 3 s. 0117  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0201

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 20 päivänä toukokuuta 1981,kauppa- ja jakelukomitean perustamisesta (81/428/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,sekä katsoo, ettäelin- ja työolojen jatkuva parantaminen sekä talouksien sopusointuinen kehitys ovat Euroopan talousyhteisön tavoitteita,perustamissopimuksen 2 artiklan mukaan yhteisön päämääränä on "yhteismarkkinoiden toteuttamisella ja jäsenvaltioiden talouspolitiikan asteittaisella lähentämisellä edistää taloudellisen toiminnan sopusointuista kehitystä koko yhteisössä, jatkuvaa ja tasapainoista kasvua, vakauden lisääntymistä, elintason nopeutuvaa nousua ja entistä läheisempiä suhteita yhteisöön kuuluvien valtioiden välillä",kiinteä ja jatkuva yhteys kaupan alan edustajien kanssa voi edistää näiden päämäärien saavuttamista; asianmukaisin keino näiden yhteyksien järjestämiseksi on perustaa komission yhteyteen kauppa- ja jakelukomitea, jossa nämä kaupan alan edustajat ovat edustettuina,lisäksi on suotavaa määrätä kaupan ja jakelun alan asiantuntijoiden osallistumisesta komiteaan, jakauppa- ja jakelukomitea on perustamisestaan vuodesta 1978 alkavalla kolmen vuoden koeajalla tuottanut hyödyllisiä tuloksia komission yksiköiden käyttöön,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Perustetaan komission yhteyteen kauppa- ja jakelukomitean, jäljempänä "komitea".Komiteassa on eurooppalaisten ja kansallisten ammattijärjestöjen edustajat sekä muut kaupan ja jakelun alan johtavat asiantuntijat, jotka ovat yritysten johtajia tai esimiesasemassa.2 artikla Komitean tehtävänä on antaa komissiolle lausuntoja tämän pyynnöstä kaikista kaupan ja jakelun alan kysy myksistä yhteisössä sekä yhteisön muilla aloilla toteuttamien toimien vaikutuksista kaupan alaan.3 artikla Komiteassa on 42 jäsentä.Kaksikymmentäkaksi edustajapaikkaa jaetaan kaupan ja jakelun alan johtaville asiantuntijoille, jotka edustavat kaupan alan eri osa-alueiden järjestöjä yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla, jos kaikissa jäsenvaltioissa ei ole edustajaa.Kaksi edustajapaikkaa jaetaan kyseisen jäsenvaltion edustavimmille kaupan alan kansallisille ammattijärjestöille.Kaksi tarkkailijapaikkaa jaetaan seuraavasti: yksi UNICElle ja yksi kauppakamarien pysyvälle konferenssille.4 artikla Komissio nimeää komitean jäsenet.Edellä 3 artiklan kolmannessa alakohdassa mainitut järjestöt toimittavat komissiolle luettelon, jossa on esitetty kaksi henkilöä kutakin edustajapaikkaa kohti.Lisäksi kukin näistä 3 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitetuista kaupan alan eri osa-alueita edustavasta järjestöstä esittää komissiolle vähintään kaksi ehdokasta luokiteltavaksi kaupan alan asiantuntijaksi. Yksitoista komission nimeämästä kahdestakymmenestä henkilöstä valitaan näiden ehdokkaiden keskuudesta.5 artikla Komitean jäsenten toimikausi on kaksi vuotta. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi.Kaksivuotisen toimikauden päätyttyä jäsen jatkaa tehtävässään siihen asti, kun hänen tilalleen on nimetty toinen henkilö tai kun hänet on nimetty uudeksi toimikaudeksi.Toimikausi päättyy ennen kaksivuotiskauden päättymistä jäsenen erotessa, kun hän ei enää kuulu edustamaansa järjestöön, tai jäsenen kuollessa. Jäsenen toimikausi voi päättyä myös hänet esittäneen järjestön ilmoittaessa, että jäsenen tilalle nimetään toinen henkilö.Sellaisen jäsenen tilalle, jonka toimikausi päättyy ennen kaksivuotiskauden päättymistä, nimetään toinen henkilö jäljellä olevaksi toimikaudeksi 4 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.Tehtävistä ei makseta korvausta.6 artikla Komissio julkaisee luettelon jäsenistä tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.7 artikla Komitean valitsee keskuudestaan työvaliokunnan, jossa on kymmenen jäsentä, ottaen huomioon sen, että kullakin jäsenvaltiolla olisi toivottavaa olla yksi edustaja.Valmistelevan komitean tehtävänä on valmistella komitean kokoukset yhteistyössä komission yksiköiden kanssa.8 artikla Komissio voi kutsua henkilön, jolla on erityistä asiantuntemusta esityslistalla olevassa asiassa, osallistumaan asiantuntijana asian käsittelyyn.Asiantuntijat osallistuvat keskusteluihin ainoastaan siinä kysymyksessä, jonka heidät on kutsuttu osallistumaan kokoukseen.9 artikla Komitea voi perustaa työryhmiä.10 artikla Komitea kokoontuu komission toimipaikassa komission kutsusta. Kokouksia pidetään vähintään kaksi kertaa vuodessa.Komission yksiköiden edustajat, joiden alaan asia kuuluu, osallistuvat komitean kokouksiin sekä valmistelevan komitean ja työryhmien työskentelyyn.Komission edustaja toimii komitean kokousten, työvaliokunnan ja työryhmien puheenjohtajana.11 artikla Komissio voi komitean lausuntoa pyytäessään asettaa määräajan, jossa lausunto on annettava.12 artikla Komitean jäsenet eivät saa ilmaista komitean tai työryhmien työskentelyssä saamiaan tietoja, kun komissio ilmoittaa heille, että pyydetty lausunto tai esillä oleva kysymys koskee luottamuksellista asiaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 214 artiklan soveltamista.Tällaisessa tapauksessa ainoastaan komitean jäsenet ja komission yksiköiden edustajat osallistuvat kokoukseen.13 artikla Tämä päätös tulee voimaan 20 päivänä toukokuuta 1981.Tehty Brysselissä 20 päivänä toukokuuta 1981.Komission puolestaKarl-Heinz NARJESKomission jäsen


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2017/1102, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2017, Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) annetun päätöksen 2014/219/YUTP muuttamisesta

text:
               21.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 158/44

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2017/1102,
   annettu 20 päivänä kesäkuuta 2017,
   Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) annetun päätöksen 2014/219/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 42 artiklan 4 kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto kehotti 20 päivänä kesäkuuta 2016 antamissaan päätelmissä tarkastelemaan lähemmin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mahdollisuuksia alueellistaa Sahelin alueella toteutettavat yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) operaatiot.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 15 päivänä toukokuuta 2017 operaation toiminta-ajatuksen YTPP-toiminnan alueellistamisesta Sahelissa.

               (3)

               YTPP-toiminnan alueellistamista Sahelissa koskevan operaation toiminta-ajatuksen mukaan Sahelin alueella toteutettavien YTPP-toimien alueellistamisen strategisina tavoitteina on tukea rajat ylittävää yhteistyötä Sahelissa, tukea alueellisia ja erityisesti G5 Sahel -maiden yhteistyörakenteita sekä parantaa tässä yhteydessä G5 Sahel -maiden kansallisia valmiuksia.

               (4)

               Ensimmäisessä vaiheessa olisi perustettava Sahelin alueen YTPP-turvallisuusverkosto ja suoritettava tarvearviointi, jotta voidaan laatia YTPP-toiminnan alueellinen täytäntöönpanosuunnitelma, jonka jäsenvaltiot hyväksyvät.

               (5)

               EUCAP Sahel Malin yhteyteen olisi tätä varten perustettava alueellinen koordinointiyksikkö, johon kuuluu sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoita G5 Sahel -maissa.

