title: Komission päätös (EU) 2015/320, annettu 27 päivänä tammikuuta 2015 , valtiontuesta SA.26547 (11/C) (ex-NN 49/10 ja CP 241/2008) – Belgia – Kalatalouden kestävän kehityksen säätiö – Tuen N 274/03 väärinkäyttö (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 321)  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               28.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 57/7

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/320,
   annettu 27 päivänä tammikuuta 2015,
   valtiontuesta SA.26547 (11/C) (ex-NN 49/10 ja CP 241/2008) – Belgia – Kalatalouden kestävän kehityksen säätiö – Tuen N 274/03 väärinkäyttö

         (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 321)

   (Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
   on edellä mainittujen artiklojen (1) mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

               (1)

               Belgia ilmoitti 26 päivänä kesäkuuta 2003 Euroopan komissiolle valtiontukijärjestelmästä Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling -järjestön, jäljempänä ’SDVO’, perustamiseksi ja rahoittamiseksi. Kyseinen järjestö on voittoa tavoittelematon yhteisö, jonka tavoitteena on kalastuksen kestävä kehittäminen Belgiassa. Ilmoitetut säännökset koskevat SDVO:n rahoitusta, ja niihin sisältyi SDVO:n yhtiöjärjestys. Komissio hyväksyi järjestelmän 16 päivänä joulukuuta 2003 (2).

               (2)

               Komissio vastaanotti 9 päivänä syyskuuta 2008 kantelun (rekisteröity numerolla CP 241/2008), jossa väitetään SDVO:n käyttäneen väärin osaa tukijärjestelmässä saadusta tuesta.

               (3)

               Komissio pyysi Belgian viranomaisilta selvitystä 17 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä. Belgian viranomaiset pyysivät 18 päivänä joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä määräaikaan kuukauden pidennystä, joka myönnettiin. Belgian viranomaiset toimittivat komissiolle tietoja 16 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä.

               (4)

               Belgian viranomaiset toimittivat 10 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä komissiolle SDVO:n vuosikertomuksen (2008) neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) (”menettelyasetus”) 21 artiklan mukaisesti.

               (5)

               Komissio pyysi Belgian viranomaisilta lisäselvitystä 19 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Belgian viranomaiset pyysivät 18 päivänä helmikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä määräaikaan pidennystä, joka myönnettiin 9 päivään huhtikuuta 2010 saakka. Belgian viranomaiset toimittivat komissiolle tietoja 12 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.

               (6)

               Komissio kysyi 19 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä kantelijalta, halusiko tämä säilyttää kantelun voimassa, sillä SDVO:n perustama tytäryritys cvba Schelpdier en vis oli lopettanut toimintansa.

               (7)

               Kantelija kertoi 18 päivänä helmikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, miksi se halusi säilyttää kantelun voimassa.

               (8)

               Asiakirja-aineisto rekisteröitiin 22 päivänä lokakuuta 2010 NN-numerolla.

               (9)

               Komissio ilmoitti Belgialle 23 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen tukea koskeva menettely.

               (10)

               Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (4). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tuesta.

               (11)

               Komissio vastaanotti muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen liittyvät, Belgian viranomaisten toimittamat huomautukset järjestelmän tuensaajalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Komissio ei saanut lisähuomautuksia kantelijalta eikä muilta asianomaisilta osapuolilta.

         2.   KUVAUS

               (12)

               Alkuperäisestä järjestelmästä ilmoitettiin 26 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Järjestelmä rekisteröitiin numerolla N 274/03.

               (13)

               Järjestelmässä maksettiin vuosittain noin 2 miljoonaa euroa valtion varoista SDVO:lle, jotta SDVO voisi edistää kalastuksen kestävää kehittämistä erilaisin toimin ja hankkein yhtiöjärjestyksensä mukaisesti.

               (14)

               Järjestelmä rahoitetaan kansallisista varoista, jotka saadaan osasta kalastusalan työnantajien maksamaa ennakkomaksua (palkasta pidätettävä maksu).

               (15)

               Euroopan komissio katsoi järjestelmän soveltuvan sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella erityisesti sen vuoksi, että ilmoitukseen sisältyneiden tietojen ja SDVO:n yhtiöjärjestyksen mukaan SDVO toteuttaisi lyhytaikaisia yhteisen edun mukaisia hankkeita, jotka vastaisivat neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 (5) 15 artiklassa lueteltuja toimenpiteitä.

         3.   KANTELU

               (16)

               Kantelijan mukaan SDVO ja cvba Schelpdier en vis ovat käyttäneet valtiontukea, jonka oli alun perin tarkoitus auttaa koko kalastusalaa, käynnistääkseen kaupallisen simpukoihin liittyvän vesiviljelyhankkeen, mikä vääristää kilpailua markkinoilla.

               (17)

               Kantelija lisäsi, että toimimalla kaupallisesti markkinoilla ja perustamalla myöhemmin kaupallisen tytäryrityksen SDVO toimi vastoin yhtiöjärjestystään ja ristiriidassa oikeudellisen asemansa kanssa (voittoa tavoittelematon yhdistys).

               (18)

               Kantelunsa tueksi kantelija totesi, että SDVO oli kehittänyt kaupallisen tuotenimen, käynnistänyt laajan mainoskampanjan ja harjoittanut simpukoiden myyntiä. Kaikki nämä toiminnot ja toimenpiteet nähtiin kaupalliselle toiminnalle luonteenomaisiksi osatekijöiksi.

               (19)

               Kilpailun vääristymisen osalta kantelija totesi, että se oli tehnyt simpukanviljelykokeiluja merellä Belgian rannikolla vuodesta 1994 alkaen. Kantelija oli kehittänyt oman tuotenimensä (Belgica mussels). Simpukoita myytiin ensimmäisen kerran vuonna 2008.

               (20)

               Kantelija totesi, että SDVO häiritsee kilpailua markkinoilla, joten sen ei voida katsoa toimivan kalastus- ja kalanviljelyalan yhteisen edun mukaisesti.

               (21)

               Kantelija totesi, että sen mielestä kilpailun vääristyminen ei ollut päättynyt SDVO:n tytäryrityksen cvba Schelpdier en vis toiminnan loppumisen myötä, sillä SDVO toimii edelleen aktiivisesti simpukkamarkkinoilla cvba Schelpdier en vis -tytäryrityksen toiminnan loppumisen jälkeenkin.

         4.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

               (22)

               Päätöksessään aloittaa muodollinen tutkintamenettely komissio ilmaisee epäilyksensä siitä, noudattavatko tietyt SVDO:n toteuttamat hankkeet komissiolle ilmoitettua ja sen hyväksymää yhtiöjärjestystä. Näin ollen komissio epäilee, että SDVO on käyttänyt väärin tukijärjestelmän tukea.

