title: 2012/793/EU: Neuvoston päätös, annettu 11 päivänä joulukuuta 2012 , puun viennissä Venäjän federaatiosta Euroopan unioniin sovellettavien tariffikiintiöiden hallinnointia koskevan Euroopan unionin ja Venäjän federaation välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen sekä kyseisessä sopimuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntöjä koskevan Euroopan unionin ja Venäjän federaation hallituksen välisen pöytäkirjan tekemisestä

text:
               19.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 349/3

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 11 päivänä joulukuuta 2012,
   puun viennissä Venäjän federaatiosta Euroopan unioniin sovellettavien tariffikiintiöiden hallinnointia koskevan Euroopan unionin ja Venäjän federaation välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen sekä kyseisessä sopimuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntöjä koskevan Euroopan unionin ja Venäjän federaation hallituksen välisen pöytäkirjan tekemisestä
   (2012/793/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Puun viennissä Venäjän federaatiosta Euroopan unioniin sovellettavien tariffikiintiöiden hallinnointia koskeva Euroopan unionin ja Venäjän federaation välinen kirjeenvaihtona tehty sopimus, jäljempänä ’sopimus’, sekä kyseisessä sopimuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntöjä koskeva Euroopan unionin ja Venäjän federaation hallituksen välinen pöytäkirja, jäljempänä ’pöytäkirja’, allekirjoitettiin neuvoston päätöksen 2012/105/EU (1) mukaisesti 16 päivänä joulukuuta 2011 sillä varauksella, että ne myöhemmin tehdään.

               (2)

               Sopimus ja pöytäkirja olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään puun viennissä Venäjän federaatiosta Euroopan unioniin sovellettavien tariffikiintiöiden hallinnointia koskeva Euroopan unionin ja Venäjän federaation välinen kirjeenvaihtona tehty sopimus sekä kyseisessä sopimuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntöjä koskeva Euroopan unionin ja Venäjän federaation hallituksen välinen pöytäkirja unionin puolesta (2).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja nimeää yhden tai useamman henkilön, jolla on oikeus tehdä unionin puolesta sopimuksessa ja pöytäkirjan 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus, jolla unioni ilmaisee sitoutuvansa noudattamaan sopimusta ja pöytäkirjaa (3).
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  EUVL L 57, 29.2.2012, s. 1.

      (2)  Sopimus pöytäkirjoineen on julkaistu virallisessa lehdessä EUVL L 57, 29.2.2012, s. 1, yhdessä sen allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa.

      (3)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen ja pöytäkirjan voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: Neuvoston päätös (EU) 2017/602, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2017, alueiden komitean yhden jäsenen, jota Espanjan kuningaskunta on ehdottanut, nimeämisestä

text:
               29.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 82/8

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/602,
   annettu 27 päivänä maaliskuuta 2017,
   alueiden komitean yhden jäsenen, jota Espanjan kuningaskunta on ehdottanut, nimeämisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
   ottaa huomioon Espanjan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä tammikuuta 2015, 5 päivänä helmikuuta 2015 ja 23 päivänä kesäkuuta 2015 päätökset (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) ja (EU) 2015/994 (3) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi. Jordi SOLÉ i FERRANDO tuli 18 päivänä heinäkuuta 2016 neuvoston päätöksellä (EU) 2016/1203 (4) jäseneksi Francesc HOMS i MOLISTin tilalle.

               (2)

               Yksi alueiden komitean jäsenen paikka on vapautunut Jordi SOLÉ i FERRANDOn toimikauden päätyttyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimetään seuraava henkilö alueiden komitean jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2020:

               —

               Maria BADIA i CUTCHET, Secretaria de Asuntos Exteriores y de la Unión Europea de la Comunidad Autónoma de Cataluña.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ABELA

      (1)  Neuvoston päätös (EU) 2015/116, annettu 26 päivänä tammikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2015 ja 25 päivän tammikuuta 2020 väliseksi kaudeksi (EUVL L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Neuvoston päätös (EU) 2015/190, annettu 5 päivänä helmikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Neuvoston päätös (EU) 2015/994, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Neuvoston päätös (EU) 2016/1203, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2016, alueiden komitean yhden jäsenen ja yhden varajäsenen, joita Espanjan kuningaskunta on ehdottanut nimeämisestä (EUVL L 198, 23.7.2016, s. 44).


title: Neuvoston päätös 2014/906/YUTP, annettu 15 päivänä joulukuuta 2014 , Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2118 (2013) ja Kemiallisten aseiden kieltojärjestön hallintoneuvoston päätöksen EC-M-33/Dec 1 tukemiseksi joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon yhteydessä annetun neuvoston päätöksen 2013/726/YUTP muuttamisesta

text:
               16.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 359/151

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2014/906/YUTP,
   annettu 15 päivänä joulukuuta 2014,
   Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2118 (2013) ja Kemiallisten aseiden kieltojärjestön hallintoneuvoston päätöksen EC-M-33/Dec 1 tukemiseksi joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon yhteydessä annetun neuvoston päätöksen 2013/726/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 9 päivänä joulukuuta 2013 päätöksen 2013/726/YUTP (1).

               (2)

               Päätöksen 2013/726/YUTP mukaan sen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hanke on toteutettava 12 kuukauden kuluessa päätöksen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen tekemisestä.

               (3)

               Kemiallisten aseiden kieltojärjestön tekninen sihteeristö pyysi 6 päivänä marraskuuta 2014 unionilta päätöksen 2013/726/YUTP täytäntöönpanolle asetetun määräajan pidentämistä 30 päivään syyskuuta 2015, jotta hankkeen toteuttamista voitaisiin jatkaa päätöksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun voimassaolon päättymispäivän jälkeen.

               (4)

               Päätökseen 2013/726/YUTP pyydetty muutos koskee 5 artiklan 2 kohtaa ja liitteessä olevan jakson ”Toimet” ensimmäistä kohtaa, jossa on muutettava hankkeen toteuttamisaikaa.

               (5)

               Päätöksen 2013/726/YUTP 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hanketta voitaisiin jatkaa Kemiallisten aseiden kieltojärjestön 6 päivänä marraskuuta 2014 esittämässä pyynnössä eritellyllä tavalla vaikuttamatta resursseihin.

               (6)

               Päätös 2013/726/YUTP olisi näin ollen muutettava jatkamalla sen voimassaoloa, jotta siihen sisältyvä hanke voitaisiin kaikilta osin toteuttaa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2013/726/YUTP seuraavasti:

               1)

               Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Sen voimassaolo päättyy 30 päivänä syyskuuta 2015.”

               2)

               Korvataan liitteessä olevan jakson ”Toimet” ensimmäinen kohta seuraavasti:
               ”Kieltojärjestöä tuetaan toimittamalla enintään 5 EU:n satelliittikeskuksen (EU SATCEN) satelliittikuvatuotetta viikossa sopimuksen allekirjoittamisesta 30 päivään syyskuuta 2015 saakka.”

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         F. MOGHERINI

      (1)  Neuvoston päätös 2013/726/YUTP, annettu 9 päivänä joulukuuta 2013, Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2118 (2013) ja Kemiallisten aseiden kieltojärjestön hallintoneuvoston päätöksen EC-M-33/Dec 1 tukemiseksi joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon yhteydessä (EUVL L 329, 10.12.2013, s. 41).