               (6)

               Neuvoston päätös 2014/219/YUTP (1) olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Lisätään päätökseen 2014/219/YUTP artikla seuraavasti:

      ”14 a artikla
      1.   EUCAP Sahel Malin yhteyteen perustetaan alueellinen koordinointiyksikkö.
      2.   Alueellisen koordinaatioyksikön toimipaikkana on EUCAP Sahel Malin esikunta Bamakossa. Siihen kuuluu EUCAP Sahel Maliin sijoitettua henkilöstöä ja sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoita, jotka ovat sijoittautuneet unionin edustustoihin Burkina Fasossa, Tšadissa, Mauritaniassa ja Nigerissä.
      3.   Alueellisen koordinointiyksikön tavoitteena on läheisessä yhteistyössä meneillään olevien Sahelissa toteutettavien YTPP-operaatioiden kanssa

                  a)

                  edistää unionin tilannetietoisuutta G5 Sahel -maiden turvallisuus- ja puolustustarpeista ja -puutteista, jotka liittyvät alueelliseen rajat ylittävään yhteistyöhön ja käsittelevät turvallisuushaasteita, sellaisen YTPP-toiminnan alueellisen täytäntöönpanosuunnitelman laatimista varten, jossa annetaan mahdollisia seuraavia vaiheita koskevia suosituksia;

                  b)

                  helpottaa Sahelissa toteutettavien unionin YTPP-operaatioiden tarjoaman koulutuksen järjestämistä G5 Sahel -maiden turvallisuus- ja puolustusalan koulutettaville.

            4.   Sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijat keräävät isäntämaissaan turvallisuus- ja puolustusasioihin liittyvää tietoa. He toimittavat nämä tiedot alueellisen koordinointiyksikön päällikölle ja antavat tälle tarvittaessa suosituksia. He raportoivat toiminnastaan asianmukaisesti sen unionin edustuston päällikölle, johon he ovat sijoittautuneet.
      5.   Siviilioperaation komentaja vastaa poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean poliittisen valvonnan ja strategisen johdon alaisena ja korkean edustajan yleisen määräysvallan alaisuudessa alueellisen koordinointiyksikön strategisesta johtamisesta ja valvonnasta. Poiketen siitä, mitä 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, alueellisen koordinointiyksikön päällikkö on suoraan vastuussa siviilioperaation komentajalle ja noudattaa toimissaan tämän antamia ohjeita. Alueellisen koordinointiyksikön päällikkö antaa ohjeita koko alueellisen koordinointiyksikön henkilöstölle.
      6.   Operaation johtaja käyttää määräysvaltaa alueellisen koordinointiyksikön henkilöstöön nähden 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan sekä 11 artiklan mukaisesti. Sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoiden osalta tämä ei kuitenkaan rajoita tämän artiklan 7 kohdan soveltamista.
      7.   EUCAP Sahel Mali toteuttaa Burkina Fasossa, Tšadissa, Mauritaniassa ja Nigerissä olevien unionin edustustojen kanssa tarvittavat hallinnolliset järjestelyt.
      Näillä hallinnollisilla järjestelyillä on

                  a)

                  varmistettava, että sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoille annetaan heidän tehtäviensä suorittamisen edellyttämä logistiikka- ja turvallisuustuki;

                  b)

                  huolehdittava siitä, että edustustojen päälliköillä on omissa unionin edustustoissaan määräysvalta sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoiden suhteen etenkin huolenpitovelvollisuutensa täyttämiseksi, sovellettavien turvallisuusvaatimusten noudattamisen varmistamiseksi ja kurinpidollisen valvonnan käytön edistämiseksi ja että sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijat raportoivat toiminnastaan asianmukaisesti edustustojen päälliköille;

                  c)

                  huolehdittava siitä, että edustustojen päälliköt varmistavat, että sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen asiantuntijoilla on samat erioikeudet ja vapaudet kuin sen unionin edustuston henkilöstöllä, johon he ovat sijoittautuneet.”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 20 päivänä kesäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. DALLI

      (1)  Neuvoston päätös 2014/219/YUTP, annettu 15 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) (EUVL L 113, 16.4.2014, s. 21).


Avis juridique important

|

32003D0628(01)

Neuvoston päätös, tehty 5 päivänä kesäkuuta 2003, Europolin henkilöstöön sovellettavien peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta

Virallinen lehti nro C 152 , 28/06/2003 s. 0007 - 0008

Neuvoston päätös,tehty 5 päivänä kesäkuuta 2003,Europolin henkilöstöön sovellettavien peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta(2003/C 152/03)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTOottaa huomioon 3 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston säädöksen Europolin henkilöstösäännöistä(1), jäljempänä "henkilöstösäännöt", ja erityisesti niiden 44 artiklan,ottaa huomioon Helleenien tasavallan tekemän aloitteen(2),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(3),ottaa huomioon sen, että Europolin hallintoneuvosto on tarkistanut Europolin työntekijöiden palkkausta,sekä ottaa huomioon seuraavaa:(1) Edellä mainitussa hallintoneuvoston suorittamassa tarkistuksessa on otettu huomioon Alankomaiden elinkustannuksissa tapahtuneet muutokset ja muutokset jäsenvaltioiden julkishallinnon palkoissa.(2) Mainitun tarkistuksen perusteella 4,4 prosentin lisäys palkkaukseen on aiheellinen 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 1 päivän heinäkuuta 2003 väliseltä ajalta.(3) Neuvosto päättää yksimielisesti Europolin työntekijöiden peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta mainitun tarkistuksen perusteella,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaMuutetaan henkilöstösäännöt seuraavasti:1) 1 päivästä heinäkuuta 2002 alkaen:a) korvataan 45 artiklassa oleva kuukausittaisten peruspalkkojen taulukko seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"b) korvataan 59 artiklan 3 kohdassa oleva 908,40 euron määrä 948,37 euron määrällä;c) korvataan 59 artiklan 3 kohdassa oleva 1816,80 euron määrä 1896,74 euron määrällä;d) korvataan 60 artiklan 1 kohdassa oleva 242,24 euron määrä 252,90 euron määrällä;e) korvataan liitteessä 5 olevan 2 artiklan 1 kohdassa oleva 253,25 euron määrä 264,39 euron määrällä;f) korvataan liitteessä 5 olevan 3 artiklan 1 kohdassa oleva 11010,92 euron määrä 11495,40 euron määrällä;g) korvataan liitteessä 5 olevan 3 artiklan 1 kohdassa oleva 2477,46 euron määrä 2586,47 euron määrällä;h) korvataan liitteessä 5 olevan 3 artiklan 2 kohdassa oleva 14864,74 euron määrä 15518,79 euron määrällä;i) korvataan liitteessä 5 olevan 4 artiklan 1 kohdassa oleva 1101,09 euron määrä 1149,54 euron määrällä;j) korvataan liitteessä 5 olevan 4 artiklan 1 kohdassa oleva 825,83 euron määrä 862,17 euron määrällä;k) korvataan liitteessä 5 olevan 4 artiklan 1 kohdassa oleva 550,54 euron määrä 574,76 euron määrällä;l) korvataan liitteessä 5 olevan 4 artiklan 1 kohdassa oleva 440,43 euron määrä 459,81 euron määrällä;m) korvataan liitteessä 5 olevan 5 artiklan 3 kohdassa oleva 1553,86 euron määrä 1622,23 euron määrällä;n) korvataan liitteessä 5 olevan 5 artiklan 3 kohdassa oleva 2071,82 euron määrä 2162,98 euron määrällä;o) korvataan liitteessä 5 olevan 5 artiklan 3 kohdassa oleva 2589,77 euron määrä 2703,72 euron määrällä.2) Tämän päätöksen voimaantulopäivästä alkaen:- korvataan liitteessä 5 olevan 7 artiklan 3 kohdassa oleva 0,23 euron määrä 0,24 euron määrällä.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se tehdään.Tehty Luxemburgissa 5 päivänä kesäkuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Chrisochoïdis(1) EYVL C 26, 30.11.1999, s. 23, säädös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 19 päivänä joulukuuta 2002 annetulla neuvoston säädöksellä (EYVL C 24, 31.1.2003, s. 1).(2) EUVL C 52, 6.3.2003, s. 17.(3) Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).