               (23)

               Kyseessä olevat hankkeet ovat seuraavat:

                           —

                              Simpukkahanke: SDVO on käynnistänyt laajan simpukoitaan mainostavan kampanjan. Sen sijaan, että olisi toteutettu yleinen simpukoita edistävä kampanja, mainosmateriaali perustuu erityiseen kaupalliseen tuotenimeen (Flanders Queen Mussel), sen kohteena on erityinen yritys (SDVO) ja se sisältää useita viittauksia tuotteiden maantieteelliseen alkuperään (Flanderi). SDVO on lisäksi laajentanut simpukkahanketta hankkimalla 87 lisähäkkiä ja hyödyntämällä niitä eli tekemällä pitkäaikaisen investoinnin.

                           —

                              Uusien simpukkakantojen etsiminen: SDVO näyttää johtaneen koekalastuskampanjaa, jonka tavoitteena on ollut löytää kaupallisesti hyödynnettävissä olevia simpukkakantoja Belgian mannerjalustalta.

                           —

                              Dagverse Vis -menekinedistämiskampanja: Kampanjan tarkoituksena on parantaa mielikuvaa Belgian kalastusalasta tuomalla paremmin suuren yleisön tietoisuuteen laajalle levinneitä mutta vähemmän tunnettuja kalalajeja, joiden saalit ovat sisävesikalastajien vastapyytämiä. Kampanjassa on mukana huippukokkeja, jotka tarjoilevat ravintoloissaan vähemmän tunnettujen lajien kaloja. Toiveissa on, että jos huippukokit tarjoavat kyseisten lajien kaloja ravintoloissaan, sisävesikalastajat saavat kaloistaan kohtuullisen hinnan, ja näin kaikki kalastusalalla saavat kohtuullisen korvauksen tuotteistaan.

               (24)

                  Simpukkahankkeen osalta komissio katsoi, että SDVO on toiminut vastoin yhtiöjärjestystään (ja siten vastoin järjestelmää), jossa nimenomaisesti todetaan, että SDVO:n tehtävänä on parantaa mielikuvaa merikalastuksesta kohdentamatta kuitenkaan toimia mihinkään erityiseen yritykseen ja viittaamatta tuotteiden maantieteelliseen alkuperään, ja kielletään menekinedistämistoimet, jotka perustuvat kaupallisiin tuotenimiin ja/tai joissa viitataan tuotteiden maantieteelliseen alkuperään. Lisäksi komissio ilmaisi epäilevänsä, että hyödyntämällä 87:ää uutta häkkiä SDVO on toiminut vastoin yhtiöjärjestystään ja päätöstä N 274/03, koska toimea tuskin voidaan pitää lyhytaikaisena vaan se pikemminkin vastaa pitkäaikaista investointia, joka sopii huonosti lyhytaikaisen toimen konseptiin.

               (25)

                  Uusien simpukkakantojen löytämiseksi toteutetun hankkeen osalta komissio totesi, ettei tällaista hanketta luetella osana SDVO:n tehtäviä sen yhtiöjärjestyksessä. Hanke ei varsinkaan vaikuta vastaavan otsikossa c) ”Elollisten vesiluonnonvarojen hallinnoinnin ja kalastuksenvalvonnan parantaminen” kuvattuja tehtäviä. Uusien kaupallisesti hyödynnettävissä olevien simpukkakantojen etsiminen ei ole elollisten vesiluonnonvarojen laadun ja määrän jatkuvaa seurantaa, kalastusalan sosioekonomisen tilanteen seurantaa eikä hallituksen neuvontaa pyyntiponnistuksen valvonnasta. Kaupallisesti hyödynnettävissä olevien simpukkakantojen etsimisessä Belgian mannerjalustalta ei vaikuteta pyrittävän kyseisten kantojen säilyttämiseen vaan pikemminkin niiden hyödyntämiseen.

               (26)

                  Dagverse vis -menekinedistämiskampanjan osalta komissio pani merkille, että mainostamalla tuotteiden olevan belgialaista alkuperää (Belgian rannikkolaivaston pyytämää kalaa), ei ulkomaisten alusten pyytämää kalaa, SDVO on viitannut tuotteiden maantieteelliseen alkuperään ja toiminut vastoin yhtiöjärjestystään ja päätöstä N 274/03. Komissio pani kuitenkin merkille, että Dagverse vis -menekinedistämiskampanjaa on muutettu, eikä siinä enää viitattu tuotteiden maantieteelliseen alkuperään menettelyn aloittavan päätöksen hyväksymishetkellä.

         5.   ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

               (27)

               Julkaistuaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä vuonna 2011 päätöksen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio vastaanotti järjestelmän tuensaajan eli Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling -järjestön (SDVO) esittämät, kansallisten viranomaisten toimittamat huomautukset.

               (28)

               Kantelijalta ei saatu uusia huomautuksia.

               (29)

               SDVO toisti kantansa seuraavasti:

         5.1   Simpukkahanke:

               (30)

               Simpukkahanke toteutettiin kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa käytettiin 13:a prototyyppistä simpukkahäkkiä, jotka on kehitetty täyttämään Belgian rannikon ilmastolliset ja merelliset vaatimukset. Toisessa vaiheessa käytettiin 87:ää uutta simpukkahäkkiä.

               (31)

               Sen arvioimiseksi, oliko hanke taloudellisesti kannattava, oli tarpeen käydä läpi koko tuotanto- ja kaupanpitoprosessi. Prosessin kaikki vaiheet oli tosiasiallisesti toteutettu, myös menekinedistämistoimet.

               (32)

               Mainoskampanja toteutettiin vuosina 2007, 2008 ja 2009, ja se oli, toisin kuin komissio väittää, kestoltaan ja laajuudeltaan rajallinen.

               (33)

               Mainoskampanjan voidaan katsoa palvelleen yleistä etua. Tarkoituksena oli koko ajan, että tutkimusvaiheen jälkeen hankkeesta muodostettaisiin osuuskunta, joka olisi kaikille avoin, myös kantelijalle.

               (34)

               SDVO:n aikomuksena oli kehittää kaupallinen tuotenimi Flanders Queen hankkeen erityistarkoituksia varten. Kaupallista tuotenimeä oli tarkoitus käyttää vain kerran. Kauppanimestä oli tarkoitus luopua hankkeen lopussa. Kun hanke siirrettiin VSVC:lle, tehtiin kuitenkin ilmeisesti päätös jatkaa simpukoiden myyntiä kyseisellä nimellä.