Avis juridique important

|

32004D0061

2004/61/YUTP: Neuvoston päätös 2003/61/YUTP, tehty 26 päivänä toukokuuta 2003, Euroopan unionin ja Slovakian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä Slovakian tasavallan asevoimien osallistumisesta Euroopan unionin johtamiin joukkoihin (EUF) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa

Virallinen lehti nro L 012 , 17/01/2004 s. 0053 - 0053

Neuvoston päätös 2003/61/YUTP,tehty 26 päivänä toukokuuta 2003,Euroopan unionin ja Slovakian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä Slovakian tasavallan asevoimien osallistumisesta Euroopan unionin johtamiin joukkoihin (EUF) entisessä Jugoslavian tasavallassa MakedoniassaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 24 artiklan,ottaa huomioon puheenjohtajavaltion suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto hyväksyi 27 päivänä tammikuuta 2003 yhteisen toiminnan 2003/92/YUTP Euroopan unionin sotilasoperaatiosta entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa(1).(2) Yhteisen toiminnan 8 artiklan mukaan kolmansien valtioiden osallistumista koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt vahvistetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 24 artiklan mukaisessa sopimuksessa.(3) Korkeana edustajana toimivan neuvoston pääsihteerin valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut 18 päivänä maaliskuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen mukaisesti korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri on neuvotellut sopimuksen Slovakian tasavallan kanssa Slovakian tasavallan asevoimien osallistumisesta Euroopan unionin johtamiin joukkoihin (EUF) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa.(4) Tämä sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Slovakian tasavallan välinen sopimus Slovakian tasavallan asevoimien osallistumisesta Euroopan unionin johtamiin joukkoihin (EUF) entisessä Jugoslavian tasavallassa MakedoniassaSopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus Euroopan unionia sitovasti.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTätä päätöstä noudatetaan päivästä, jona se tehdään.Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EUVL L 34, 12.2.2003, s. 26.


Avis juridique important

|

32002D0774

2002/774/EY: Neuvoston päätös, tehty 23 päivänä syyskuuta 2002, alueiden komitean varajäsenen nimeämisestä

Virallinen lehti nro L 267 , 04/10/2002 s. 0028 - 0028

Neuvoston päätös,tehty 23 päivänä syyskuuta 2002,alueiden komitean varajäsenen nimeämisestä(2002/774/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 263 artiklan,ottaa huomioon alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 22 päivänä tammikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen(1),sekä katsoo, että alueiden komiteassa on vapautunut varajäsenen paikka Margherita COGOn erottua, mikä on annettu neuvostolle tiedoksi 10 päivänä huhtikuuta 2002,ottaa huomioon Italian hallituksen ehdotuksen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNimetään Carlo ANDREOTTI alueiden komitean varajäseneksi Margherita COGOn tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2006 saakka.Tehty Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Fischer Boel(1) EYVL L 24, 26.1.2002, s. 24.


Avis juridique important

|

32003D0271

2003/271/EY: Neuvoston päätös, tehty 8 päivänä huhtikuuta 2003, alueiden komitean jäsenen nimeämisestä

Virallinen lehti nro L 099 , 17/04/2003 s. 0050 - 0050

Neuvoston päätös,tehty 8 päivänä huhtikuuta 2003,alueiden komitean jäsenen nimeämisestä(2003/271/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 263 artiklan,ottaa huomioon Espanjan hallituksen ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto teki 22 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen 2002/60/EY alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä(1).(2) Alueiden komiteassa on vapautunut jäsenen paikka Eduardo ZAPLANA HERNÁNDEZ-SOROn erottua, mikä on annettu neuvostolle tiedoksi 6 päivänä helmikuuta 2003,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNimetään José Luis OLIVAS MARTÍNEZ alueiden komitean jäseneksi Eduardo ZAPLANA HERNÁNDEZ-SOROn tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2006 saakka.Tehty Luxemburgissa 8 päivänä huhtikuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EYVL L 24, 26.1.2002, s. 38.


Avis juridique important

|

32000D0107(01)

Neuvoston päätös, tehty 17 päivänä joulukuuta 1999, työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä

Virallinen lehti nro C 004 , 07/01/2000 s. 0001 - 0004

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 17 päivänä joulukuuta 1999,Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä(2000/C 4/01)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella(1) 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 ja erityisesti sen 26 ja 27 artiklan,ottaa huomiooon jäsenvaltioiden hallitusten neuvostolle esittämät ehdokasluettelot,sekä katsoo, että:neuvosto on 9 päivänä kesäkuuta 1997 tekemällään päätöksellä(2) nimennyt työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean jäsenet ja varajäsenet 9 päivästä kesäkuuta 1997 alkaneeksi ja 8 päivänä kesäkuuta 1999 päättyneeksi toimikaudeksi, jaon nimettävä kyseisen komitean varsinaiset jäsenet ja varajäsenet kahden vuoden toimikaudeksi,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaNimetään seuraavat henkilöt työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean jäseniksi ja varajäseniksi 17 päivästä joulukuuta 1999 alkavaksi ja 16 päivänä joulukuuta 2001 päättyväksi toimikaudeksi:I. HALLITUSTEN EDUSTAJATa) Varsinaiset jäsenet>TAULUKON PAIKKA>b) Varajäsenet>TAULUKON PAIKKA>II. TYÖNTEKIJÄJÄRJESTÖJEN EDUSTAJATa) Varsinaiset jäsenet>TAULUKON PAIKKA>b) Varajäsenet>TAULUKON PAIKKA>III. TYÖNANTAJAJÄRJESTÖJEN EDUSTAJATa) Varsinaiset jäsenet>TAULUKON PAIKKA>b) Varajäsenet>TAULUKON PAIKKA>2 artiklaNeuvosto nimeää myöhemmin Luxemburgin edustajat, joita asianomaiset hallitukset eivät ole vielä esittäneet.3 artiklaTämä päätös julkaistaan tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. HEMILÄ(1) EYVL L 257, 18.10.1968, s. 2.(2) EYVL C 194, 25.6.1997, s. 1.


Avis juridique important

|

32000D0518(02)

Neuvoston päätös, tehty 9 päivänä toukokuuta 2000, työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean Luxemburgin varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä työntekijöiden ja työnantajien ryhmään

Virallinen lehti nro C 139 , 18/05/2000 s. 0002 - 0002

Neuvoston päätös,tehty 9 päivänä toukokuuta 2000,työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean Luxemburgin varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä työntekijöiden ja työnantajien ryhmään(2000/C 139/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68(1) ja erityisesti sen 26 ja 27 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:Neuvosto on 17 päivänä joulukuuta 1999 tekemällään päätöksellä(2) nimennyt työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean jäsenet ja varajäsenet 17 päivästä joulukuuta 1999 alkaneeksi ja 16 päivänä joulukuuta 2001 päättyväksi toimikaudeksi Luxemburgin työntekijä- ja työnantajajärjestöjen edustajia lukuun ottamatta.Luxemburgin hallituksen esittämä tiedonanto on otettava huomioon,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaNimetään seuraavat henkilöt työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavan komitean jäseniksi ja varajäseniksi 2 päivänä toukokuuta 2000 alkavaksi ja 16 päivänä joulukuuta 2001 päättyväksi toimikaudeksi:1. TYÖNTEKIJÄJÄRJESTÖJEN EDUSTAJATa) Varsinaiset jäsenetA. DE MATTEISD. GEORGESb) VarajäsenetE. DIAS2. TYÖNANTAJAJÄRJESTÖJEN EDUSTAJATa) Varsinaiset jäsenetP. BLEYM. SAUBERb) VarajäsenetCH. BERTRAND-SCHAUL2 artiklaTämä päätös julkaistaan tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Coelho(1) EYVL L 257, 18.10.1968, s. 2.(2) EYVL C 4, 7.1.2000, s. 1.


title: 2008/496/EY: Komission päätös, tehty 1 päivänä heinäkuuta 2008 , harvinaislääkkeitä käsittelevän komitean jäsenten nimittämisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               2.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 172/28

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 1 päivänä heinäkuuta 2008,
   harvinaislääkkeitä käsittelevän komitean jäsenten nimittämisestä
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/496/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon harvinaislääkkeistä 16 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan lääkeviraston 19 päivänä joulukuuta 2007 antaman suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio nimitti 12 päivänä huhtikuuta 2006 tekemällään päätöksellä 2006/286/EY (2) Euroopan lääkeviraston suosituksesta kolme jäsentä harvinaislääkkeitä käsittelevään komiteaan, jäljempänä ’komitea’, 16 päivänä huhtikuuta 2006 alkaneeksi kolmivuotiskaudeksi.

               (2)

               Heistä yhden jäsenyys päättyi joulukuussa 2006 (Prof. Gianmartino Benzi) ja toisen elokuussa 2007 (Dr. Julia Dunne). Siksi on tarpeen nimittää komiteaan kaksi uutta jäsentä.