Avis juridique important

|

32001D0647

2001/647/EY: Neuvoston päätös, tehty 18 päivänä kesäkuuta 2001, Euroopan yhteisön ja Kyproksen tasavallan kirjeenvaihtona tehtävästä sopimuksesta keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan pöytäkirjan lisäämisestä Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan assosiaatiosopimukseen

Virallinen lehti nro L 229 , 25/08/2001 s. 0005 - 0005

Neuvoston päätös,tehty 18 päivänä kesäkuuta 2001,Euroopan yhteisön ja Kyproksen tasavallan kirjeenvaihtona tehtävästä sopimuksesta keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan pöytäkirjan lisäämisestä Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan assosiaatiosopimukseen(2001/647/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan assosiaatiosopimuksessa(1) määrätyn osapuolten keskinäisen hallinnollisen avunannon mahdollistamiseksi tulliasioissa sopimukseen olisi lisättävä pöytäkirja.(2) Tätä varten on Kyproksen tasavallan kanssa käyty neuvotteluja, joiden tuloksena on kirjeenvaihtona tehty sopimus, jonka hyväksyminen on yhteisön edun mukaista,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Kyproksen tasavallan kirjeenvaihtona tehty sopimus keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan pöytäkirjan lisäämisestä Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan assosiaatiosopimukseen.Kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa kirjeenvaihtona tehty sopimus yhteisöä sitovasti.3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja tekee yhteisön puolesta kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa määrätyt ilmoitukset.Tehty Luxemburgissa 18 päivänä kesäkuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Winberg(1) EYVL L 133, 21.5.1973, s. 1.


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2016/890, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2016, Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) annetun päätöksen 2014/219/YUTP muuttamisesta

text:
               7.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 149/6

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2016/890,
   annettu 6 päivänä kesäkuuta 2016,
   Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) annetun päätöksen 2014/219/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 42 artiklan 4 kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 15 päivänä huhtikuuta 2014 päätöksen 2014/219/YUTP (1) Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali).

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 18 päivänä tammikuuta 2016 päätöksen (YUTP) 2016/50 (2), jossa vahvistettiin EUCAP Sahel Malin rahoitusohje 14 päivään tammikuuta 2017 asti.

               (3)

               EUCAP Sahel Malin olisi toteutettavia tehostettuja turvatoimenpiteitä ja sen henkilöstön lukumäärä olisi mukautettava.

               (4)

               Päätös 2014/219/YUTP olisi muutettava EUCAP Sahel Malin rahoitusohjeen mukauttamiseksi,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 2014/219/YUTP 14 artiklan 1 kohta seuraavasti:

      ”EUCAP Sahel Maliin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 15 päivän huhtikuuta 2014 ja 14 päivän tammikuuta 2015 väliselle ajalle on 5 500 000 euroa. EUCAP Sahel Maliin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 15 päivän tammikuuta 2015 ja 14 päivän tammikuuta 2016 väliselle ajalle on 11 400 000 euroa. EUCAP Sahel Maliin liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 15 päivän tammikuuta 2016 ja 14 päivän tammikuuta 2017 väliselle ajalle on 19 775 000 euroa. Neuvosto päättää rahoitusohjeesta seuraaville jaksoille.”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 6 päivänä kesäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. G. J. KAMP

      (1)  Neuvoston päätös 2014/219/YUTP, annettu 15 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) (EUVL L 113, 16.4.2014, s. 21).

      (2)  Neuvoston päätös (YUTP) 2016/50, annettu 18 päivänä tammikuuta 2016, Euroopan unionin YTPP-operaatiosta Malissa (EUCAP Sahel Mali) annetun päätöksen 2014/219/YUTP muuttamisesta (EUVL L 12, 19.1.2016, s. 48).


title: Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevän hallintotoimikunnan – päätös N:o S9, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2013 , korvausmenettelyistä asetuksen (EY) N:o 883/2004 35 ja 41 artiklan panemiseksi täytäntöön  ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti

text:
               27.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/8

         SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄN HALLINTOTOIMIKUNNAN
   PÄÄTÖS N:o S9,
   annettu 20 päivänä kesäkuuta 2013,
   korvausmenettelyistä asetuksen (EY) N:o 883/2004 35 ja 41 artiklan panemiseksi täytäntöön
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2013/C 279/05
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 35 ja 41 artiklan,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 987/2009 66–68 artiklan,
   sekä käsittelee asiaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jonkin jäsenvaltion laitoksen toisen jäsenvaltion laitoksen puolesta suorittamien luontoisetuuksien kustannukset korvataan täysimääräisesti.

               (2)

               Laitosten väliset korvaukset on, jollei muuta ole sovittu, suoritettava nopeasti ja tehokkaasti, jotta vältetään selvittämättömien saatavien kasaantuminen pitkäksi aikaa.

               (3)

               Saatavien kasautuminen saattaisi vaarantaa unionin järjestelmän toimivuuden ja yksityishenkilöiden oikeuksien toteutumisen.

               (4)

               Hallintotoimikunnan tekemän päätöksen N:o S1 mukaisesti oleskelupaikan laitokselle korvataan voimassa olevan eurooppalaisen sairaanhoitokortin perusteella annetusta hoidosta aiheutuneet kustannukset.

               (5)

               Yhteisesti sovituilla parhailla toimintamalleilla voitaisiin nopeuttaa ja tehostaa korvausten selvittämistä laitosten välillä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   A.   Korvaukset todellisten kustannusten perusteella (asetuksen (EY) N:o 987/2009 62 artikla)

   1 artikla
   Laitoksen, joka hakee korvausta todellisten kustannusten perusteella, on esitettävä saatavaa koskeva vaatimus viimeistään asetuksen (EY) N:o 987/2009, jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’, 67 artiklan 1 kohdassa mainitussa määräajassa. Vastaanottavan laitoksen on huolehdittava saatavan maksamisesta täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 5 kohdassa säädetyssä määräajassa, mutta ennen tätä määräaikaa niin nopeasti kuin se kykenee.
   2 artikla
   1.   Sellaisten etuuksien korvaamista koskevat saatavat, jotka on myönnetty eurooppalaisen sairaanhoitokortin, sen korvaavan asiakirjan tai minkä tahansa muun etuuteen oikeuttavan asiakirjan perusteella, voidaan hylätä, ja saatava palauttaa velkojalaitokselle esimerkiksi, mikäli esitettyä saatavaa koskeva vaatimus

               —

               on puutteellinen ja/tai väärin täytetty

               —

               koskee etuutta, jota ei ole annettu eurooppalaisen sairaanhoitokortin tai etuuden saajan käyttämän etuuteen oikeuttavan asiakirjan voimassaoloaikana.

         2.   Saatavaa ei voida hylätä sillä perusteella, että henkilö ei ole enää vakuutettu laitoksessa, joka on myöntänyt eurooppalaisen sairaanhoitokortin tai etuuteen oikeuttavan asiakirjan, edellyttäen että etuudet myönnettiin etuuden saajalle hänen käyttämänsä asiakirjan voimassaoloaikana.
   3.   Laitos, joka on velvollinen korvaamaan eurooppalaisen sairaanhoitokortin perusteella myönnettyjen etuuksien kustannukset, voi pyytää, että laitos, johon henkilö oli oikein rekisteröitynyt etuuksien myöntämisen aikaan, korvaa näiden etuuksien kustannukset ensimmäiselle laitokselle, tai jos henkilöllä ei ollut oikeutta käyttää eurooppalaista sairaanhoitokorttia, selvittää asian asianomaisen henkilön kanssa.
   3 artikla
   Velallislaitos ei voi tarkastella saatavaa siltä osin, täyttääkö se asetuksen (EY) N:o 883/2004 19 artiklan ja 27 artiklan 1 kohdan vaatimukset, ellei voida perustellusti epäillä väärinkäytöstä, kuten Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on selvästi esitetty (3). Velallislaitoksen on näin ollen hyväksyttävä saatavan perusteena olevat tiedot ja maksettava saatava. Jos väärinkäytöstä epäillään, velallislaitos voi pätevistä syistä hylätä saatavan täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 5 kohdan nojalla.
   4 artikla
   Sovellettaessa 2 ja 3 artiklaa, jos velallislaitos epäilee saatavan perusteena olevien tosiseikkojen oikeellisuutta, velkojalaitoksen velvollisuutena on tarkastella uudelleen, oliko saatavaa koskeva vaatimus esitetty asianmukaisesti ja tarvittaessa peruuttaa saatava tai laskea se uudelleen.
   5 artikla
   Saatavaa koskeva vaatimus, joka esitettiin täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 1 kohdassa esitetyn määräajan jälkeen, ei oteta huomioon.
   B.   Korvaukset kiinteämääräisten summien perusteella (täytäntöönpanoasetuksen 63 artikla)