               (35)

               Hankkeen ja menekinedistämiskampanjan kehittämistä ei tulisi katsoa tavanomaisen tuotantoprosessin aikana syntyneiksi kustannuksiksi. Hanke ylitti sen, mitä yksityinen yritys olisi tehnyt, sillä asiaan liittyvät kustannukset olisivat hyvin korkeita. Yksityinen yritys ei olisi ollut valmis tekemään tarvittavia investointeja pelkästään testatakseen, mikä menetelmä olisi paras, tai pelkästään yksilöidäkseen alueet, jotka soveltuvat parhaiten simpukoiden viljelyyn.

         5.2   Uusien simpukkakantojen etsiminen

               (36)

               SDVO katsoo, että uusien simpukkakantojen etsiminen kuuluu sen yhtiöjärjestyksen soveltamisalaan, sillä tällaista toimintaa voidaan pitää sen yhtiöjärjestyksen ryhmässä c määriteltynä valvonta- ja säilyttämistoimenpiteenä.

               (37)

               Lisäksi hanke on osa kalastuslaivaston muuntamista, jonka on tehnyt tarpeelliseksi muun muassa se, että pyyntialueita on kadonnut off-shore-tuulivoimapuistojen perustamisen vuoksi.

         5.3   Dagverse Vis -menekinedistämiskampanja

               (38)

               SDVO totesi, että menekinedistämiskampanjaa oli muutettu ja alun perin käytetty viittaus maantieteelliseen alkuperään oli poistettu.

         6.   ARVIOINTI

   6.1   Simpukkahanke: kauppanimen kehittäminen ja mainonta

               (39)

               Kuten edellä kuvataan, SDVO on käynnistänyt laajan simpukoitaan mainostavan kampanjan. Sen sijaan, että olisi toteutettu yleinen simpukoita edistävä kampanja, mainosmateriaali perustuu erityiseen kaupalliseen tuotenimeen (Flanders Queen Mussel), sen kohteena on erityinen yritys (SDVO) ja se sisältää useita viittauksia tuotteiden maantieteelliseen alkuperään (Flanderi).

               (40)

               Tämän vuoksi SDVO on toiminut vastoin yhtiöjärjestystään (ja siten vastoin järjestelmää), jossa nimenomaisesti todetaan, että SDVO:n tehtävänä on parantaa mielikuvaa merikalastuksesta kohdentamatta kuitenkaan toimia mihinkään erityiseen yritykseen ja viittaamatta tuotteiden maantieteelliseen alkuperään, ja kielletään menekinedistämistoimet, jotka perustuvat kaupallisiin tuotenimiin ja/tai joissa viitataan tuotteiden maantieteelliseen alkuperään. Lisäksi SDVO on toiminut vastoin päätöstä N 274/03, jossa nimenomaisesti todetaan, etteivät maantieteelliset viittaukset ole sallittuja.

               (41)

               Belgian viranomaiset ovat väittäneet, että kaupallinen tuotenimi oli kehitetty yksinomaan pilottihanketta varten. Sitä käytettäisiin vain kertaalleen, ja sen vuoksi se poistuisi vähitellen käytöstä hankkeen päätyttyä.

               (42)

               Komissio panee kuitenkin merkille, että kaupallinen tuotenimi on edelleen käytössä pilottihankkeen päätyttyä. Sen jälkeen, kun simpukkahanke siirrettiin VSVC:lle, simpukoiden myynti on itse asiassa jatkunut Flanders Queen Mussel -nimellä. Lisäksi SDVO:n verkkosivuilla annetaan tietoja siitä, mistä Flanders Queen Mussel -simpukoita voi ostaa.

               (43)

               Komissio panee myös merkille, että SDVO järjesti useita Flanders Queen Mussel -simpukoita mainostavia ja niiden menekkiä edistäviä tapahtumia vuosina 2007, 2008 ja 2009. Se seikka, että tällaista toimintaa on järjestetty toistuvasti useiden vuosien ajan, osoittaa, ettei kyseessä ole pienimuotoinen eikä väliaikainen kampanja, eikä kampanjaa voida näin ollen pitää ajallisesti ja laajuudeltaan rajallisena menekinedistämiskampanjana. Lisäksi osa mainostoimista (vuosina 2008 ja 2009) toteutettiin itse asiassa sen jälkeen, kun pilottihankkeen yhteydessä tilatut tutkimukset oli jo saatu valmiiksi. Simpukkahankkeen taloudellista toteutettavuutta käsittelevä loppuraportti esitettiin 22 päivänä marraskuuta 2007, ja markkinointisuunnitelman toteuttamisen arvioinnin tulokset esiteltiin 21 päivänä helmikuuta 2008.

               (44)

               Komissio toteaa joka tapauksessa, että kieltoa edistää tiettyjä merkkejä ja viitata mainostoimissa tuotteiden maantieteelliseen alkuperään, sovelletaan kaikkiin toimintoihin. Näin ollen ei ole sallittua toteuttaa edes lyhytaikaisia hankkeita (joita rahoitetaan julkisin varoin), joiden tarkoituksena on edistää tiettyjä merkkejä tai joissa viitataan maantieteellisiin alueisiin. Järjestelmässä ja päätöksessä N 274/03 ei vahvisteta poikkeuksia tähän sääntöön. Tämä ei edes olisi ollut mahdollista, sillä se olisi ollut vastoin vuoden 2001 kalastusalan suuntaviivoja.

               (45)

               Lisäksi komissio pitää epätodennäköisenä, että näin laaja mainoskampanja voitaisiin kohtuudella katsoa eritoten yhteisen edun mukaiseksi, sillä kampanja ei ollut yleinen vaan se oli kohdennettu tiettyyn kaupalliseen tuotenimeen. Tämä korostuu senkin vuoksi, että kilpaileva yritys oli kehittämässä omaa merkkiään.

               (46)

               Kauppanimen kehittämisestä tuotteelle, jota myydään markkinoilla, ja mainoskampanjan käynnistämisestä aiheutuu lisäksi kustannuksia, joita syntyisi tavanomaisessa tuotantoprosessissa, eikä niitä sen vuoksi hyväksytä tukijärjestelmässä.

               (47)

               Näistä syistä komissio katsoo, että kehittämällä kauppanimen ja käynnistämällä mainos- ja menekinedistämiskampanjan Flanders Queen Mussel -simpukoille SDVO toimi yhtiöjärjestyksensä ja päätöksen N 274/03 soveltamisalan ulkopuolella.