               (3)

               Euroopan lääkevirasto on suositellut nimitettäväksi kahta henkilöä.

               (4)

               Komitean jäsenet nimitetään kolmivuotiskaudeksi, joka alkaa 2 päivänä heinäkuuta 2008,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Nimitetään Euroopan lääkeviraston suosituksesta seuraavat henkilöt komitean jäseniksi 2 päivänä heinäkuuta 2008 alkavaksi kolmivuotiskaudeksi:

               Dr János BORVENDÉG

               Bruno SEPODES

      Tehty Brysselissä 1 päivänä heinäkuuta 2008.

            Komission puolesta

         Günter VERHEUGEN

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 18, 22.1.2000, s. 1.

      (2)  EUVL L 104, 13.4.2006, s. 54.


Avis juridique important

|

32003D0567

2003/567/YUTP: Neuvoston päätös 2003/567/YUTP, tehty 21 päivänä heinäkuuta 2003, Euroopan unionin myötävaikuttamisesta täydellisen ydinkoekieltosopimuksen (CTBT) pikaisen voimaantulon edistämiseen hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 1999/533/YUTP täytäntöönpanosta

Virallinen lehti nro L 192 , 31/07/2003 s. 0053 - 0053

Neuvoston päätös 2003/567/YUTP,tehty 21 päivänä heinäkuuta 2003,Euroopan unionin myötävaikuttamisesta täydellisen ydinkoekieltosopimuksen (CTBT) pikaisen voimaantulon edistämiseen hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 1999/533/YUTP täytäntöönpanostaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin myötävaikuttamisesta täydellisen ydinkoekieltosopimuksen (CTBT)(1) pikaisen voimaantulon edistämiseen 29 päivänä heinäkuuta 1999 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 1999/533/YUTP ja erityisesti sen 1 ja 4 artiklan, yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 23 artiklan 2 kohdan, kanssa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisen kannan 1999/533/YUTP 4 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on ottanut tehtäväkseen rohkaista kaikkia valtioita, jotka eivät vielä ole niin tehneet, allekirjoittamaan ja ratifioimaan täydellisen ydinkoekieltosopimuksen viipymättä; tämä koskee erityisesti niitä 44 valtion luetteloon kuuluvia valtioita, joiden ratifiointi on sopimuksen voimaantulon edellytys.(2) On asianmukaista myötävaikuttaa siihen, että täydellisen ydinkoekieltosopimuksen XIV artiklan mukaisesti Wienissä 3-5 päivänä syyskuuta 2003 pidettävä kolmas konferenssi, jonka tarkoituksena on vauhdittaa täydellisen ydinkoekieltosopimuksen ratifiointiprosessia sopimuksen pikaisen voimaantulon helpottamiseksi, onnistuu,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaTukeakseen yhteisen kannan 1999/533/YUTP 1 artiklassa tarkoitettua täydellisen ydinkoekieltosopimuksen pikaista voimaantuloa Euroopan unioni rohkaisee kaikkia valtioita, jotka eivät vielä ole niin tehneet, allekirjoittamaan ja ratifioimaan täydellisen ydinkoekieltosopimuksen viipymättä.Tätä varten Euroopan unionin taholta annettava rohkaisu koskee:a) ensisijaisesti niitä 44 valtion luetteloon kuuluvia valtioita, joiden allekirjoitus ja ratifiointi ovat täydellisen ydinkoekieltosopimuksen voimaantulon edellytys;b) niitä valtioita, jotka ovat allekirjoittaneet kansainvälisen ydinkoekieltosopimuksen, mutta jotka eivät ole ratifioineet sitä, ja erityisesti valtioita, jotka toimivat kansainvälisen monitorointijärjestelmän asemapaikkoina; jac) valtioita, jotka eivät ole allekirjoittaneet täydellistä ydinkoekieltosopimusta, erityisesti valtioita, jotka toimivat kansainvälisen monitorointijärjestelmän asemapaikkoina.2 artiklaEuroopan unioni kannattaa poliittisen tason täydellisen ydinkieltosopimuksen XIV artiklan mukaisen konferenssin koollekutsumista.3 artiklaEuroopan unioni on yhteydessä alueellisiin järjestöihin (esimerkiksi Afrikan unioni, Amerikan valtioiden järjestö (OAS) ja Itä-Aasian valtioiden liitto (ASEAN)) täydellisen ydinkoekieltosopimuksen ratifiointiprosessin vauhdittamiseksi ja pikaisen voimaantulon helpottamiseksi.4 artiklaPuheenjohtajavaltio ilmoittaa täydellisen ydinkoekieltosopimuksen väliaikaiselle tekniselle sihteeristölle 1 ja 2 artiklan täytäntöönpanosta.5 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.6 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 21 päivänä heinäkuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaF. Frattini(1) EYVL L 204, 4.8.1999, s. 1.


title: 2011/410/EU: Euroopan keskuspankin päätös, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2011 , Portugalin valtion liikkeeseen laskemien tai takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä (EKP/2011/10)

text:
               12.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 182/31

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
   annettu 7 päivänä heinäkuuta 2011,
   Portugalin valtion liikkeeseen laskemien tai takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä
   (EKP/2011/10)
   (2011/410/EU)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) ja erityisesti sen 12.1 artiklan ja 34.1 artiklan toisen luetelmakohdan yhdessä 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan ja 18.2 artiklan kanssa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro, voivat tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa ja että luottoa annettaessa vakuuksien on oltava riittävät. Eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 31 päivänä elokuuta 2000 annettujen suuntaviivojen EKP/2000/7 (1) liitteessä I (jäljempänä ’yleisasiakirja’) täsmennetään eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa sovellettavat omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset.

               (2)

               Yleisasiakirjan 1.6 kohdan mukaan EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä välineitä, ehtoja, vaatimuksia ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan. Yleisasiakirjan 6.3.1 kohdan mukaan eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden ratkaista minkä tahansa merkitykselliseksi katsomansa tiedon perusteella, täyttääkö liikkeeseenlasku, liikkeeseenlaskija, velallinen tai takaaja eurojärjestelmän asettamat tiukat luottokelpoisuusvaatimukset.

               (3)

               Finanssimarkkinoilla vallitsevien poikkeuksellisten olosuhteiden sekä Portugalin valtion rahoitusaseman johdosta Portugalin valtion liikkeeseen laskemien arvopaperien arvostus markkinoilla poikkeaa normaalista, mikä vaikuttaa kielteisesti rahoitusjärjestelmän vakauteen. Tämä poikkeuksellinen tilanne edellyttää eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita koskevien säännösten nopeaa ja väliaikaista mukauttamista.

               (4)

               EKP:n neuvosto on ottanut huomioon sen, että Portugalin hallitus on hyväksynyt Euroopan komission, EKP:n ja Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa neuvottelemansa talouden sopeutusohjelman ja että Portugalin hallitus on sitoutunut tämän ohjelman täysimääräiseen täytäntöönpanoon. EKP:n neuvosto on myös arvioinut tämän ohjelman vaikutuksia Portugalin valtion liikkeeseen laskemiin arvopapereihin eurojärjestelmän luottoriskin hallinnan näkökulmasta. EKP:n neuvosto katsoo, että ohjelma on tarkoituksenmukainen ja että näin ollen Portugalin valtion liikkeeseen laskemat tai takaamat jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit säilyvät luottoriskin hallinnan näkökulmasta vakuuskelpoisuudeltaan riittävän hyvinä, jotta ne voidaan edelleen hyväksyä vakuudeksi eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa riippumatta niiden ulkoisista luottoluokituksista. Nämä myönteiset arviot ovat perustana eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita koskevien säännösten poikkeukselliselle ja väliaikaiselle mukauttamiselle, jolla pyritään myötävaikuttamaan rahoituslaitosten vakauteen ja siten vahvistamaan rahoitusjärjestelmän vakautta kokonaisuutena sekä suojaamaan rahoituslaitosten asiakkaita.

               (5)

               EKP:n neuvosto tulee seuraamaan tarkkaan, että Portugalin valtio on jatkossakin vahvasti sitoutunut noudattamaan täysimääräisesti talouden sopeutusohjelmaa, joka on eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita koskevien säännösten poikkeuksellisen ja väliaikaisen mukauttamisen perusta.