   6 artikla
   Täytäntöönpanoasetuksen 64 artiklan 4 kohdassa säädetty luettelo on esitettävä velallisjäsenvaltion yhteyselimelle viitevuotta seuraavan vuoden loppuun mennessä, ja samaan luetteloon perustuvat saatavaa koskevat vaatimukset on esitettävä samalle elimelle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun vuosittaiset kiinteämääräiset summat henkeä kohti on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, mutta täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.
   7 artikla
   Velkojalaitoksen on mahdollisuuksien mukaan esitettävä samalla kertaa kaikki yksittäistä kalenterivuotta koskevat saatavaa koskevat vaatimukset velallislaitokselle.
   8 artikla
   Kun velallislaitos ottaa vastaan vaatimuksen, joka koskee kiinteämääräisten summien perusteella määritetystä korvauksesta aiheutuvaa saatavaa, sen on huolehdittava saatavan maksamisesta täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 5 kohdassa säädetyssä määräajassa, mutta ennen tätä määräaikaa niin nopeasti kuin se kykenee.
   9 artikla
   Saatavaa koskevaa vaatimusta, joka esitettiin täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 2 kohdassa esitetyn määräajan jälkeen, ei oteta huomioon.
   10 artikla
   Kiinteämääräisten summien perusteella määritettyä korvausta koskeva saatava voidaan hylätä ja palauttaa velkojalaitokselle esimerkiksi, mikäli esitetty saatavaa koskeva vaatimus

               —

               on puutteellinen ja/tai väärin täytetty

               —

               liittyy ajanjaksoon, joka ei kuulu voimassa olevan, etuuteen oikeuttavan asiakirjan perusteella rekisteröinnin piiriin.

         11 artikla
   Jos velallislaitos epäilee saatavan perusteena olevien tosiseikkojen oikeellisuutta, velkojalaitoksen velvollisuutena on tarkastella uudelleen, oliko saatavaa koskeva vaatimus esitetty asianmukaisesti ja tarvittaessa peruuttaa saatava tai laskea se uudelleen.
   C.   Saatavien selvittäminen (täytäntöönpanoasetuksen 67 artikla)

   12 artikla
   1.   Täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 5 kohdan mukaisesti saatavia ei voida riitauttaa, kun sen kuukauden päättymisestä on kulunut 18 kuukautta, jona näitä saatavia koskevat vaatimukset esitettiin velallisjäsenvaltion yhteyselimelle.
   2.   Jos velkojajäsenvaltion yhteyselin ei ole vastannut eikä toimittanut pyydettyjä todisteita 12 kuukauden kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona velkojajäsenvaltion yhteyselin otti riitautuksen vastaan, velkojajäsenvaltion katsotaan hyväksyvän riitautuksen, ja saatava tai sen asiaankuuluvat osat hylätään lopullisesti.
   D.   Osasuoritukset ja viivästyskorot (täytäntöönpanoasetuksen 68 artikla)

   13 artikla
   Jos osasuoritus maksetaan täytäntöönpanoasetuksen 68 artiklan mukaisesti, osasuorituksen määrä määritetään erikseen todellisiin kustannuksiin perustuville saataville (täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 1 kohta) ja kiinteisiin määriin perustuville saataville (täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 2 kohta).
   14 artikla
   1.   Täytäntöönpanoasetuksen 68 artiklan 1 kohdan mukaisen osasuorituksen on oltava vähintään 90 prosenttia velkojajäsenvaltion yhteyselimen esittämän alkuperäisen saatavan kokonaismäärästä.
   2.   Jos velkojajäsenvaltio on antanut yleisen lausunnon, jonka mukaan se hyväksyy osasuoritukset, tällaiset maksut katsotaan hyväksyttäviksi ilman eri toimenpiteitä. Tilintarkastuslautakunta laatii luettelon jäsenvaltioista, jotka ovat ilmoittaneet hyväksyvänsä osamaksut.
   3.   Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ilmoittaneet hyväksyvänsä osasuorituksia yleisesti, on vastattava erityisiin osasuoritustarjouksiin kuuden kuukauden kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona saatavaa koskeva vaatimus esitettiin. Jos vastausta ei anneta asetetussa määräajassa, osasuoritus katsotaan hyväksyttäväksi ja se on suoritettava.
   15 artikla
   1.   Kun kyseessä on sellaisen saatavan selvittäminen, josta on maksettu osasuoritus, velallinen on velvollinen selvittämään ainoastaan saatavan lopullisen määrän ja osasuorituksen välisen eron.
   2.   Jos saatavan määrä on alhaisempi kuin saatavan alkuperäisen määrän perusteella määritetty osasuoritus, velkojajäsenvaltion on joko

               a)

               palautettava liikaa maksettu määrä velallisjäsenvaltiolle. Velkojajäsenvaltion yhteyselimen on suoritettava tällainen selvitys viipymättä ja viimeistään kuuden kuukauden kuluttua sen kuukauden päättymisestä, jona saatavan määrä määritettiin, tai

               b)

               sopia velallisjäsenvaltion kanssa, että liikaa maksettu määrä korvataan myöhemmän saatavan yhteydessä. Selvitysasiakirjassa on yksilöitävä selkeästi myöhemmän saatavan yhteydessä korvattava liikaa maksettu määrä.

         3.   Osasuorituksen tuottama korko ei pienennä velallisjäsenvaltion velkaa, ja se pysyy velkojajäsenvaltion omaisuutena.
   16 artikla
   1.   Täytäntöönpanoasetuksen 68 artiklan 1 kohdan mukainen viivästyskorko lasketaan kuukausien lukumäärän perusteella seuraavaa kaavaa käyttäen:

   jossa

               —

               I tarkoittaa viivästyskorkoa,

               —

               PV (”nykyarvo”) tarkoittaa viivästyneen maksun arvoa; arvo määritetään maksamattoman saatavan määränä, jota ei ole selvitetty täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädetyissä määräajoissa ja josta ei ole maksettu osasuoritusta täytäntöönpanoasetuksen 68 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nykyarvoon sisältyy ainoastaan saatava tai sen osat, jotka velkoja- ja velallisjäsenvaltio ovat keskinäisesti tunnustaneet päteviksi, vaikka koko saatava tai sen osa olisi riitautettu,

               —

               i tarkoittaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan varten vahvistamaa vuosikorkoa, joka oli voimassa sen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona maksu olisi pitänyt suorittaa,

               —

                     n
                   tarkoittaa ajankohtaa (kuukausina), joka alkaa täytäntöönpanoasetuksen 68 artiklan 1 kohdassa eriteltyjen määräaikojen umpeutumisen jälkeisenä ensimmäisenä kuukautena ja päättyy maksun vastaanottamiskuukautta edeltävänä kuukautena. Ajankohta ei keskeydy täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 7 kohdan mukaisen menettelyn aikana.

         2.   Velkojajäsenvaltion yhteyselimen on esitettävä velallisjäsenvaltion yhteyselimelle viivästyskorkosaatavaa koskeva vaatimus kuuden kuukauden kuluessa sen kuukauden jälkeen, jona viivästynyt maksu suoritettiin.
   3.   Edellä 2 kohdassa säädetyn määräajan jälkeen esitettyä viivästyskorkosaatavaa koskevaa vaatimusta ei oteta huomioon.
   17 artikla
   1.   Viivästyskorko on maksettava velkojajäsenvaltion yhteyselimelle 12 kuukauden kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona saatavaa koskeva vaatimus esitettiin velallisjäsenvaltion yhteyselimelle.
   2.   Tilintarkastuslautakunnan on jommankumman osapuolen esittämästä perustellusta pyynnöstä helpotettava tilien lopullista selvittämistä, jos viivästyskorosta ei päästä sopuun 1 kohdassa säädetyssä määräajassa. Tilintarkastuslautakunnan on annettava perusteltu lausunto kuuden kuukauden kuluessa sen kuukauden jälkeen, jona asia siirrettiin sen käsittelyyn.
   E.   Erinäiset säännökset

   18 artikla
   1.   Tässä päätöksessä tarkoitettujen maksujen maksupäivä on velkojajäsenvaltion yhteyselimen pankkilaitoksen vahvistama liiketoimen arvopäivä.
   2.   Velallisjäsenvaltion yhteyselimen on vahvistettava ottaneensa vastaan esitettyä saatavaa koskevan vaatimuksen kahden kuukauden kuluessa saatavan vastaanottamisesta. Vahvistuksessa on eriteltävä päivämäärä, jona saatavaa koskeva vaatimus otettiin vastaan.
   3.   Vähintään kaksi jäsenvaltiota tai niiden toimivaltaiset viranomaiset tai yhteyselimet voivat olla soveltamatta tässä päätöksessä säädettyjä selvitysmenetelmiä tai soveltaa muunlaisia selvitysmenetelmiä.
   4.   Tilintarkastuslautakunnan täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 7 kohdan mukaisesti antamassa lausunnossa voidaan olla soveltamatta tässä päätöksessä säädettyjä selvitysmenetelmiä tai soveltaa muunlaista selvitysmenetelmää ottaen huomioon jäsenvaltioiden viranomaisten ja toimielinten moitteettoman yhteistyön periaate.
   F.   Loppusäännökset