               (48)

               Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että SVDO on käyttänyt väärin tukijärjestelmässä hyväksyttyä tukea siltä osin kuin kyseessä on kauppanimen kehittäminen ja mainonta.

         6.2   Simpukkahanke: 87 lisähäkin hyödyntäminen

               (49)

               Komissio on tietoinen siitä, että simpukkahanke koostuu erilaisista osista. Hankkeen ensimmäistä osaa ei aseteta kyseenalaiseksi sinällään, mutta sitä koskevat huolenaiheet liittyvät investointeihin, jotka on tehty pilottihankkeen päättymisen jälkeen. Komissio katsoo, että hankkimalla 87 uutta simpukkahäkkiä ja hyödyntämällä niitä SDVO ei toiminut yhtiöjärjestyksensä ja päätöksen N 274/03 mukaisesti.

               (50)

               Belgian viranomaiset katsovat, että 87 lisähäkin hyödyntäminen oli lyhytaikainen toimi, jossa keskityttiin yhteiseen etuun. Viranomaiset väittävät myös, että häkkien lukumäärän lisäyksellä pyrittiin yksityisten yritysten tavanomaisesti toteuttamia toimia laajempaan päämäärään, sillä yksityinen yritys yksinkertaisesti ei tekisi näin laajoja investointeja tietämättä, että toimi voi olla kannattava laajassa mittakaavassa.

               (51)

               Komissio kuitenkin epäilee, ettei 87 lisähäkin hankkimista ja hyödyntämistä voida katsoa lyhytaikaiseksi toimeksi.

               (52)

               Ensinnäkin komissio katsoo, että 87 lisähäkin hankinta on pitkäaikainen investointi, joka sopii huonosti lyhytaikaisen toimen konseptiin.

               (53)

               Toiseksi komissio panee merkille, ettei SDVO vaikuta suunnitelleen 87 lisähäkin hankintaa lyhytaikaiseksi toimeksi, jonka yksinomaisena tavoitteena olisi ollut tutkimuksen mahdollistaminen. SDVO on pitänyt häkkien hankintaa investointina ja etsinyt tapoja saada investointi kannattamaan. Itse asiassa se suunnitteli jo vuonna 2008 liiketoiminnan jatkamista vasta perustetun tytäryrityksen välityksellä. Samoin vuonna 2009, kun SDVO virallisesti lopetti Flanders Queen Mussel -simpukoiden myynnin, se itse asiassa tästä riippumatta jatkoi kyseisten 87 lisähäkin hyödyntämistä. Se tosiasiallisesti liisasi ja vuokrasi infrastruktuuriaan ja korjuupalvelujaan toiselle yritykselle ja harjoitti näin ollen kaupallista toimintaa. Se seikka, että perustettiin kaupallinen tytäryritys hyödyntämään simpukkahanketta, vaikuttaa antavan vahvistuksen sille, ettei SDVO:lla ollut todellista aikomusta yksinkertaisesti luovuttaa tuloksia alan parhaaksi.

               (54)

               Tältä osin komissio panee merkille, että SDVO:n ja VSVC:n välillä vuonna 2009 tehtyihin sopimuksiin sisältyi määräyksiä, joiden tarkoituksena on suojata VSVC:n kaupallisia etuja (esimerkiksi takuujärjestelyt, määräykset VSVC:n ja muiden tuottajien välisten mahdollisten eturistiriitojen ehkäisemisestä). Tämäntyyppiset järjestelyt ja määräykset vaikuttaisivat antavan vahvistuksen sille, että lisähäkkien hyödyntäminen oli kaupallista toimintaa eikä se palvellut yhteistä etua.

               (55)

               Komission mielestä 87 lisähäkistä aiheutuvat kustannukset ovat osa tavanomaisen tuotannon kustannuksia. Komissio katsoo, että sen jälkeen kun tuotteen taloudellinen ja biologinen toteutettavuus on testattu ja vahvistettu, on osa yrityksen tavanomaista tuotannon ja liiketoiminnan kehittämisprosessia hankkia (uusia) tuotantovälineitä.

               (56)

               Komissio ei yhdy Belgian viranomaisten näkemykseen siitä, ettei yksikään yritys investoisi tuotannon lisävälineisiin saamatta etukäteen takeita siitä, että tuotanto on laajassa mittakaavassa kannattavaa. Yritykset itse asiassa investoivat laajan mittakaavan tuotantoon myös tilanteissa, joissa yksikään muu yritys ei ole vielä yrittänyt tuotantoa samassa mittakaavassa. Ne luottavat aikaisempaan kokemukseensa, jota ne ovat saaneet pienemmän mittakaavan tuotannosta, ja ennusteisiin tulevasta. Taloudessa on yleisenä periaatteena, että mittakaavaetujen ansiosta se, mikä on mahdollista ja kannattavaa pienemmässä mittakaavassa, on myös mahdollista ja vielä kannattavampaa suuremmassa mittakaavassa, sillä kiinteitä kustannuksia on kattamassa suurempi määrä tuotteita.

               (57)

               Komissio ei myöskään katso, että lisäämällä tuotantovälineitään SDVO olisi toteuttanut alan yleisen edun mukaisen toimen. Koska alalla oli jo toinen toimija, joka oli kehittänyt liiketoimintaansa tosiasiallisessa mittakaavassa, 87 lisähäkin hankinnalla ja hyödyntämisellä oli suora vaikutus markkinoihin ja kilpailuun. Tätä osoittaa sekin seikka, että SDVO vaikutti kilpailijalta eikä yhteisöltä, joka suorittaisi kokeilua.

               (58)

               Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että SVDO on käyttänyt väärin tukijärjestelmässä hyväksyttyä tukea siltä osin kuin kyseessä on 87 lisähäkin hyödyntäminen.

         6.3   Dagverse Vis -menekinedistämiskampanja

               (59)

               Komissio panee merkille, että mainostamalla tuotteiden olevan belgialaisia (Belgian rannikkolaivaston pyytämää kalaa), ei ulkomaisten alusten pyytämiä, SDVO on tosiasiallisesti viitannut tuotteiden maantieteelliseen alkuperään ja toiminut näin ollen vastoin yhtiöjärjestystään ja päätöstä N 274/03.

               (60)

               Komissio panee kuitenkin merkille, että Dagverse vis -kampanjaa on mukautettu, eikä siinä enää viitata tuotteiden maantieteelliseen alkuperään.

               (61)

               Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että SVDO on käyttänyt väärin tukijärjestelmässä hyväksyttyä tukea siltä osin kuin kyseessä on maantieteelliseen alkuperään viittaava menekinedistämiskampanja.