               (6)

               EKP:n neuvosto päätti tästä eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita koskevien säännösten poikkeuksellisesta ja väliaikaisesta muutoksesta ja julkisti sen 7 päivänä heinäkuuta 2011. Tätä päätöstä sovelletaan väliaikaisesti, kunnes EKP:n neuvosto katsoo, että rahoitusjärjestelmän vakaus sallii eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita koskevien säännösten normaalin soveltamisen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Yleisasiakirjan tiettyjen säännösten soveltamatta jättäminen
   1.   Niitä eurojärjestelmässä sovellettavia luottokelpoisuuden vähimmäisvaatimuksia, jotka täsmennetään yleisasiakirjan 6.3.2 kohdassa olevissa jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien luottokelpoisuusvaatimuksia koskevissa säännöissä, ei 2 ja 3 artiklan mukaisesti tilapäisesti sovelleta.
   2.   Mikäli tämän päätöksen ja yleisasiakirjan säännökset poikkeavat toisistaan, sovelletaan ensin mainittua.
   2 artikla
   Portugalin valtion liikkeeseen laskemien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuuden säilyminen
   Eurojärjestelmän määrittämää luottokelpoisuuden alarajaa ei sovelleta Portugalin valtion liikkeeseen laskemiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin. Nämä omaisuuserät säilyttävät vakuuskelpoisuutensa eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa niiden ulkoisesta luottoluokituksesta riippumatta.
   3 artikla
   Portugalin valtion takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuuden säilyminen
   Eurojärjestelmän määrittämää luottokelpoisuuden alarajaa ei sovelleta sellaisiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskija on Portugaliin sijoittautunut yhteisö ja joilla on Portugalin valtion täysimääräinen takaus. Yleisasiakirjan 6.3.2 kohdassa olevat vaatimukset koskevat edelleen Portugalin valtion antamia takauksia. Nämä omaisuuserät säilyttävät vakuuskelpoisuutensa eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa niiden ulkoisesta luottoluokituksesta riippumatta.
   4 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 7 päivänä heinäkuuta 2011.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 7 päivänä heinäkuuta 2011.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EYVL L 310, 11.12.2000, s. 1.


title: Neuvoston päätös 2011/380/YUTP, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2011 , Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakia varten, EUJUST LEX-IRAQ, annetun päätöksen 2010/330/YUTP muuttamisesta

text:
               29.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 169/27

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/380/YUTP,
   annettu 28 päivänä kesäkuuta 2011,
   Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakia varten, EUJUST LEX-IRAQ, annetun päätöksen 2010/330/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 14 päivänä kesäkuuta 2010 päätöksen 2010/330/YUTP (1), jolla Euroopan unionin yhdennettyä oikeusvaltio-operaatiota Irakia varten, EUJUST LEX – IRAQ, jäljempänä ’operaatio’, voimassaoloa jatkettiin 24 kuukaudella 30 päivään kesäkuuta 2012. Neuvoston on määrä päättää rahoitusohjeesta 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 väliseksi ajaksi.

               (2)

               Operaation tehtävä toteutetaan olosuhteissa, jotka voivat huonontua ja saattaisivat haitata Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määriteltyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden saavuttamista.

               (3)

               Päätös 2010/330/YUTP olisi muutettava vastaavasti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2010/330/YUTP seuraavasti:

               1.

               Korvataan 2 artiklan 4 kohta seuraavasti:
               ”4.   Koulutustoimet järjestetään Irakissa ja asianomaisella alueella sekä unionissa. EUJUST LEX IRAQ -operaatiolla on toimistot Brysselissä ja Bagdadissa, mukaan lukien aluetoimisto Basrassa, millä valmistellaan mahdollisen toimiston avaamista edellyttäen, että asiasta hyväksytään asianmukainen päätös. EUJUST LEX IRAQ -operaatiolla on toimisto myös Erbilissä (Kurdistanin alueella).”

               2.

               Korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Operaatioon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisenä aikana on 27 250 000 euroa.”

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         FAZEKAS S.

      (1)  EUVL L 149, 15.6.2010, s. 12.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 633/2009/EY, tehty 13 päivänä heinäkuuta 2009 , yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta

text:
               22.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 190/1

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 633/2009/EY,
   tehty 13 päivänä heinäkuuta 2009,
   yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 179 ja 181 a artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (1),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’, on vuodesta 1963 toteuttanut toimia yhteisön ulkopuolella tukeakseen yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa.

               (2)

               Nämä toimet on enimmäkseen toteutettu neuvoston pyynnöstä, ja niihin on myönnetty komission hallinnoima takuu yhteisön talousarviosta. Viimeisin yhteisön takuu vahvistettiin vuosiksi 2000–2007 yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (kaakkoiset naapurimaat, Välimeren maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta) 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/580/EY (2) sekä yhteisön takauksen myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan valituille ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta 6 päivänä marraskuuta 2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/777/EY (3) ja yhteisön takauksen myöntämisestä Euroopan investointipankille Venäjän, Ukrainan, Moldovan ja Valko-Venäjän tietyille hankkeille myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta 22 päivänä joulukuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/48/EY (4).

               (3)

               Jotta EIP voisi tukea yhteisön ulkoisia toimia luottokelpoisuutensa kuitenkaan kärsimättä, sille olisi myönnettävä yhteisön ulkopuolella toteutettavia toimia varten yhteisön talousarviotakuu. EIP:a olisi kannustettava lisäämään toimiaan – yhteisön takuuseen kuitenkaan turvautumatta – yhteisön ulkopuolella erityisesti liittymistä valmistelevissa maissa ja Välimeren maissa sekä investment grade -luokituksen saaneissa maissa muilla alueilla, ja yhteisön takuun kattavuuden osalta olisi täsmennettävä, että se kattaa poliittisia riskejä ja muita valtiollisia riskejä.

               (4)

               Yhteisön takuulla olisi katettava sellaisille EIP:n rahoituksen kelpoisuusehdot täyttäville investointihankkeille myönnetyistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuneet tappiot, jotka toteutetaan maissa, jotka voivat saada tukea liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (5), jäljempänä ’IPA’, eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä (6), jäljempänä ’ENPI’, ja kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä (7), jäljempänä ’DCI’, edellyttäen, että kyseinen lainarahoitus tai takaus on myönnetty allekirjoitetun sopimuksen nojalla eikä sopimuksen voimassaolo ole päättynyt eikä sitä ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’.

               (5)

               Tämän päätöksen nojalla yhteisön takuun piiriin kuuluvien määrien tulisi olla EIP:n rahoituksen enimmäismääriä. Niiden ei tulisi olla tavoitteita, jotka EIP:n on saavutettava.

               (6)

               Yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa on viime vuosina tarkistettu ja laajennettu. Tämä koskee erityisesti liittymistä valmistelevaa strategiaa, Euroopan naapuruuspolitiikkaa sekä Latinalaista Amerikkaa ja Kaakkois-Aasiaa koskevia uusittuja kumppanuuksia samoin kuin Euroopan unionin strategisia kumppanuuksia Venäjän, Keski-Aasian, Kiinan ja Intian kanssa. Sama koskee myös yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka nyt on laajennettu kattamaan kaikki kehitysmaat. Tämä kehitysyhteistyöpolitiikka on yksi yhteisön ulkosuhteiden pilareista ja tarjoaa kehitysmaiden tarpeisiin räätälöidyn ratkaisun.

               (7)

               Yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa on myös vuodesta 2007 tuettu uusilla rahoitusvälineillä, jotka ovat IPA, ENPI, DCI ja eurooppalainen demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva rahoitusväline (EIDHR) (8), sekä vakautusvälineellä (9).