   19 artikla
   1.   Toimielinten olisi varmistettava niiden välinen moitteeton yhteistyö ja toimittava ikään kuin ne panisivat täytäntöön omaa lainsäädäntöään.
   2.   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan julkaisun jälkeisestä ensimmäisestä päivästä alkaen kaikkiin saataviin, jotka koskevat velkojajäsenvaltion tileihin asetuksen (EY) N:o 987/2009 voimaantulon jälkeen kirjattuihin todellisiin menoihin perustuvia korvauksia tai Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EY) N:o 987/2009 voimaantulon jälkeen julkaistuihin kiinteämääräisiin summiin perustuvia korvauksia.
   3.   Tämä päätös korvaa 2 päivänä lokakuuta 2009 annetun päätöksen N:o S4.
   4.   Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, 12 artiklan 2 kohtaa ja 18 artiklan 2 kohtaa sovelletaan 2 kohdassa tarkoitettuja saatavia koskeviin vaatimuksiin, jotka esitettiin velallisjäsenvaltion yhteyselimelle sen jälkeen, kun tämä päätös oli julkaisu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Anne McMANUS

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Asiassa C-145/03, Annette Kellerin perilliset vastaan Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), 12 päivänä huhtikuuta 2005 annettu tuomio (Kok. 2005, s. I-02529).


Avis juridique important

|

41999D0499

1999/499/EY, EHTY, Euratom: Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, tehty yhteisellä sopimuksella komission puheenjohtajaksi nimetyn kanssa 19 päivänä heinäkuuta 1999, niiden henkilöiden nimeämisestä, jotka jäsenvaltioiden hallitukset aikovat nimittää Euroopan yhteisöjen komission jäseniksi

Virallinen lehti nro L 194 , 27/07/1999 s. 0045 - 0046

JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS,tehty yhteisellä sopimuksella komission puheenjohtajaksi nimetyn kanssa19 päivänä heinäkuuta 1999,niiden henkilöiden nimeämisestä, jotka jäsenvaltioiden hallitukset aikovat nimittää Euroopan yhteisöjen komission jäseniksi(1999/499/EY, EHTY, Euratom)EUROOPAN YHTEISÖJEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka YHTEISELLÄ SOPIMUKSELLA KOMISSION PUHEENJOHTAJAKSI NIMETYN KANSSAottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 214 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 215 artiklan,ottavat huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 12 artiklan,ottavat huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 128 artiklan,sekä katsovat seuraavaa:1) jäsenvaltioiden hallitusten edustajat nimesivät 24 päivänä maaliskuuta 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston yhteydessä yhteisellä sopimuksella Romano Prodin henkilöksi, jonka ne aikovat nimittää komission puheenjohtajaksi,2) Euroopan parlamentti on 5 päivänä toukokuuta 1999 antamallaan päätöslauselmalla hyväksynyt tämän nimeämisen,3) Romano Prodi on 9 päivänä heinäkuuta 1999 ilmoittanut tulokset hänen yhteydenotoistaan jäsenvaltioiden hallituksiin,4) ottaen huomioon, että 22 päivänä tammikuuta 2000 päättyväksi toimikaudeksi nimitetty komissio erosi kokonaisuudessaan 16 päivänä maaliskuuta 1999, uuden komission olisi voitava aloittaa toimikautensa mahdollisimman pian ja jatkaa toimintaansa 23 päivänä tammikuuta 2000 täyden viisivuotisen toimikauden ajan,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artikla1. Jäsenvaltioiden hallitusten edustajat aikovat yhteisellä sopimuksella komission puheenjohtajaksi nimetyn Romano Prodin kanssa nimittää jäljempänä luetellut henkilöt komission jäseniksi sekä eron saaneiden komission jäsenten tilalle näiden jäljellä olevan toimikauden ajaksi 22 päivään tammikuuta 2000 että tätä seuraavaksi 23 päivänä tammikuuta 2000 alkavaksi ja 22 päivänä tammikuuta 2005 päättyväksi viiden vuoden toimikaudeksi:- Michael Barnier- Frits Bolkestein- Philippe Busquin- David Byrne- Loyola de Palacio del Valle Lersundi- Anna Diamantopoúlou- Franz Fischler- Neil Kinnock- Pascal Lamy- Erkki Liikanen- Mario Monti- Poul Nielsen- Christopher Patten- Viviane Reding- Michaele Schreyer- Pedro Solbes Mira- Günter Verheugen- António Vitorino- Margot Wallström2. Euroopan parlamentissa äänestetään komission puheenjohtajaksi ja muiksi jäseniksi näin nimettyjen henkilöiden hyväksymisestä yhtenä kokoonpanona.2 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 1999.T. HALONENPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

32000D0003

2000/3/EY: Neuvoston päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 1999, Euroopan yhteisön ja Egyptin arabitasavallan tekstiilituotteiden kauppaa koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta

Virallinen lehti nro L 002 , 05/01/2000 s. 0068 - 0068

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 21 päivänä joulukuuta 1999,Euroopan yhteisön ja Egyptin arabitasavallan tekstiilituotteiden kauppaa koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta(2000/3/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:1) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Egyptin arabitasavallan tekstiilituotteiden kauppaa koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan.2) Yhteisymmärryspöytäkirjaa olisi sovellettava väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2000 odotettaessa sen tekemiseksi tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamista, jollei Egyptin arabitasavallan vastavuoroisesta väliaikaisesta soveltamisesta muuta johdu,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaEuroopan yhteisön ja Egyptin arabitasavallan tekstiilituotteiden kauppaa koskevaa yhteisymmärryspöytäkirjaa sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2000 odotettaessa sen tekemiseksi tervittavien menettelyjen päätökseen saattamista, jollei Egyptin arabitasavallan vastavuoroisesta väliaikaisesta soveltamisesta muuta johdu(1).Parafoidun yhteisymmärryspöytäkirjan teksti on tämän päätöksen liitteenä.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. HALONEN(1) Neuvoston pääsihteeristö julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa päivämäärän, josta alkaen sopimusta sovelletaan väliaikaisesti.


title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 78/00/KOL, tehty 12 päivänä huhtikuuta 2000, ETA:n valtiontukisääntöjen soveltamista valtiontakauksiin ja julkisille teollisuusyrityksille annettuihin takauksiin koskevien suuntaviivojen tarkistamisesta ja valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 27. kerran