         6.4   Uusien simpukkakantojen etsiminen

               (62)

               Komissio toteaa, ettei uusien simpukkakantojen etsimistä luetella osana SDVO:n tehtäviä sen yhtiöjärjestyksessä. Hanke ei varsinkaan vaikuta vastaavan otsikon c) ”Elollisten vesiluonnonvarojen hallinnoinnin ja kalastuksenvalvonnan parantaminen” alla kuvattuja tehtäviä. Uusien kaupallisesti hyödynnettävissä olevien simpukkakantojen etsiminen ei ole elollisten vesiluonnonvarojen laadun ja määrän jatkuvaa seurantaa, kalastusalan sosioekonomisen tilanteen seurantaa eikä hallituksen neuvontaa pyyntiponnistuksen valvonnasta.

               (63)

               Näin ollen komissio katsoo, etteivät tällaiset toimenpiteet kuulu sentyyppisiin toimenpiteisiin, jotka komissio hyväksyi päätöksellään N 274/03. Kyseessä ei ole valvonta- eikä säilyttämistoimenpide. Päinvastoin toimenpiteellä pyritään löydettävien kantojen kaupalliseen hyödyntämiseen, ja se johtaa lopulta lisääntyneeseen pyyntiponnistukseen.

               (64)

               Komissio panee lisäksi merkille, ettei uusien kaupallisesti hyödynnettävissä olevien simpukkakantojen etsiminen olisi voinut kuulua toimenpiteisiin, jotka komissio hyväksyi päätöksellään N 274/03, sillä asetuksen (EY) N:o 2792/1999 17 artiklan mukaan (vuoden 2001 kalastusalan suuntaviivoissa viitataan kyseiseen artiklaan) kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (6) voidaan maksaa tukea koekalastukseen ainoastaan, jos tarkoituksena on kalavarojen säilyttäminen.

               (65)

               Kuten aiemmin on jo mainittu, kaupallisesti hyödynnettävissä olevien simpukkakantojen etsimisessä Belgian mannerjalustalta ei vaikuteta pyrittävän kyseisten kantojen säilyttämiseen vaan pikemminkin niiden hyödyntämiseen.

               (66)

               Uusien hyödynnettävissä olevien kantojen etsiminen on lisäksi osa yksityisten yritysten tavanomaisesti toteuttamia toimia, ja siitä aiheutuvat kustannukset ovat tavanomaisia tuotantokustannuksia eikä niitä voi rahoittaa kyseisestä järjestelmästä.

               (67)

               Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että SVDO on käyttänyt väärin tukijärjestelmässä hyväksyttyä tukea siltä osin kuin kyseessä on aloite uusien simpukkakantojen löytämiseksi.

         7.   PÄÄTELMÄT

               (68)

               Komissio katsoo, että ryhtymällä 6.1–6.4 kohdassa mainittuihin hankkeisiin SDVO ei toiminut komissiolle ilmoitetun ja komission 16 päivänä joulukuuta 2003 tekemässään päätöksessä hyväksymän yhtiöjärjestyksen mukaisesti. Komissio katsoo sen vuoksi, että SDVO on käyttänyt väärin osaa tukijärjestelmän tuesta.

               (69)

               Tässä yhteydessä komissio haluaa korostaa, että on 107 artiklan mukainen pitkäaikainen käytäntö periä tuen saajalta takaisin tuki, jota on käytetty väärin. Tämä käytäntö vahvistetaan menettelyasetuksen 14 artiklassa.

               (70)

               Belgian on siis toteuttava kaikki tarvittavat toimenpiteet väärinkäytetyn tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. Belgian tulisi periä takaisin kaikki märät, jotka on käytetty 6.1–6.4 kohdassa mainittujen hankkeiden kehittämiseen. Belgian on tätä varten vaadittava tuensaajia maksamaan tuki takaisin neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta.

               (71)

               Takaisinperintäpäätöksen nojalla takaisin perittävään tukeen lisätään menettelyasetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti korko, jonka suuruuden komissio vahvistaa. Korkoa maksetaan siitä päivästä alkaen, jolloin väärinkäytetty tuki on ollut tuensaajan käytössä, sen takaisinperimispäivään asti.

               (72)

               Korko lasketaan komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (7) V luvun säännösten mukaisesti. Komissio pyytää Belgiaa vaatimaan, että tuensaaja maksaa tuen korkoineen takaisin jäljempänä esitetyllä tavalla neljän kuukauden kuluessa tästä päätöksestä.

               (73)

               Komissio pyytää Belgiaa toimittamaan tarvittavat tiedot tämän päätöksen liitteessä I olevaa kyselylomaketta käyttäen. Tässä yhteydessä on ilmoitettava selkeästi, mitä toimenpiteitä on suunnitteilla ja mitä toimenpiteitä on jo toteutettu väärinkäytetyn valtiontuen välitöntä ja tehokasta takaisinperintää varten. Komissio kehottaa Belgiaa toimittamaan kahden kuukauden kuluessa tästä päätöksestä kaikki sellaiset asiakirjat (yleisohjeet, perintämääräykset yms.), joilla osoitetaan, että väärinkäytetyn tuen takaisinperintä tuensaajilta on aloitettu,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Koska SDVO on ryhtynyt hankkeisiin, joissa on kehitetty kauppanimi ja harjoitettu mainontaa, hyödyntänyt 87:ää lisähäkkiä, toteuttanut Dagverse vis -menekinedistämiskampanjan ja etsinyt uusia simpukkakantoja, se ei ole toiminut valtiontuesta N 274/03 16 päivänä joulukuuta 2003 tehdyn komission päätöksen mukaisesti. Tuensaajan tällä tavoin väärinkäyttämä tuki ei sovellu sisämarkkinoille.
   2 artikla
   1.   Belgian on perittävä SDVO:lta takaisin seuraavia hankkeita koskeva väärinkäytetty tuki: kauppanimen kehittäminen ja mainonta, 87 lisähäkin hyödyntäminen, Dagverse vis -menekinedistämiskampanja ja uusien simpukkakantojen etsiminen.
   2.   Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajien käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
   3.   Korot on laskettava asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 271/2008 (8) säännösten mukaisesti.
   3 artikla
   1.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä ja tehokkaasti.
   2.   Belgian on huolehdittava siitä, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
   4 artikla
   1.   Belgian on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:

               a)

               1 artiklassa tarkoitettuun tukeen liittyvä asiakirja-aineisto, josta käy ilmi 2 artiklassa mainittuihin hankkeisiin liittyvän tuen kokonaismäärä. Tiedot on annettava tämän päätöksen liitteessä I olevalla lomakkeella;

               b)

               takaisin perittävä määrä kokonaisuudessaan (pääoma ja korko);

               c)

               yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

               d)

               asiakirja-aineisto, jolla voidaan osoittaa, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.