               (8)

               EIP:n rahoitustoimien olisi oltava johdonmukaisia yhteisön ulkosuhdepolitiikan ja sen aluekohtaisten erityistavoitteiden kanssa ja tuettava niitä, ja niiden olisi edistettävä perustamissopimuksen 177 ja 179 artiklan mukaisesti demokratian ja oikeusvaltion sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kehittämisen ja lujittamisen yleistavoitetta ja niiden kansainvälisten ympäristösopimusten noudattamista, joissa yhteisö on sopimuspuolena. Kehitysmaiden osalta EIP:n rahoitustoimilla olisi vahvistettava näiden maiden, varsinkin kaikkein heikoimmassa asemassa olevien kehitysmaiden, kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä, niiden sopusointuista ja asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen, köyhyyden vastaisia toimia, demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen yleistavoitetta, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta sekä niiden tavoitteiden noudattamista, jotka yhteisö on hyväksynyt Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä. EIP:n rahoituksen olisi täydennettävä eri alueiden vastaavia yhteisön avustuspolitiikkoja, -ohjelmia ja -välineitä, varmistamalla yhtenäisyys yhteisön toimien kanssa kokonaisuutena. Jäsenvaltioiden ympäristönsuojelun ja energiahuollon varmuuden olisi lisäksi oltava osa EIP:n rahoituksellisia tavoitteita kaikilla rahoituskelpoisilla alueilla. EIP:n rahoitustoimia olisi toteutettava maissa, joissa poliittisia ja makrotaloudellisia näkökohtia koskevien yhteisön korkean tason sopimusten mukaiset ehdot täyttyvät.

               (9)

               Komission ja EIP:n välistä poliittista vuoropuhelua sekä strategista suunnittelua ja keskinäistä johdonmukaisuutta EIP:n ja komission rahoituksen välillä olisi vahvistettava. Yhteisön ulkopuolella toteutettavien EIP:n toimien ja yhteisön politiikkojen välistä yhteyttä olisi vahvistettava parantamalla EIP:n ja komission välistä yhteistyötä sekä keskitetysti että konkreettisen toiminnan tasolla. Tehostettuun yhteensovittamiseen olisi kuuluttava muun muassa varhaisessa vaiheessa järjestettäviä keskinäisiä neuvotteluja poliittisista näkökohdista, molemmille osapuolille tärkeiden asiakirjojen laadinnasta ja hankekokonaisuuksien valmistelusta. Komission tai EIP:n laatimiin strategista ohjelmasuunnittelua koskeviin asiakirjoihin liittyvät varhaiset neuvottelut ovat erityisen tärkeitä, jotta parhaat mahdolliset synergiaedut EIP:n ja komission toimien välillä voidaan saavuttaa ja jotta edistymistä asiaa koskevien yhteisön poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa voidaan mitata.

               (10)

               Liittymistä valmistelevissa maissa EIP:n rahoitustoimien olisi vastattava liittymis- ja Eurooppa-kumppanuuksissa, vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa sekä yhteisön kanssa käydyissä neuvotteluissa vahvistettuja ensisijaisia tavoitteita. Länsi-Balkanin alueella EU:n toimien painopisteen tulisi edelleen siirtyä vaiheittain jälleenrakennuksesta liittymistä valmistelevaan tukeen. Tässä yhteydessä EIP:n toimilla olisi lisäksi pyrittävä parantamaan institutionaalisia valmiuksia, tarvittaessa yhdessä muiden alueella toimivien kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Vuosina 2007–2011 ehdokasmaihin (Kroatiaan, Turkkiin ja entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan) suuntautuva rahoitus olisi yhä useammin myönnettävä liittymistä valmistelevasta EIP:n välineestä, jota olisi ajan myötä ulotettava kattamaan muut mahdolliset Länsi-Balkanin ehdokasmaat niiden liittymisprosessin edetessä.

               (11)

               Niiden maiden osalta, joihin sovelletaan ENPI:tä, EIP:n olisi jatkettava ja vahvistettava Välimeren aluetta koskevia toimiaan kiinnittäen entistä enemmän huomiota yksityisen sektorin kehittämiseen. Tähän liittyen tarvitaan kumppanimaiden yhteistyötä yksityisen sektorin kehityksen helpottamiseksi ja rakenneuudistuksen edistämiseksi, erityisesti rahoitusalalla, sekä muita toimenpiteitä, joilla helpotetaan EIP:n toimia, erityisesti sen varmistamiseksi, että EIP voi laskea liikkeeseen joukkovelkakirjalainoja paikallisilla markkinoilla. Itä-Euroopan ja Etelä-Kaukasian maissa ja Venäjällä EIP:n olisi vahvistettava toimiaan sen mukaisesti kuin ne täyttävät poliittisia ja makrotaloudellisia näkökohtia koskevien yhteisön korkean tason sopimusten mukaiset ehdot. Tällä alueella EIP:n olisi rahoitettava yhteisön kannalta tärkeitä hankkeita liikenteen, energian, televiestinnän ja ympäristöön liittyvän infrastruktuurin alalla. Etusijalle olisi asetettava Euroopan laajuisten verkkojen tärkeimmät jatkoyhteydet, hankkeet, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia yhteen tai useampaan jäsenvaltioon, ja alueellista yhdentymistä edistävät, yhteyksiä lisäävät merkittävät hankkeet. Ympäristöalalla EIP:n olisi Venäjällä asetettava etusijalle pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden piiriin kuuluvat hankkeet. Energia-alalla erityisen tärkeitä ovat strategiseen energiahuoltoon ja energian kuljetuksiin liittyvät hankkeet yhteisön energialähteiden monipuolistamista koskevan politiikan mukaisesti ja ottaen huomioon resurssien vakauden ja varmuuden turvaamisen kuluttajille. EIP:n rahoitustoimet tällä alueella olisi toteutettava läheisessä yhteistyössä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, jäljempänä ’EBRD’, kanssa, erityisesti niiden ehtojen mukaisesti, joista on sovittu komission, EIP:n ja EBRD:n kolmenvälisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa.

               (12)

               EIP:n rahoitustoimia Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa aletaan vaiheittain saattaa näitä alueita koskevan unionin yhteistyöstrategian mukaisiksi, ja niillä on tarkoitus täydentää yhteisön talousarviosta rahoitettavia välineitä. EIP:n olisi vaiheittain pyrittävä laajentamaan toimiaan useampiin, myös vähemmän vauraisiin maihin näillä alueilla. Yhteisön tavoitteiden tukemiseksi Aasiassa ja Latinalaisen Amerikan maissa toteutettavat EIP:n rahoitustoimet olisi kohdistettava ympäristön kannalta kestäviin (myös ilmastonmuutoksen lieventämistä koskeviin) ja energiahuollon varmuutta koskeviin hankkeisiin sekä suoran ulkomaisen investoinnin sekä teknologian ja taitotiedon siirron avulla toteutuvaan jatkuvaan tukeen unionin toiminnalle Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. EIP:n olisi voitava kustannustehokkuuden vuoksi työskennellä myös suoraan paikallisten yritysten kanssa erityisesti ympäristön kestävyyteen ja energiahuollon varmuuteen liittyvillä aloilla. Väliarvioinnissa tarkastellaan uudelleen EIP:n Aasian ja Latinalaisen Amerikan rahoitustoimien tavoitteita.

               (13)

               Keski-Aasiassa EIP:n olisi keskityttävä merkittäviin energiahuolto- ja energian kuljetushankkeisiin, jotka myös edistävät yhteisön etuja energia-alalla ja ovat johdonmukaisia energianlähteiden monipuolistamista, Kioton pöytäkirjan vaatimusten noudattamista ja ympäristönsuojelun edistämistä koskevien yhteisön poliittisten tavoitteiden kanssa ja tukevat niitä. EIP:n rahoitustoimet olisi Keski-Aasiassa toteutettava läheisessä yhteistyössä EBRD:n kanssa ja erityisesti niiden ehtojen mukaisesti, joista on sovittu komission, EIP:n ja EBRD:n kolmenvälisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa.

               (14)

               Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (10) (Cotonoun sopimus) nojalla näissä maissa toteutettavien toimiensa täydentämiseksi EIP:n olisi keskityttävä Etelä-Afrikassa yleisen edun mukaisiin infrastruktuurihankkeisiin (mukaan lukien kunnallinen infrastruktuuri, sähkö ja vesi) ja yksityisen sektorin, myös pienten ja keskisuurten yritysten, tukemiseen. Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Etelä-Afrikan tasavallan väliseen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen (11) sisältyvien taloudellista yhteistyötä koskevien määräysten täytäntöönpano edistää osaltaan EIP:n toimintaa alueella.