text:
Avis juridique important

|

E2000C0078

Virallinen lehti nro L 274 , 26/10/2000 s. 0029 - 0035

EFTAn valvontaviranomaisen päätösN:o 78/00/KOL,tehty 12 päivänä huhtikuuta 2000,ETA:n valtiontukisääntöjen soveltamista valtiontakauksiin ja julkisille teollisuusyrityksille annettuihin takauksiin koskevien suuntaviivojen tarkistamisesta ja valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 27. kerranEFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen(1) ja erityisesti sen 61-63 artiklan,ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen(2) ja erityisesti sen 24 artiklan ja pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:EFTAn valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla valtiontukea koskevan lainsäädännön soveltamisen,valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla EFTAn valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa taikka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos EFTAn valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena,palauttaa mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt(3), jotka se on hyväksynyt 19 päivänä tammikuuta 1994(4), ja erityisesti niiden 17 jaksoon (tuki valtiontakausten muodossa) ja 20 jakson 7.2 kohtaan sisältyvät säännöt (takaukset julkisille teollisuusyrityksille),Euroopan komissio on antanut 24 päivänä marraskuuta 1999 tiedonannon EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14),kyseinen tiedonanto on myös Euroopan talousalueen kannalta merkityksellinen,ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on taattava koko Euroopan talousalueella,ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevaan lukuun "Yleistä" kuuluvan II kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen on tasapuolisten kilpailuedellytysten säilyttämiseksi Euroopan yhteisöjen komissiota kuultuaan hyväksyttävä oikeudellisia asiakirjoja, jotka vastaavat komission antamia asetuksia,EFTAn valvontaviranomainen on kuullut Euroopan yhteisöjen komissiota,EFTAn valvontaviranomainen on kuullut EFTAn jäsenvaltioita monenvälisissä kokouksissa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1. Valtiontuen suuntaviivoja muutetaan korvaamalla nykyinen 17 jakso ja 20 jakson 7.2 kohdan 1 alakohta uudella 17 jaksolla, joka on tämän päätöksen liitteessä I.2. Tämä päätös ja sen liite I julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.3. Tämä päätös annetaan tiedoksi EFTA-valtioille lähettämällä niille jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä I.4. Päätös annetaan tiedoksi Euroopan yhteisöjen komissiolle ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 27 olevan d kohdan mukaisesti lähettämällä sille jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä I.5. Tämän päätöksen englanninkielinen toisinto on todistusvoimainen.Tehty Brysselissä 12 päivänä huhtikuuta 2000.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaKnut AlmestadPuheenjohtaja(1) Jäljempänä "ETA-sopimus".(2) Jäljempänä "valvonta- ja tuomioistuinsopimus".(3) Jäljempänä "valvonta- ja tuomioistuinsopimus".(4) Julkaistu alun perin EYVL:ssä L 231, 3.9.1994 ja sen ETA-täydennysosassa N:o 32 samana päivänä, muutettu viimeksi (26. muutos) 5 päivänä huhtikuuta 2000 tehdyllä päätöksellä N:o 72/00/KOL (ks. tämän virallisen lehden s. 26).LIITE I"17 VALTIONTAKAUKSET(1)17.1 Johdanto(1) Tässä jaksossa selvitetään EFTAn valvontaviranomaisen näkemyksiä takauksina myönnetyistä valtiontuista. Yleensä takaukset liittyvät lainaan tai muuhun rahoitussitoumukseen, josta lainanottaja sopii lainanantajan kanssa. Tämä jakso kattaa kuitenkin kaikki takausmuodot oikeusperustasta ja rahoitustoimen luonteesta riippumatta. Takaukset voidaan myöntää yksittäisinä takauksina tai takausjärjestelmään kuuluvina. Jos niihin kuuluu tukea, tästä useimmissa tapauksissa hyötyy lainanottaja. Tietyissä olosuhteissa lainanantajakin voi saada tukea.(2) Tämä jakso ei rajoita ETA-sopimuksen 125 artiklan soveltamista eikä se rajoita EFTA-valtioiden sääntöjä omistusoikeusjärjestelmistä. EFTAn valvontaviranomainen suhtautuu puoluettomasti sekä julkiseen että yksityiseen omistukseen. Tämä jakso ei koske vientiluottotakuita.(3) EFTAn valvontaviranomainen antoi vuonna 1994 valtiontakauksia koskevat suuntaviivat(2), joiden mukaan EFTAn valvontaviranomainen katsoo valtion joko suoraan tai rahoituslaitosten välityksellä antamien takauksien kuuluvan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Suuntaviivojen mukaan EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava suunnitelmista perustaa takausjärjestemiä tai myöntää takauksia, jotka eivät kuuluu mihinkään järjestelmään. Takauksia on käsitelty myös EFTAn valvontaviranomaisen vuonna 1994 hyväksymissä suuntaviivoissa valtiontukea koskevien määräysten soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin(3).(4) Tämän jälkeen saatu kokemus osoittaa, että EFTAn valvontaviranomaisen politiikkaa tällä alueella olisi tarkistettava. Tämä jakso korvaa valtiontakauksia koskevan nykyisen 17 jakson ja 20 jakson 20.7.2 kohdan 1 alakohdan. Tavoitteena on antaa EFTA-valtioille yksityiskohtaisempaa selvitystä periaatteista, joita EFTAn valvontaviranomainen noudattaa tulkitessaan ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklaa sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjaa 3 ja niiden soveltamista valtiontakauksiin. EFTAn valvontaviranomaisen tarkoituksena on tehdä tällä alalla noudattamastaan politiikasta mahdollisimman avointa ja varmistaa siten, että EFTAn valvontaviranomaisen päätökset ovat ennakoitavia ja kaikkia osapuolia kohdellaan tasapuolisesti.17.2 ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan sovellettavuus17.2.1 Tuki lainanottajalle(1) Lainanottaja yleensä on tuensaaja. Valtiontakauksella lainanottaja saa lainalleen rahoitusmarkkinoilla yleisesti saatavilla olevia edullisemmat ehdot. Valtiontuella lainanottaja saa alhaisemman koron ja/tai antaa vähemmän vakuuksia. Joissain tapauksissa lainanottaja ei ilman valtion takausta löytäisi rahoituslaitosta, joka olisi valmis antamaan sille lainaa millään ehdoilla. Valtiontakaukset voivat siten helpottaa uusien yritysten perustamista, ja niiden avulla jotkin yritykset saattavat hankkia rahoitusta uutta liiketoimintaa tai toiminnan ylläpitämistä varten sen sijaan, että liiketoiminta lopetettaisiin tai järjesteltäisiin uudelleen, ja tämä vääristää kilpailua. Yleensä valtiontakaukset kuuluvat siten ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos ne vaikuttavat sopimuspuolten väliseen kauppaan ja jos niistä perittävät maksut eivät ole markkinoilla noudatettavien maksujen mukaisia.(2) Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio kantaa takaukseen liittyvän riskin. Tällaisesta valtion ottamasta riskistä peritään tavallisesti asianmukainen maksu. Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta, yritys hyötyy ja samalla menetetään valtion varoja. Siten kyseessä voi olla ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukainen valtiontuki, vaikka valtio ei joutuisi maksamaan takaamaansa määrää. Tuki myönnetään sillä hetkellä kun takaus annetaan, ei silloin kun vaaditaan takaussuoritusta tai kun suoritetaan takaussitoumuksen mukaisia maksuja. Takausta myönnettäessä on arvioitava, onko takaus valtiontukea ja jos on, mikä on tuen määrä.(3) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että myös tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valtiontakauksen tai sen, että valtio kattaa tappiot, ovat takauksina myönnettyä valtiontukea. Samaa periaatetta sovelletaan myös silloin kun valtio hyväksyy rajoittamattoman vastuun yrityksen veloista hankkiessaan osakkuuden siitä sen sijaan, että valtio rajoittaisi vastuutaan(4).(4) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta kattaa EFTA-valtion myöntämän tai valtion varoista myönnetyn tuen. Siten tueksi voidaan katsoa sekä valtion suoraan antamat eli keskushallinnon, alueellisten tai paikallisten viranomaisten antamat takaukset että viranomaisten määräysvallassa olevien yritysten antamat takaukset samalla tavoin kuin muiden tukimuotojen osalta.17.2.2 Tuki lainanantajalle(1) Vaikka tuensaaja yleensä on lainanottaja, tietyissä tilanteissa tuesta voi hyötyä (myös) lainanantaja. Tällaisissa tapauksissa EFTAn valvontaviranomainen tutkii tuen asianmukaisella tavalla.