         2.   Belgian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kun 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava viipymättä komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Belgian on myös annettava yksityiskohtaiset tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
   5 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2015

            Komission puolesta

         Karmenu VELLA

            Komission jäsen

      (1)  EUVL C 149, 20.5.2011, s. 10.

      (2)  EUVL C 28, 31.1.2004, s. 3.

      (3)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

      (4)  Ks. alaviite 1.

      (5)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2792/1999, annettu 17 päivänä joulukuuta 1999, kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä (EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10).

      (6)  Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline, ks. neuvoston asetus (EY) N:o 1263/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 54).

      (7)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (nykyisin SEUT-sopimuksen 108 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

      (8)  Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).


title: Vetoomuksia koskeva menettely (työjärjestyksen osan VIII muuttaminen) Euroopan parlamentin päätös 6. toukokuuta 2009 työjärjestyksen tarkistamisesta vetoomuksia koskevan menettelyn osalta (2006/2209(REG))

text:
               5.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 212/140

         Keskiviikko 6. toukokuuta 2009Vetoomuksia koskeva menettely (työjärjestyksen osan VIII muuttaminen)
   P6_TA(2009)0353
   Euroopan parlamentin päätös 6. toukokuuta 2009 työjärjestyksen tarkistamisesta vetoomuksia koskevan menettelyn osalta (2006/2209(REG))
   2010/C 212 E/25

      Euroopan parlamentti, joka
   ottaa huomioon puhemiehen 20. heinäkuuta 2006 päivätyn kirjeen,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 201 ja 202 artiklan,
   ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön sekä vetoomusvaliokunnan lausunnon (A6-0027/2009),

               1.

               päättää muuttaa työjärjestystä jäljempänä esitetyllä tavalla;

               2.

               palauttaa mieliin, että kyseiset muutokset tulevat voimaan seuraavan istuntojakson ensimmäisenä päivänä, lukuun ottamatta 193 a artiklaa (uusi) koskevaa tarkistusta, joka tulee voimaan perussopimuksen asiaa koskevan määräyksen voimaantuloa seuraavana päivänä;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen tiedoksi neuvostolle ja komissiolle.

               NYKYINEN TEKSTI

               TARKISTUS

                  Tarkistus 1

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 2 a kohta (uusi)

                                 2 a.

                              Kun vetoomuksen on allekirjoittanut usea luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, allekirjoittajien on nimettävä edustaja ja tämän sijaiset, jotka katsotaan vetoomuksen esittäjiksi sovellettaessa tätä työjärjestyksen osaa.

                                 Jos edustajia ei ole nimetty, ensimmäistä allekirjoittajaa tai muuta sopivaksi katsottua henkilöä pidetään vetoomuksen esittäjänä.

                  Tarkistus 2

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 2 b kohta (uusi)

                                 2 b.

                              Kukin vetoomuksen esittäjä voi milloin tahansa perua tukensa vetoomukselle.

                                 Jos kaikki vetoomuksen esittäjät vetävät tukensa pois, vetoomus raukeaa.

                  Tarkistus 3

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 3 kohta

                           3.

                           Vetoomukset on laadittava jollakin Euroopan unionin virallisella kielellä.

                           3.

                           Vetoomukset on laadittava jollakin Euroopan unionin virallisella kielellä.

               Muilla kielillä laaditut vetoomukset otetaan käsiteltäväksi ainoastaan, jos vetoomuksen esittäjä on liittänyt vetoomukseen käännöksen
                     tai yhteenvedon sisällöstä jollakin Euroopan unionin virallisella kielellä.
                     Parlamentti käsittelee vetoomusta käännöksen tai sisältöä koskevan yhteenvedon pohjalta.
                   Parlamentin yhteydenpidossa vetoomuksen esittäjään käytetään sitä virallista kieltä, jolla käännös
                     tai yhteenveto sisällöstä
                   on laadittu.

               Muilla kielillä laaditut vetoomukset otetaan huomioon ainoastaan, jos vetoomuksen esittäjä on liittänyt mukaan käännöksen jollekin viralliselle kielelle. Parlamentin yhteydenpidossa vetoomuksen esittäjään käytetään sitä virallista kieltä, jolla käännös on laadittu.

                     Puhemiehistö voi päättää, että vetoomukset voidaan laatia ja kirjeenvaihto vetoomusten esittäjien kanssa voidaan käydä muilla jossakin jäsenvaltiossa käytetyillä kielillä.

                  Tarkistus 4

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 5 kohta

                           5.

                           Puhemies lähettää luetteloidut vetoomukset asiasta vastaavaan valiokuntaan, joka
                                 tutkii, kuuluvatko ne Euroopan unionin toimialaan
                              .

                           5.

                           Puhemies lähettää luetteloidut vetoomukset asiasta vastaavaan valiokuntaan, joka
                                 määrittää ensin EY:n perustamissopimuksen 194 artiklan perusteella, voidaanko vetoomukset ottaa käsiteltäväksi.

                                 Mikäli asiasta vastaava valiokunta ei pääse yksimielisyyteen vetoomuksen käsiteltäväksi ottamisesta, se otetaan käsiteltäväksi, jos vähintään neljäsosa valiokunnan jäsenistä sitä kannattaa.

                  Tarkistus 5

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 6 kohta

                           6.

                           Vetoomukset, joita valiokunta ei ota käsiteltäväksi, arkistoidaan käsittelemättä. Vetoomuksen esittäjälle ilmoitetaan päätöksestä ja siihen johtaneista syistä.

                           6.

                           Vetoomukset, joita valiokunta ei hyväksy käsiteltäväksi, arkistoidaan sellaisenaan ja vetoomuksen esittäjälle ilmoitetaan päätöksestä ja siihen johtaneista syistä.
                                 Mahdollisuuksien mukaan voidaan suositella muita oikeussuojakeinoja.

                  Tarkistus 6

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 7 kohta

                                 7.

                              Edellä mainitussa tapauksessa valiokunta voi neuvoa vetoomuksen esittäjää ottamaan yhteyttä asianomaisen jäsenvaltion tai Euroopan unionin toimivaltaiseen viranomaiseen.

                     Poistetaan.

                  Tarkistus 7

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 8 kohta

                           8.

                              Jos vetoomuksen esittäjä ei pyydä vetoomuksen käsittelyä luottamuksellisena, se merkitään julkiseen luetteloon.

                           8.