               (15)

               Kyseessä oleville alueille myönnettävän yhteisön kokonaistuen johdonmukaisuuden lisäämiseksi olisi etsittävä tarvittaessa mahdollisuuksia yhdistää EIP:n rahoitus yhteisön talousarviovaroista avustuksina, riskipääomana ja korkotukina myönnettyyn tukeen sekä tekniseen apuun, joka myönnetään hankkeiden valmisteluun ja toteuttamiseen tai oikeus- ja sääntelykehyksen parantamiseen, IPA:n, ENPI:n, vakautusvälineen, EIDHR:n ja Etelä-Afrikan osalta DCI:n kautta.

               (16)

               EIP toimii jo läheisessä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa. Tätä yhteistyötä ohjaavat aluekohtaiset yhteisymmärryspöytäkirjat, joiden tulisi olla EIP:n hallintoelinten hyväksymiä. Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien, yhteisön ulkopuolella toteutettavien rahoitustoimien osalta EIP:n olisi edelleen pyrittävä tarvittaessa lisäämään yhteensovittamista ja yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa, mukaan lukien soveltuvin osin alakohtaisia ehtoja koskeva yhteistyö, yhteisrahoituksen entistä laajempi käyttö ja osallistuminen muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa maailmanlaajuisiin hankkeisiin, esimerkiksi tuen yhteensovittamista ja tehokkuutta edistäviin hankkeisiin.

               (17)

               EIP:n ja komission raportointia ja tiedottamista EIP:n rahoitustoimista olisi lisättävä. Komission olisi vuosittain annettava EIP:lta saatujen tietojen pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomukseen tulisi erityisesti sisältyä strategiset ohjelma-asiakirjat ja osio, jossa käsitellään toiminnan tuottamaa yhteisön politiikkojen mukaista lisäarvoa, sekä osio, jossa käsitellään yhteistyötä komission ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja kahdenvälisten lainanantajien kanssa, mukaan lukien yhteisrahoitus.

               (18)

               Tällä päätöksellä perustetulla yhteisön takuulla olisi katettava EIP:n sopimat rahoitustoimet ajanjaksona, joka alkaa 1 päivänä helmikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä lokakuuta 2011. Kauden ensimmäisen puoliskon aikana tapahtuneen kehityksen arvioimiseksi EIP:n ja komission olisi suoritettava kauden puolivälissä tätä päätöstä koskeva väliarviointi. Väliarviointiin olisi erityisesti sisällyttävä ulkoinen arviointi, jota koskevat toimintaohjeet ovat tämän päätöksen liitteessä II.

               (19)

               EIP:n rahoitustoimia olisi edelleen hallinnoitava pankin omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, mukaan lukien soveltuvat valvontatoimenpiteet, sekä tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.

               (20)

               Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetun takuurahaston, jäljempänä ’takuurahasto’, josta säädetään neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2728/94 (12), olisi myös vastaisuudessa toimittava varmuuslikviditeettinä, joka suojaa yhteisön talousarviota EIP:n rahoitustoimien tappioilta.

               (21)

               EIP:n olisi valmisteltava komissiota kuullen rahoitustoimiensa sopimista koskeva ohjeellinen monivuotinen ohjelma, jolla varmistetaan takuurahaston rahoittamiseen liittyvä tarkoituksenmukainen budjetointisuunnitelma. Komission olisi otettava tämä suunnitelma huomioon budjettivallan käyttäjälle esittämässään tavanomaisessa budjetoinnissa.

               (22)

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa C-155/07 (parlamentti v. neuvosto) 6 päivänä marraskuuta 2008 antamassaan tuomiossa yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta 19 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/1016/EY (13). Päätös 2006/1016/EY oli ulotettu kattamaan viisi Keski-Aasian maata (Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan) Keski-Aasian maiden kelpoisuudesta saada rahoitusta päätöksen 2006/1016/EY nojalla 4 päivänä marraskuuta 2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/847/EY (14).

               (23)

               Tuomioistuin kuitenkin määräsi, että päätöksen 2006/1016/EY vaikutukset pysytetään EIP:n sellaisen rahoituksen osalta, joka on toteutettu, kunnes kahdentoista kuukauden kuluessa kyseisen tuomion julistamispäivästä on tullut voimaan uusi päätös, joka on tehty asianmukaisen oikeusperustan eli sekä perustamissopimuksen 179 että 181 a artiklan nojalla. Tuomion tuloksena sovelletaan nyt yhteispäätösmenettelyä valinnaisen valtuuden käyttöönottoon, liitteessä I lueteltujen maiden kelpoisuuteen saada rahoitusta ja EIP:n rahoituksen keskeyttämiseen, jos jonkin maan poliittinen tai taloudellinen tilanne aiheuttaa vakavaa huolta.

               (24)

               Sen vuoksi olisi tehtävä uusi Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, jotta asianomaisille yhteisön ulkopuolella toteutettaville EIP:n rahoitustoimille voitaisiin myöntää jatkuva muuttumaton takuu.

               (25)

               Tämä päätös olisi kuitenkin tehtävä nopeasti ja samalla olisi varmistettava, että Euroopan parlamentin valtaoikeuksia noudatetaan täysimääräisesti; sen vuoksi komission olisi esitettävä ennen 30 päivää huhtikuuta 2010 ehdotus uudeksi päätökseksi, jossa otetaan huomioon myös väliarvioinnissa tehdyt päätelmät.

               (26)

               Tässä ehdotuksessa uudeksi päätökseksi olisi käsiteltävä muun muassa kysymystä kaikkia EIP:n ja komission uuden päätöksen mukaisesti tekemiä talousarvio- ja poliittisia päätöksiä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston valvonnan tiukentamisesta, koko rahoitusmenettelyn avoimuutta sekä kysymystä yhteisön takuun rajoittamisesta verrattuna maksettuihin määrärahoihin,

         OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Takuu ja enimmäismäärät
   1.   Yhteisö myöntää Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’, yleisen takuun, jäljempänä ’yhteisön takuu’, kattamaan suorittamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut lainoista ja lainatakauksista, jotka on myönnetty EIP:n rahoituksen kelpoisuusehdot täyttäviin investointihankkeisiin maissa, joihin tätä päätöstä sovelletaan, kun mainittu lainarahoitus tai takaus on myönnetty sellaisen allekirjoitetun sopimuksen perusteella, jonka voimassaolo ei ole päättynyt ja jota ei ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’, EIP:n omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti yhteisön asianmukaisten ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden tukemiseksi.
   2.   Yhteisön takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa maksettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki lainoihin ja takauksiin liittyvät määrät.
   3.   EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä, josta on vähennetty peruutetut määrät, ei koko ajanjaksolla 2007–2013 saa ylittää 27 800 000 000 euroa. Enimmäismäärä jaetaan kahteen osaan:

               a)

               perusmäärä, jonka kiinteä enimmäismäärä on 25 800 000 000 euroa, jonka alueellinen jakauma on määritetty 4 kohdassa ja joka kattaa koko ajanjakson 2007–2013;

               b)

               valinnainen 2 000 000 000 euron valtuus. Tämän valinnaisen määrän käyttöönotosta kokonaisuudessaan tai osittain sekä sen alueellisesta jakautumisesta päättävät Euroopan parlamentti ja neuvosto perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Päätös perustuu 9 artiklassa säädetyn väliarvioinnin tuloksiin.

         4.   Edellä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu perusmäärä jaetaan seuraaviin sitoviin alueellisiin enimmäismääriin:

               a)

               liittymistä valmistelevat maat: 8 700 000 000 euroa,

               b)

               naapuruus- ja kumppanuusmaat: 12 400 000 000 euroa,
               joka jaetaan seuraavien ohjeellisten alaotsakkeen enimmäismäärien mukaisesti:

                           i)

                           Välimeren maat: 8 700 000 000 euroa,

                           ii)

                           Itä-Euroopan maat, Etelä-Kaukasian maat ja Venäjä: 3 700 000 000 euroa,

               c)

               Aasia ja Latinalainen Amerikka: 3 800 000 000 euroa,
               joka jaetaan seuraavien ohjeellisten alaotsakkeen enimmäismäärien mukaisesti:

                           i)

                           Latinalaisen Amerikan maat: 2 800 000 000 euroa,

                           ii)

                           Aasia (mukaan lukien Keski-Aasia): 1 000 000 000 euroa,

               d)

               Etelä-Afrikan tasavalta: 900 000 000 euroa.