(2) Jos esimerkiksi lainaa tai muuta rahoitussitoumusta koskevia suorituksia on jo tehty ja valtiontakaus annetaan jälkikäteen muuttamatta kyseisen lainan tai rahoitussitoumuksen ehtoja tai jos takauksen kohteena olevaa lainaa käytetään saman luottolaitoksen myöntämän toisen, takaamattoman lainan takaisinmaksuun, kysessä saattaa myös olla tuki lainanantajalle, jos lainan vakuudet paranevat. Tällainen tuki voi suosia lainanantajaa ja vääristää kilpailua, ja se kuuluu yleensä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.17.3 Tuen määrä(1) Yksittäisen valtiontakauksen tukiosuutta on arvioitava takauksen ja lainan (tai muun rahoitussitoumuksen) yksityiskohtien perusteella. Asian kannalta merkityksellisiä seikkoja ovat erityisesti takaus- ja laina-aika ja -määrä, lainanottajan maksulaiminlyöntien riski ja takauksesta maksama hinta, mahdollisten vakuuksien luonne, miten ja milloin valtio voi joutua maksamaan velan sekä valtion käytettävissä olevat keinot (esim. konkurssiin asettaminen) takausmäärän perimiseksi takaisin lainanottajalta sen jälkeen kun velkaa on haettu takaajalta.(2) Lainan vakuudeksi annettujen takausten avustusekvivalentti tiettynä vuonna- voidaan laskea samalla tavalla kuin korkotukilainan avustusekvivalentti, jolloin korkotuki on markkinakoron ja valtiontakauksen mahdollistaman koron erotus sen jälkeen kun mahdolliset takausmaksut on vähennetty, tai- voi vastata seuraavien lukujen erotusta: a) takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen määrä kerrottuna riskiä kuvaavalla luvulla (maksulaiminlyönnin todennäköisyys) ja b) mahdollisesti suoritettu takausmaksu eli (takausmäärä × riski) - takausmaksu, taikka- voidaan laskea muuta objektiivisesti perusteltua ja yleisesti hyväksyttyä menetelmää käyttäen.Yksittäisiin takauksiin olisi periaatteessa käytettävä aina ensimmäistä menetelmää ja takausjärjestelmiin toista.Riskiä kuvaavan luvun olisi perustuttava vastaavissa olosuhteissa (ala, yrityksen koko, yleinen taloudellinen toimeliaisuus) myönnettyjen lainojen lyhentämisen laiminlyönneistä saatuihin kokemuksiin. Vuosittaiset avustusekvivalentit olisi diskontattava nykyarvoonsa viitekorkoa käyttäen, jonka jälkeen ne olisi laskettava yhteen kokonaisavustusekvivalentin selville saamiseksi.(3) Jos lainaa myönnettäessä on todennäköistä, että lainanottaja laiminlyö maksuja esimerkiksi taloudellisten vaikeuksien vuoksi, takauksen arvo saattaa olla sama kuin määrä, jonka takaus tosiasiassa kattaa.(4) Jos valtiontakaus kattaa koko rahoitussitoumuksen, lainanantaja ei ole kovinkaan motivoitunut kartoittamaan lainasta aiheutuvia riskejä eikä turvaamaan tai minimoimaan niitä tai arvioimaan lainanottajan luottokelpoisuutta. Takaajakaan ei välttämättä aina suorita tällaista riskien arviointia, koska tarvittavat keinot puuttuvat. Koska kannustin minimoida riski lainan takaisinmaksun laiminlyönnistä puuttuu, lainanantajat saattavat myöntää helposti lainoja, joihin liittyy tavanomaista suurempi kaupallinen riski, ja valtion vastuulle saattaa jäädä enemmän takauksia, joihin liittyy suuria riskejä.(5) EFTAn valvontaviranomaisen mielestä lainanantajalla on riittävä kannustin lainanottajan luottokelpoisuuden perusteelliseen arviointiin(5), lainojensa riittävään turvaamiseen ja rahoitustoimeen liittyvien riskien kartoittamiseen, jos vähintään 20 prosenttia lainan määrästä jää takauksen ulkopuolelle(6). Tämän vuoksi EFTAn valvontaviranomainen yleensä tutkii kriittisesti sellaiset takaukset, jotka kattavat rahoitussitoumuksen kokonaan (tai lähes kokonaan).(6) Valtiontakausjärjestelmien osalta yksittäisten tapausten yksityiskohtia ei välttämättä tunneta silloin kun järjestelmä on arvioitavana. Tällaisessa tilanteessa tukea on arvioitava ottaen huomioon takausjärjestelmän ehdot, kuten lainojen enimmäismäärä ja laina-aika, takauskelpoisen yrityksen ja hankkeen laji, lainanottajalta vaaditut vakuudet, takausmaksu ja korko.17.4 Olosuhteet, joiden vallitessa kyse ei ole tuesta(1) Valtion antama yksittäinen takaus tai valtiontakausjärjestelmä jää ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, jos myönnettävä tuki ei suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa. Tällöin EFTA-valtion ei tarvitse ilmoittaa takauksesta. Takaus ei myöskään ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaan valtiontukea, jos toimenpide ei vaikuta sopimuspuolten väliseen kauppaan.(2) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että yksittäinen valtiontakaus ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:a) lainanottaja ei ole taloudellisissa vaikeuksissa;b) lainanottaja voisi periaatteessa saada rahoitusmarkkinoilta markkinaehtoista lainaa ilman valtion väliintuloa;c) takaus liittyy tiettyyn rahoitustoimeen, sille on asetettu kiinteä enimmäismäärä, se ei kata enempää kuin 80 prosenttia lainansaamisen tai muun rahoitussitoumuksen määrästä (lukuun ottamatta joukkolainoja ja vastaavia instrumentteja) ja sen voimassaoloaika on rajoitettu;d) takauksesta maksetaan markkinahinta (joka kuvastaa muun muassa takausmäärää ja takauksen kestoa, lainanottajan antamia vakuuksia, lainanottajan taloudellista tilannetta, toimialaa ja näkymiä, maksulaiminlyöntien määrää alalla ja muita taloudellisia olosuhteita).(3) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että valtiontakausjärjestelmä ei muodosta ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:a) järjestelmän ehtojen mukaan takauksia ei voida antaa lainanottajille, jotka ovat taloudellisissa vaikeuksissa;b) lainanottajat voisivat periaatteessa saada rahoitusmarkkinoilta markkinaehtoista lainaa ilman valtion väliintuloa;c) takaukset liittyvät tiettyyn rahoitustoimeen, niille on asetettu kiinteä enimmäismäärä, ne kattavat enintään 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitussitoumuksen määrästä (lukuun ottamatta joukkolainoja ja vastaavia instrumentteja) ja niiden voimassaoloaika on rajoitettu;d) järjestelmän ehdot perustuvat realistiseen riskien arviointiin, joten on erittäin todennäköistä, että takauksensaajina olevien yritysten maksamat takausmaksut kattavat takauksista aiheutuvat kulut;e) järjestelmä sisältää tulevien takausten myöntämiseen sovellettavat ehdot, ja koko järjestelmän rahoitusta tarkastellaan uudelleen ainakin kerran vuodessa;f) takausmaksut kattavat sekä takauksen myöntämiseen liittyvät tavanomaiset riskit että järjestelmän hallinnolliset kulut, ja jos valtio antaa alkupääoman takausjärjestelmän perustamiseen, niihin sisältyy tavanomainen tuotto pääomalle.(4) Jos 17.4 kohdan 2-3 alakohdassa esitettyjä ehtoja ei noudateta, tämä ei merkitse, että kyseinen takaus tai takausjärjestelmä katsottaisiin ilman muuta valtiontueksi. Jos on epäilyksiä siitä, että suunnitellussa takauksessa tai takausjärjestelmässä on kyse valtiontuesta, siitä on syytä tehdä ilmoitus.(5) Joissain olosuhteissa saatetaan suunnitella valtiontakausten käyttämistä, jotta yritykset ja erityisesti pk-yritykset voisivat saada lainaa, jota ne eivät saisi rahoitusmarkkinoilta. Yritysten toiminta on ehkä vasta käynnistymässä tai laajenemassa nopeasti taikka yritykset ovat ehkä pieniä, joten niillä ei ole riittäviä vakuuksia lainaa tai takausta varten. Ne saattavat kuulua riskiyritysten luokkaan (joiden odotetaan tuottavan voittoa vasta pitkällä aikavälillä ja/tai samantyyppisten yritysten epäonnistuminen on erittäin tavallista). Näin voi olla esimerkiksi uusia, innovatiivisia tuotteita tai prosesseja koskevissa hankkeissa. EFTAn valvontaviranomaisen mielestä tällaiset olosuhteet eivät yleensä merkitse, että valtiontakaukset jäisivät ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Tälläisissa olosuhteissa annetuista valtiontakauksista olisi siten ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle riittävän ajoissa samalla tavoin kuin muissa olosuhteissa annetuista takauksista.17.5 Takauksena annettujen valtiontukien soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan(1) EFTAn valvontaviranomaisen on tutkittava ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvien valtiontakausten soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan. Ennen kuin soveltuvuus voidaan arvioida, on selvitettävä, kuka tuen saa. Kuten 17.2 kohdassa todetaan, tuensaaja voi olla lainanottaja, sen antaja tai molemmat.