                              Kun vetoomukset on merkitty luetteloon, niistä tulee yleensä julkisia asiakirjoja, ja parlamentti voi avoimuuden nimissä julkistaa vetoomuksen esittäjän nimen ja vetoomuksen sisällön.

                  Tarkistus 8

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 8 a kohta (uusi)

                                 8 a.

                              Sen estämättä, mitä 8 kohdassa määrätään, vetoomuksen esittäjä voi pyytää nimensä salaamista yksityisyytensä suojelemiseksi, jolloin parlamentin on noudatettava pyyntöä.

                                 Jos vetoomuksen esittäjän valitusta ei pystytä tutkimaan nimettömyyden vuoksi, vetoomuksen esittäjän kanssa neuvotellaan jatkotoimista.

                  Tarkistus 9

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  191 artikla – 8 b kohta (uusi)

                                 8 b.

                              Vetoomuksen esittäjä voi pyytää vetoomuksensa käsittelyä luottamuksellisena, jolloin parlamentti varmistaa sopivin varotoimin, ettei vetoomuksen sisältöä julkisteta. Vetoomuksen esittäjälle kerrotaan, millaisin erityisin ehdoin tätä määräystä sovelletaan.

                  Tarkistus 10

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – -1 kohta (uusi)

                                 -1.

                              Käsiteltäväksi hyväksytyt vetoomukset käsitellään asiasta vastaavan valiokunnan tavanomaisen työn yhteydessä joko keskustelemalla niistä sääntömääräisessä kokouksessa tai soveltamalla kirjallista menettelyä. Vetoomuksen esittäjiä voidaan kutsua valiokunnan kokoukseen, jossa heidän vetoomustaan käsitellään, tai he voivat pyytää saada olla kokouksessa läsnä. Puheenjohtaja myöntää vetoomusten esittäjille puheenvuoroja harkintansa mukaan.

                  Tarkistus 11

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 1 kohta

                           1.

                                 Asiasta vastaava valiokunta
                               voi päättää laatia mietinnön
                                 tai muulla tavalla esittää kantansa vetoomuksiin, jotka se on ottanut käsiteltäväkseen
                              .

                           1.

                                 Valiokunta
                               voi päättää laatia
                                 käsiteltäväksi hyväksyttyyn vetoomukseen liittyvän valiokunta-aloitteisen
                               mietinnön
                                 45 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai antaa parlamentin käsiteltäväksi lyhyen päätöslauselmaesityksen edellyttäen, että puheenjohtajakokous ei sitä vastusta. Päätöslauselmaesitys otetaan esityslistaluonnokseen istuntojaksolle, joka pidetään viimeistään kahdeksan viikon kuluessa sen hyväksymisestä valiokunnassa. Siitä äänestetään yhtenä kokonaisuutena ilman keskustelua, jollei puheenjohtajakokous poikkeuksellisesti päätä soveltaa 131 a artiklaa.

               Valiokunta voi pyytää lausuntoja muilta valiokunnilta 46 artiklan mukaisesti sellaisten vetoomusten yhteydessä, joilla pyritään saamaan aikaan muutoksia voimassa olevaan lainsäädäntöön
                  .

               Valiokunta voi 46 artiklan ja liitteen VI mukaisesti pyytää lausuntoja muilta valiokunnilta
                     , joiden nimenomaiseen vastuualueeseen käsiteltävä asia kuuluu.
                  .

                  Tarkistus 12

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 2 kohta

                           2.

                              Perustetaan sähköinen rekisteri, jossa kansalaiset voivat tukea vetoomuksen esittäjää lisäämällä sähköisen allekirjoituksensa käsiteltäväksi otettuun ja luetteloon merkittyyn vetoomukseen.

                           2.

                              Parlamentti perustaa sähköisen rekisterin, jonka kautta kansalaiset voivat tukea vetoomuksen esittäjää lisäämällä sähköisen allekirjoituksensa käsiteltäväksi otettuun ja rekisteriin kirjattuun vetoomukseen
                                 tai vetää tukensa pois
                              .

                  Tarkistus 13

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 3 kohta

                           3.

                           Vetoomuksia
                                 käsitellessään tai
                               tietoja kerätessään valiokunta voi järjestää
                                 vetoomusten esittäjien kuulemistilaisuuksia tai yleisiä kuulemistilaisuuksia tai lähettää jäseniä paikan päälle toteamaan asiain tilan
                              .

                           3.

                           Vetoomuksia
                                 tutkiessaan,
                               tietoja kerätessään
                                 ja ratkaisuja etsiessään
                               valiokunta voi järjestää
                                 tiedonhankintamatkoja jäsenvaltioon tai alueelle, jota vetoomus koskee
                              .

                                 Matkoille osallistuvien on laadittava matkoista raportit. Raportit toimitetaan puhemiehelle sen jälkeen, kun valiokunta on ne hyväksynyt.

                  Tarkistus 14

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 4 kohta

                           4.

                                 Lausuntojensa valmistelemiseksi valiokunta
                               voi pyytää
                                 komissiota toimittamaan asiakirjoja ja tietoja sekä sallimaan valiokunnan jäsenille pääsyn komission tiloihin
                              .

                           4.

                                 Valiokunta
                               voi pyytää
                                 komissiolta apua etenkin yhteisön oikeuden soveltamista tai noudattamista koskevien kysymysten selvittämiseksi sekä kaikkien vetoomukseen liittyvien tietojen ja asiakirjojen saamiseksi. Komission edustajia kutsutaan valiokunnan kokouksiin.

                  Tarkistus 15

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 5 kohta

                           5.

                           Valiokunta
                                 antaa tarvittaessa parlamentin äänestettäväksi käsittelemiään vetoomuksia koskevia päätöslauselmaesityksiä
                              .

                           5.

                           Valiokunta
                                 voi pyytää puhemiestä välittämään valiokunnan lausunnon tai suosituksen komissiolle, neuvostolle tai asianomaiselle jäsenvaltion viranomaiselle toimenpiteitä tai vastausta varten.

                     Valiokunta voi lisäksi pyytää puhemiestä välittämään valiokunnan lausunnot komissiolle tai neuvostolle.

                  Tarkistus 16

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  192 artikla – 7 kohta

                           7.

                                 Puhemies ilmoittaa vetoomusten esittäjille tehdyistä päätöksistä ja niihin johtaneista syistä
                              .

                           7.

                              Vetoomuksen esittäjälle ilmoitetaan valiokunnan päätöksestä ja esitetään päätöksen perustelut.

                                 Kun käsiteltäväksi hyväksytty vetoomus on loppuun käsitelty, vetoomuksen käsittelyn todetaan päättyneen ja vetoomuksen esittäjälle annetaan asiasta tieto.