         5.   EIP:n hallintoelimet voivat tehdä päätöksen, jonka perusteella alueellisten enimmäismäärien puitteissa osoitetaan uudelleen enintään 10 prosenttia alueellisesta enimmäismäärästä alaotsakkeen enimmäismäärien kesken.
   6.   Yhteisön takuulla katetaan EIP:n 1 päivänä helmikuuta 2007 alkavana ja 31 päivänä lokakuuta 2011 päättyvänä ajanjaksona allekirjoittamat rahoitustoimet. Päätöksen 2006/1016/EY ja päätöksen 2008/847/EY nojalla allekirjoitetut EIP:n rahoitustoimet kuuluvat jatkossakin tämän päätöksen mukaisen yhteisön takuun soveltamisalaan.
   7.   Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät ole 6 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättyessä tehneet päätöstä yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille sen yhteisön ulkopuolella toteuttamiin rahoitustoimiin, tätä ajanjaksoa jatketaan automaattisesti kuudella kuukaudella.
   2 artikla
   Maat, joita takuu koskee
   1.   Liitteessä I on luettelo maista, jotka saavat tai voivat saada yhteisön takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta.
   2.   Kun on kyse liitteessä I luetelluista ja tähdellä ’*’ merkityistä maista sekä maista, joita ei ole lueteltu liitteessä I, tällaisen maan kelpoisuudesta saada yhteisön takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta päättävät Euroopan parlamentti ja neuvosto tapauskohtaisesti perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
   3.   Yhteisön takuu koskee ainoastaan EIP:n rahoitustoimia, jotka toteutetaan maissa, jotka ovat tehneet EIP:n kanssa puitesopimuksen, jossa määrätään tällaisiin toimiin sovellettavista oikeudellisista ehdoista.
   4.   Siinä tapauksessa, että jonkin maan poliittinen tai taloudellinen tilanne aiheuttaa vakavaa huolta, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat päättää yhteisön takuun piiriin kuuluvan uuden EIP:n rahoituksen keskeyttämisestä kyseisessä maassa perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
   5.   Yhteisön takuu ei kata tietyssä maassa toteutettavia EIP:n rahoitustoimia, kun tällaisia toimia koskeva sopimus on allekirjoitettu sen jälkeen, kun kyseinen maa on liittynyt Euroopan unioniin.
   3 artikla
   Johdonmukaisuus yhteisön politiikkojen kanssa
   1.   EIP:n ulkoisten toimien ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta lisätään parhaiden mahdollisten synergiaetujen saavuttamiseksi EIP:n rahoitustoiminnan ja Euroopan unionin talousarviovarojen välillä, erityisesti käymällä säännöllistä ja järjestelmällistä vuoropuhelua ja järjestämällä varhaisessa vaiheessa neuvotteluja seuraavista asioista:

               a)

               komission laatimat strategiset asiakirjat, kuten maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat, toimintasuunnitelmat ja liittymistä valmistelevat asiakirjat;

               b)

               EIP:n strategiset suunnitteluasiakirjat ja hankekokonaisuuden valmistelu;

               c)

               muut poliittiset ja toiminnalliset näkökohdat.

         2.   Tällainen yhteistyö eriytetään alueellisesti siten, että EIP:n asema ja yhteisön politiikat kullakin alueella otetaan huomioon.
   3.   Yhteisön takuu ei kata EIP:n rahoitustoimea, jos komissio antaa tällaisesta toimesta kielteisen lausunnon EIP:n perussäännön 21 artiklassa säädetyssä menettelyssä.
   4.   EIP:n rahoitustoimien ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta seurataan 6 artiklan mukaisesti.
   4 artikla
   Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa
   1.   EIP:n rahoitustoimet toteutetaan tarvittaessa entistä suuremmassa määrin EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten tai eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisenä yhteistyönä ja/tai yhteisrahoituksena mahdollisimman suuren synergian ja yhteistyön sekä tehokkuuden aikaansaamiseksi, jotta riskien kohtuullinen jakautuminen ja hankkeita ja aloja koskevien ehtojen johdonmukaisuus voidaan varmistaa.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä helpotetaan koordinoinnilla, joka toteutetaan tarvittaessa erityisesti komission, EIP:n ja eri alueilla toimivien tärkeimpien kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisin yhteisymmärryspöytäkirjoin.
   3.   Kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden luotonantajien kanssa tehtävää yhteistyötä arvioidaan 9 artiklassa säädetyssä väliarvioinnissa.
   5 artikla
   Yhteisön takuun kattavuus ja ehdot
   1.   Yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus valtion kanssa tai joilla on valtion takaus, sekä muiden sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus alueellisten tai paikallisviranomaisten taikka julkisessa omistuksessa tai määräysvallassa olevien yritysten tai elinten kanssa, jos tällaisista muista EIP:n rahoitustoimista on tehty asianmukaiset, kyseisen maan luottoriskitilanteen huomioon ottavat EIP:n luottoriskianalyysit, jäljempänä ’kokonaistakuu’.
   ’Valtion’ käsitteeseen sisältyvät tätä artiklaa ja 6 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa myös palestiinalaishallinnon edustamat Länsiranta ja Gaza sekä Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen siviilioperaation edustama Kosovo (15).
   2.   Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen EIP:n rahoitustoimien osalta yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut, jotka ovat jääneet maksamatta jonkin seuraavassa esitetyn riskin toteutumisen vuoksi, jäljempänä ’poliittisen riskin takuu’:

               a)

               valuutansiirtojen estyminen;

               b)

               pakkolunastus;

               c)

               sota tai kansalaislevottomuudet;

               d)

               oikeussuojan epääminen sopimusrikkomustapauksissa.

         6 artikla
   Raportointi ja kirjanpito
   1.   Komissio antaa vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomuksen on sisällettävä arvio EIP:n rahoitustoimien vaikutuksista ja tehokkuudesta hanke-, ala-, maa- ja aluekohtaisesti sekä siitä, miten EIP:n rahoitustoimilla on tuettu yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamista, ottaen huomioon EIP:n toimintatavoitteet. Sen on sisällettävä myös arvio EIP:n ja komission sekä EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja kahdenvälisten tuenantajien välisen yhteistyön laajuudesta.
   2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua raportointia varten EIP toimittaa komissiolle vuosittaiset kertomukset tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamisesta, mukaan lukien yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.
   3.   EIP toimittaa komissiolle tilasto-, rahoitus- ja kirjanpitotietoja jokaisesta rahoitustoimestaan siinä määrin kuin on tarpeen, jotta komissio voi täyttää raportointivelvoitteensa ja vastata Euroopan tilintarkastustuomioistuimen selvityspyyntöihin, sekä tilintarkastustodistukset laina- ja takauskannastaan.
   4.   Komission kirjanpitoa ja kokonaistakuun soveltamisalaan kuuluvia riskejä koskevaa raportointia varten EIP toimittaa komissiolle riskianalyysit ja luokitustiedot sellaisista rahoitustoimistaan, joissa lainanottajana tai takauksen saajana on muu kuin valtio.
   5.   EIP toimittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot omalla kustannuksellaan.
   7 artikla
   Komission suorittamien maksujen takaisinperintä
   1.   Kun komissio suorittaa yhteisön takuun nojalla maksun, EIP toimittaa suoritettujen maksujen osalta saatavien perinnän komission nimissä ja lukuun.
   2.   EIP ja komissio tekevät saatavien perintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä sopimuksen viimeistään sinä päivänä, jona 8 artiklassa tarkoitettu sopimus tehdään.
   8 artikla
   Takuusopimus
   EIP ja komissio tekevät takuusopimuksen, jossa määrätään yhteisön takuuta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä.
   9 artikla
   Uudelleentarkastelu
   1.   Komissio esittää myös ulkopuolisen arvioinnin perusteella tämän päätöksen soveltamista koskevan väliarviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2010 ja liittää siihen myös päätöksen muutosehdotuksen; kyseinen ulkopuolinen arvio toteutetaan liitteessä II olevien toimintaohjeiden mukaisesti.
   2.   Komissio laatii loppukertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2013.
   10 artikla
   Kumoaminen
   Kumotaan päätös 2008/847/EY.
   11 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. ERLANDSSON

      (1)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 7 päivänä heinäkuuta 2009.