(2) Useimmissa tapauksissa takaus merkitsee tukea lainanottajalle (17.2.1 kohta). EFTAn valvontaviranomainen tutkii tällaisen tuen soveltuvuuden ETA-sopimuksen toimintaan käyttäen samoja sääntöjä, joita sovelletaan muihin tukimuotoihin. Soveltuvuuden arvioinnissa käytetyt perusteet on nähtävissä horisontaalista, alueellista ja alakohtaista tukea koskevissa suuntaviivojen jaksoissa. Arvioinnissa kiinnitetään huomiota erityisesti tuen intensiteettiin, tuensaajien ominaisuuksiin ja tavoitteisiin.(3) EFTAn valvontaviranomainen hyväksyy takaukset, jos ne on sopimuksella sidottu erityisehtoihin, joihin voi jopa sisältyä tuensaajayrityksen asettaminen konkurssiin tai vastaava menettely. Ehdot on hyväksyttävä siinä vaiheessa, kun EFTAn valvontaviranomainen tutkii ehdotetun takauksen alustavasti osana valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaista tavanomaista menettelyä takauksen myöntämisvaiheessa. Jos EFTA-valtio haluaa myöntää takauksen muilla ehdoilla kuin takauksen myöntämisvaiheessa alun perin oli sovittu, EFTAn valvontaviranomainen pitää takauksen myöntämistä uutena tukena, josta on ilmoitettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti.(4) Jos takaus sisältää tukea lainanantajalle (17.2.2 kohta), on muistettava, että tällöin voi kyseessä periaatteessa olla toimintatuki.17.6 Seuraamukset valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan rikkomisesta(1) Jos EFTA-valtio ei noudata valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaista velvollisuuttaan ilmoittaa tuesta etukäteen ja olla toteuttamatta sitä ennen lopullista päätöstä, takauksen tukiosuus katsotaan näiden suuntaviivojen 6 jakson mukaisesti sääntöjenvastaiseksi tueksi. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan kolmannen lauseen rikkomisen osalta on erotettava erilaiset tilanteet. Seuraavassa tutkitaan tilannetta tuensaajan kannalta ja sellaisten lainanantajien kannalta, jotka eivät ole tuensaajia.(2) Jos tuki on myönnetty sääntöjenvastaisesti, tästä koituu riski takaukseen sisältyvän tuen saajille. EFTAn valvontaviranomainen voi toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä näiden suuntaviivojen 6 jakson 6.2.1 kohdan mukaisesti, kunnes tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille on selvitetty. Jos EFTAn valvontaviranomainen tutkimuksen perusteella toteaa, että kyseinen valtiontuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, tuki peritään takaisin tuensaajalta näiden suuntaviivojen 6 jakson 6.2.3 kohdan mukaisesti, vaikka tämä merkitsisi yrityksen asettamista konkurssiin.(3) Tuensaajiin kohdistuu riski myös kansallisella tasolla, koska kansallisten tuomioistuinten velvollisuus on turvata oikeudet, joita asianomaisilla on EFTA-valtioiden kansalliseen lainsäädäntöön sisällytetyn, valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan viimeisen lauseen 'jäädyttämissäännöksen' mukaisen kiellon seurauksena. Koska valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan viimeinen lause on sisällytetty EFTA-valtioiden kansalliseen lainsäädäntöön, kansallisilla tuomioistuimilla on riittävät valtuudet varmistaa, että 'jäädyttämissäännöstä' noudatetaan(7). EFTA-valtioiden kansallisten tuomioistuinten on tehtävä tarvittavat johtopäätökset valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen menettelysääntöjen vastaisesti myönnetyn tuen sääntöjenvastaisuudesta. Kansallisen tuomioistuimen on yleensä hyväksyttävä sääntöjenvastaisen tuen palauttamista koskeva vaatimus(8).(4) Takaukset eroavat avustusten ja verovapautusten kaltaisista valtiontukitoimenpiteistä siinä mielessä, että myöntäessään takauksen valtio perustaa oikeussuhteen lainanantajaan. Tämän vuoksi on tutkittava, onko sääntöjenvastaisesti myönnetyllä valtiontuella seurauksia myös kolmansille. Lainoille myönnettyjen valtiontakausten kohdalla tämä koskee pääasiassa lainan antaneita rahoituslaitoksia. Jos kyseessä ovat takaukset joukkolainoille, jotka on laskettu liikkeeseen rahoituksen saamiseksi yrityksille, tämä koskee joukkolainojen liikkeeseen laskuun osallistuneita rahoituslaitoksia.(5) Kysymys, vaikuttaako tuen sääntöjenvastaisuus valtion ja kolmansien väliseen oikeussuhteeseen, on tutkittava kansallisen oikeuden perusteella. Kansallisten tuomioistuinten on ehkä tutkittava, estääkö kansallinen oikeus takaussopimusten noudattamisen. EFTAn valvontaviranomaisen mielestä tässä yhteydessä olisi otettava huomioon ETA-oikeuden rikkominen. Tämän vuoksi lainanantajien kannattaa aina varmistaa takuiden yhteydessä, että ETAn valtiontukisääntöjä on noudatettu. EFTA-valtioiden olisi pystyttävä toimittamaan niille EFTAn valvontaviranomaisen yksittäiselle tuelle tai tukijärjestelmälle antama asianumero sekä mahdollisesti julkinen kopio EFTAn valvontaviranomaisen päätöksestä ja tiedot, missä Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa se on julkaistu. EFTAn valvontaviranomainen puolestaan tekee parhaansa tiedottaakseen hyväksymistään tukitapauksista ja -järjestelmistä avoimesti.17.7 EFTAn valvontaviranomaiselle toimitettavat EFTA-valtioiden kertomukset(1) Koska tilanne rahoitusmarkkinoilla saattaa muuttua ja koska valtiontakausten arvoa on vaikea arvioida, on erityisen tärkeää, että EFTAn valvontaviranomaisen hyväksymiä valtiontakausjärjestelmiä seurataan jatkuvasti ETA-sopimuksen 62 artiklan 1 kohdan mukaisesti. EFTAn valvontaviranomaiselle vuosittain esitettävissä kertomuksissa on kustannuksia koskevien tavanomaisten tietojen lisäksi ilmoitettava (sekä takausjärjestelmien että yksittäisten takausten osalta) voimassa olevien valtiontakausten kokonaismäärä, maksuja laiminlyöneiden velallisten puolesta valtion varoista maksettu kokonaismäärä (josta on vähennetty takaisinperityt varat) ja valtiontakauksista kyseisenä vuonna maksetut takausmaksut. Näiden tietojen avulla pyritään laskemaan maksulaiminlyöntien määrä, ja tietoja käytetään arvioitaessa tulevia takauksia ja tulevien takausmaksujen mahdollista suuruutta.(2) EFTAn valvontaviranomainen ei muuta valtiontakausjärjestelmiä koskevia alkuperäisiä päätöksiään valtiontuen olemassaolosta tai laajuudesta sellaisten edellä mainittuihin kertomuksiin sisällytettyjen tietojen perusteella, joita sillä ei ollut tai jotka eivät olleet ennakoitavissa aikaisempaa päätöstä tehtäessä. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti EFTAn valvontaviranomainen voi kuitenkin tehdä EFTA-valtioille ehdotuksia aiheellisiksi toimenpiteiksi, joilla muutetaan voimassa olevaa valtiontakausjärjestelmää."(1) Tämä jakso vastaa komission tiedonantoa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14).(2) Suuntaviivojen 17 jakso, joka vastaa seuraavia komission kirjeitä EY:n jäsenvaltioille: SG(89) D/4328, 5.4.1989, ja SG(89) D/12772, 12.10.1989 (ETA-sopimuksen liitteessä XV oleva 11-12 kohta).(3) Ks. näiden suuntaviivojen 20 jakso, jonka 20.7.2 kohdassa käsitellään takauksia.(4) Ks. näiden suuntaviivojen 20 jakson 20.7.2 kohdan 2 ja 3 alakohta.(5) Olettaen, että yritys antaa samanlaiset vakuudet valtiolle ja luottolaitokselle.(6) Valtiontakauksia koskevan kyselyn vastauksista ilmenee, että useat jäsenvaltiot toimivat tämän säännön mukaisesti jo nyt. Monet takaukset kattavat kuitenkin niiden perusteena olevan rahoitustoimenpiteen koko määrän, jolloin lainan antaneen rahoituslaitoksen oma etu ei edellytä lainanottajan luottokelpoisuuden arvioimista.(7) Ks. myös näiden suuntaviivojen 9 A jakso (kansallisten tuomioistuinten ja EFTAn valvontaviranomaisen yhteistyöstä valtiontukien alalla).(8) Ks. asiassa C-39/94 Syndicat Français de l'Express International (SFEI) ym. v. La Poste ym. 11.7.1996 annettu tuomio (Kok. 1996, s. I-3547).