                  Tarkistus 17

                  Euroopan parlamentin työjärjestys

                  193 a artikla (uusi)

                     193 a artikla

                     Kansalaisaloite

                     Kun parlamentille ilmoitetaan, että komissiota on pyydetty tekemään säädösehdotus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti, vetoomusvaliokunta varmistaa, vaikuttaako kyseinen säädösehdotus valiokunnan työhön, ja tiedottaa asiasta tarvittaessa niille, jotka ovat esittäneet vetoomuksen asiaan liittyvistä aiheista.


Avis juridique important

|

32002D0260

2002/260/EY: Komission päätös, tehty 27 päivänä maaliskuuta 2002, työsuhteista vastaavien pääjohtajien työryhmän perustamisesta

Virallinen lehti nro L 091 , 06/04/2002 s. 0030 - 0030

Komission päätös,tehty 27 päivänä maaliskuuta 2002,työsuhteista vastaavien pääjohtajien työryhmän perustamisesta(2002/260/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tiedonannossaan sosiaalipoliittisesta ohjelmasta(1) komissio tähdentää talous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikkojen myönteisen ja dynaamisen vuorovaikutuksen tarvetta. Komissio korostaa etenkin sitoutuneensa ottamaan huomioon työympäristön muutokset ja ehdottaa eräitä toimia työsuhteiden nykyaikaistamiseksi ja parantamiseksi.(2) Nykyisen lainsäädännön mukauttaminen ja parantaminen uutta taloutta vastaavaksi on välttämätöntä, jotta voidaan edistää joustavuuden ja työntekijöiden turvallisuuden välisen uuden tasapainon saavuttamista.(3) Tässä tarkoituksessa on perustettava korkean tason työryhmä, joka voi antaa komissiolle lausuntoja omasta aloitteestaan tai pyydettäessä, avustaa komissiota sen tehtävien hoidossa kuten uusien yhteisöaloitteiden valmistelussa, yhteisön säännöstön tarkistamisessa, tutkimusten, analyysien ja kartoitusten suunnittelussa, yhteisön työlainsäädännön täytäntöönpanon arvioinnissa sekä yhteisön oikeutta koskevien koulutus- ja tiedotustoimien toteuttamisessa. Työryhmä voi myös kehittää innovoivien kokemusten vaihtoa ja levittää alalla hyviksi todettuja toimintatapoja.(4) Tällainen pysyvästi organisoitu korkean tason työryhmä edistää ja tehostaa jäsenvaltioiden ja komission välisen yhteistyön tiivistämistä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Yhteistyön tarve kasvaa unionin seuraavan laajentumisen yhteydessä, työmarkkinasuhteiden kansainvälistyessä, rajat ylittävän teollisuuden järjestäytyessä uudelleen ja työlainsäädännön nykyaikaistuessa. Tämä lisää työmarkkinoiden dynaamisuutta ja avoimuuden vaatimusta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. Perustetaan "työsuhteista vastaavien pääjohtajien työryhmä" (jäljempänä "ryhmä"), jonka tarkoituksena on toimia lausuntoja antavana, pohtivana, tietoja vaihtavana ja yhteistyötä harjoittavana elimenä jäsenvaltioiden ja komission kesken.2. Ryhmän tehtävänä ona) saattaa jäsenvaltioiden viralliset elimet ja komissio läheiseen yhteistyöhön kysymyksissä, jotka koskevat- työsuhteiden alaan kuuluvien uusien yhteisöaloitteiden valmistelua,- työlainsäädännön alaan kuuluvan yhteisön säännöstön soveltamista ja tarkistamista,- tutkimus-, analyysi-, kartoitus- ja julkaisuohjelmien laadintaa sekä valveuttamista yhteisön työlainsäädäntöön;b) seurata työlainsäädäntöä ja työmarkkinasuhteita koskevien politiikkojen kehitystä;c) huolehtia yksilöitä ja ryhmiä koskevan työlainsäädännön alaan kuuluvien kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihdosta.2 artikla1. Ryhmä muodostuu jäsenvaltioissa työsuhteista vastaavista pääjohtajista.2. Ryhmän puheenjohtajana toimii komission edustaja.3. Ryhmä voi asettaa asiantuntija- ja työryhmiä.3 artikla1. Ryhmä kokoontuu puheenjohtajansa kutsumana joko hänen aloitteestaan tai jos vähintään puolet ryhmän jäsenistä sitä vaatii.2. Ryhmä kokoontuu yleensä kahdesti vuodessa.Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2002.Komission puolestaAnna DiamantopoulouKomission jäsen(1) KOM(2000) 379 lopullinen.


Avis juridique important

|

31995D0560

95/560/EY, Euratom: Neuvoston ja komission päätös, tehty 4 päivänä joulukuuta 1995, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirjan tekemisestä

Virallinen lehti nro L 317 , 30/12/1995 s. 0034 - 0034

NEUVOSTON JA KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 4 päivänä joulukuuta 1995,Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirjan tekemisestä (95/560/EY, Euratom) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO JAEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, JOTKAottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 238 artiklan, yhdessä sen 228 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen ja 228 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan kanssa,ottavat huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 101 artiklan toisen kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon (1),ottavat huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 101 artiklan mukaisen neuvoston hyväksymisen,sekä katsovat, ettäEurooppa-neuvosto ilmaisi 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1993 Kööpenhaminassa pidetyssä kokouksessaan toiveen siitä, että assosioituneet Keski-Euroopan maat voisivat liittyä uusiin yhteisön ohjelmiin, ensin niihin ohjelmiin, joihin EFTA-valtiot voivat osallistua, jakomissio on neuvotellut Euroopan yhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön puolesta Puolan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirjan,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artikla Hyväksytään Euroopan yhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön puolesta 17 päivänä heinäkuuta 1995 allekirjoitettu Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirja.Lisäpöytäkirjan teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artikla Neuvosto määrittää komission ehdotuksesta yhteisön kannan assosiointineuvostossa, Euroopan yhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti.3 artikla Neuvoston puheenjohtaja tekee lisäpöytäkirjan 4 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen Euroopan yhteisön puolesta (2). Komission puheenjohtaja tekee saman ilmoituksen Euroopan atomienergiayhteisön puolesta.Tehty Brysselissä 4 päivänä joulukuuta 1995.Neuvoston puolestaJ. SOLANAPuheenjohtajaKomission puolestaJ. SANTERPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 323, 4. 12. 1995(2) Neuvoston pääsihteeristö huolehtii lisäpöytäkirjan voimaantulopäivän julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.