      (2)  EUVL L 186, 15.7.2008, s. 30.

      (3)  EUVL L 292, 9.11.2001, s. 41.

      (4)  EUVL L 21, 25.1.2005, s. 11.

      (5)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1085/2006 (EUVL L 210, 31.7.2006, s. 82).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1638/2006 (EUVL L 310, 9.11.2006, s. 1).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006 (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1889/2006 (EUVL L 386, 29.12.2006, s. 1).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1717/2006 (EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1).

      (10)  EUVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (11)  EUVL L 311, 4.12.1999, s. 3.

      (12)  EUVL L 293, 12.11.1994, s. 1.

      (13)  EUVL L 414, 30.12.2006, s. 95.

      (14)  EUVL L 301, 12.11.2008, s. 13.

      (15)  Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999) mukaisesti.

      LIITE I

         1 JA 2 ARTIKLAN SOVELTAMISALAAN KUULUVAT ALUEET JA VALTIOT

      A.   Liittymistä valmistelevat maat

      1.   Ehdokasmaat

      entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Kroatia ja Turkki.
      2.   Mahdolliset ehdokasmaat

      Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kosovo sellaisena kuin se on määritetty Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244 (1999), Montenegro ja Serbia.
      B.   Naapuruus- ja kumppanuusmaat

      1.   Välimeren alueen maat

      Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Libya (*), Länsiranta ja Gaza, Marokko, Syyria ja Tunisia.
      2.   Itä-Eurooppa, Etelä-Kaukasia ja Venäjä

      Itä-Eurooppa: Moldovan tasavalta, Ukraina ja Valko-Venäjä (*)
      Etelä-Kaukasia: Armenia, Azerbaidžan ja Georgia
      Venäjä: Venäjä.
      C.   Aasia ja Latinalainen Amerikka

      1.   Latinalainen Amerikka

      Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay ja Venezuela.
      2.   Aasia

      Aasia (Keski-Aasiaa lukuun ottamatta):
      Afganistan (*), Bangladesh, Bhutan (*), Brunei, Etelä-Korea, Filippiinit, Jemen, Kambodža (*), Kiina (Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueet mukaan luettuina), Indonesia, Intia, Irak (*), Laos, Malediivit, Malesia, Mongolia, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Taiwan (*), Thaimaa ja Vietnam
      Keski-Aasia:
      Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan.
      D.   Etelä-Afrikka

      Etelä-Afrikka

      LIITE II

         Väliarviointi ja EIP:n ulkoisen valtuuden arviointia koskevat toimintaohjeet

         Väliarviointi

      Viimeistään vuonna 2010 toteutetaan laaja EIP:n ulkoista rahoitusta koskeva väliarviointi. Väliarvioinnissa hyödynnetään riippumatonta ulkoista arviointia, joka myös toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Arviointi muodostaa perustan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökselle siitä, onko annettava mahdollinen valinnainen valtuus täydentämään tässä päätöksessä säädettyä takuuta vuoden 2010 jälkeisellä ajanjaksolla ja missä laajuudessa se on annettava, onko valtuuteen tehtävä muita muutoksia ja miten voidaan varmistaa EIP:n toimien mahdollisimman suuri lisäarvo ja tehokkuus. Komissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2010 väliarvioinnin, jota käytetään tarvittaessa valtuuden muuttamista koskevan ehdotuksen perustana.

         Arvioinnin puitteet

      Arviointiin sisältyvät:

                  a)

                  arvio EIP:n ulkoisista rahoitustoimista. Osia arvioinnista toteutetaan yhteistyössä EIP:n ja komission arviointiyksiköiden kanssa;

                  b)

                  arvio EIP:n ulkoisen luotonannon rahoituksen laajemmista vaikutuksista vuorovaikutukseen muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden rahoituslähteiden kanssa.

            Arviointia valvoo ja hallinnoi valmistelukomitea, joka muodostuu useista EIP:n valtuuston nimittämistä ”viisaista henkilöistä” sekä EIP:n ja komission edustajasta. Valmistelukomitean puheenjohtajana toimii yksi ”viisaista henkilöistä”.
      EIP:n ja komission arviointiyksiköt sekä ulkopuoliset asiantuntijat tukevat valmistelukomiteaa. Nämä ulkopuoliset asiantuntijat valitaan soveltamalla komission hallinnoimaa tarjousmenettelyä. Valmistelukomiteaa kuullaan toimintaohjeiden ja ulkopuolisten asiantuntijoiden valinnan osalta. Komissio vastaa ulkopuolisten asiantuntijoiden aiheuttamista kustannuksista, jotka katetaan takuurahaston rahoittamiseen tarkoitetusta budjettikohdasta.
      Valmistelukomitea toimittaa lopullisen arviointikertomuksen ja tekee selkeät päätelmät, jotka perustuvat kerättyihin tietoihin ja joissa esitetään väliarvioinnin yhteydessä tehtävää päätöstä varten tarvittavat tiedot, jotta voidaan ratkaista, myönnetäänkö valinnainen määrä valtuuden jäljellä olevaksi ajaksi, ja mahdollisen lisärahoituksen alueellista jakautumista varten tarvittavat tiedot.

         Arvioinnin laajuus

      Arviointi kattaa aikaisemmat lainanantovaltuudet (2000–2006) ja kauden 2007–2013 ensimmäiset vuodet vuoden 2009 loppuun saakka. Siinä tarkastellaan hankerahoituksen määriä ja maksuja maittain sekä teknistä apua ja riskipääomatoimia. Vaikutukset hanke-, ala-, alue- ja maakohtaisesti huomioon ottaen arvioinnin päätelmät perustuvat seuraaviin seikkoihin:

                  a)

                  EIP:n toimien merkityksellisyyden ja suorituskyvyn (tehokkuus, vaikuttavuus ja kestävyys) perusteellinen arviointi verrattuna yhteisön asiaa koskevissa ulkosuhdepolitiikoissa alun perin asetettuihin alueellisiin erityistavoitteisiin sekä niiden tuottaman lisäarvon perusteellinen arviointi (toteutettava yhteistyössä EIP:n arviointiyksiköiden ja komission yksiköiden kanssa);

                  b)

                  arvio siitä, missä määrin EIP:n toimet vastaavat yhteisön asiaa koskevia ulkosuhdepolitiikkoja ja strategioita, sekä niiden täydentävästä luonteesta ja niiden tuottamasta lisäarvosta vuosia 2007–2013 koskevan valtuuden ensimmäisinä vuosina verrattuna kyseisen vuosia 2007–2013 koskevan valtuuden alueellisiin erityistavoitteisiin ja vastaaviin suorituskykyindikaattoreihin, jotka pankin on vahvistettava (toteutetaan yhteistyössä EIP:n ja komission arviointiyksiköiden kanssa);

                  c)

                  analyysi lainansaajien rahoitustarpeista ja lainaottokyvystä sekä muiden yksityisten ja julkisten rahoituslähteiden käytettävyys asianomaisiin investointeihin;

                  d)

                  arvio EIP:n ja komission välisestä yhteistyöstä ja niiden toimien yhteensopivuudesta;

                  e)

                  arvio EIP:n sekä kansainvälisten ja kahdenvälisten rahoituslaitosten ja organisaatioiden välisestä yhteistyöstä ja synergiasta.

            Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetuissa arvioinneissa EIP:n toimien tuottamaa lisäarvoa mitataan kolmella tekijällä:

                  —

                  tuki yhteisön politiikkojen tavoitteille,

                  —

                  varsinaisten hankkeiden laatu ja

                  —

                  vaihtoehtoiset rahoituslähteet.