title: Neuvoston päätös 2014/383/YUTP, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2014 , Euroopan unionin Afganistaniin nimitetyn erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 183/60

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2014/383/YUTP,
   annettu 23 päivänä kesäkuuta 2014,
   Euroopan unionin Afganistaniin nimitetyn erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä heinäkuuta 2013 päätöksen 2013/393/YUTP (1), jolla Franz-Michael SKJOLD MELLBIN nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Afganistaniin. Hänen toimeksiantonsa päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2014.

               (2)

               Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava 8 kuukaudella.

               (3)

               Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja joka saattaa vaarantaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määritettyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden saavuttamisen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin erityisedustaja
   Jatketaan Franz-Michael SKJOLD MELLBINin toimeksiantoa erityisedustajana Afganistanissa 28 päivään helmikuuta 2015. Neuvosto voi poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean (PTK) arvion perusteella ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, ehdotuksesta päättää, että erityisedustajan toimeksianto päättyy aikaisemmin.
   2 artikla
   Poliittiset tavoitteet
   Erityisedustaja edustaa Euroopan unionia ja edistää unionin poliittisia tavoitteita Afganistanissa sovittaen toimintansa tiiviisti yhteen jäsenvaltioiden Afganistanissa toimivien edustajien kanssa. Erityisesti erityisedustaja:

               a)

               edistää EU:n ja Afganistanin yhteisen julkilausuman ja EU:n Afganistania koskevan strategian 2014–2016 sekä tarvittaessa EU:n ja Afganistanin yhteistyösopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)

               tukee unionin ja Afganistanin välistä poliittista vuoropuhelua;

               c)

               tukee Yhdistyneiden kansakuntien (YK), keskeistä asemaa Afganistanissa painottaen erityisesti pyrkimystä parantaa kansainvälisen avun yhteensovittamista ja edistäen Bonnin, Chicagon ja Tokion konferenssien julkilausumien sekä asiaankuuluvien YK:n päätöslauselmien täytäntöönpanoa.

         3 artikla
   Toimeksianto
   Täyttääkseen toimeksiantonsa ja toimien tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden Afganistanissa toimivien edustajien kanssa erityisedustaja:

               a)

               edistää Afganistanin poliittista prosessia ja kehitystä koskevia unionin näkökantoja;

               b)

               pitää yllä läheisiä suhteita asiaankuuluviin Afganistanin instituutioihin, erityisesti hallitukseen ja parlamenttiin sekä paikallisiin viranomaisiin, ja tukee niiden kehitystä. Yhteyttä olisi pidettävä myös Afganistanin muihin poliittisiin ryhmiin ja muihin asiaankuuluviin toimijoihin Afganistanissa;

               c)

               on tiiviissä yhteydessä asiaankuuluviin kansainvälisiin ja alueellisiin sidosryhmiin Afganistanissa, erityisesti YK:n pääsihteerin erityisedustajaan ja Pohjois-Atlantin liiton johtavaan siviiliedustajaan sekä muihin keskeisiin kumppaneihin ja järjestöihin;

               d)

               antaa Euroopan unionin ja Afganistanin yhteisen julkilausuman, EU:n Afganistania koskevan strategian 2014–2016, EU:n ja Afganistanin yhteistyösopimuksen sekä Bonnin, Chicagon ja Tokyon konferenssien julkilausumien tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistymistä koskevia lausuntoja, erityisesti seuraavilla aloilla:

                           —

                           siviilivalmiuksien kehittäminen, erityisesti aluetasolla,

                           —

                           hyvä hallintotapa ja oikeusvaltion olemassaolon kannalta välttämättömien instituutioiden, erityisesti riippumattoman oikeuslaitoksen, perustaminen,

                           —

                           vaalijärjestelmän uudistukset,

                           —

                           turvallisuusalan uudistukset, mukaan lukien oikeudellisten instituutioiden, kansallisen armeijan ja poliisivoimien vahvistaminen sekä erityisesti siviilipoliisivoimien kehittäminen,

                           —

                           kasvun edistäminen, varsinkin maatalouden ja maaseudun kehittämisen avulla,

                           —

                           se, miten Afganistan noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan ihmisoikeuksien alalla, mukaan lukien vähemmistöjen oikeuksien sekä naisten ja lasten oikeuksien kunnioittaminen,

                           —

                           demokraattisten periaatteiden ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittaminen,

                           —

                           naisten kannustaminen osallistumaan julkishallintoon, kansalaisyhteiskuntaan ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 mukaisesti rauhanprosessiin,

                           —

                           se, miten Afganistan noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, mukaan lukien yhteistyö, joka koskee kansainvälisiä ponnisteluja terrorismin, laittoman huumekaupan ja ihmiskaupan torjumiseksi sekä aseiden ja joukkotuhoaseiden ja niihin liittyvän materiaalin leviämisen estämiseksi,

                           —

                           humanitaarisen avun sekä pakolaisten ja kotimaassaan siirtymään joutuneiden järjestäytyneen paluun helpottaminen ja

                           —

                           myötävaikuttaminen unionin läsnäolon ja toiminnan tehokkuuteen Afganistanissa sekä osallistuminen neuvoston pyytämällä tavalla EU:n Afganistania koskevaa strategiaa 2014–2016 koskevien säännöllisten täytäntöönpanoraporttien laadintaan;

               e)

               osallistuu aktiivisesti paikallisiin yhteensovittamista käsitteleviin foorumeihin, kuten yhteiseen yhteensovittamis- ja valvontaelimeen, ja tiedottaa täysimääräisesti niille jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu toimintaan, näillä tasoilla tehdyistä päätöksistä;

               f)

               antaa neuvoja unionin osallistumisesta ja kannoista Afganistania käsittelevissä kansainvälisissä konferensseissa;

               g)

               edistää aktiivisesti alueellista yhteistyötä asiaan liittyvien aloitteiden kautta, Istanbulin prosessi ja Afganistania käsittelevä alueellinen taloudellinen yhteistyökonferenssi (RECCA) mukaan lukien;

               h)

               vaikuttaa osaltaan unionin ihmisoikeuspolitiikan ja ihmisoikeuksia koskevien EU:n suuntaviivojen täytäntöönpanoon varsinkin konfliktialueilla olevien naisten ja lasten osalta ja erityisesti seuraamalla ja käsittelemällä tähän liittyviä tapahtumia;

               i)

               tukee tarpeen mukaan osallistavaa afganistanilaisjohtoista rauhanprosessia, joka johtaa Bonnin konferenssissa asetettujen ehtojen mukaiseen poliittiseen ratkaisuun.

         4 artikla
   Toimeksiannon täytäntöönpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan alaisuudessa.
   2.   PTK ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. PTK huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta hänen toimeksiantonsa puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
   3.   Erityisedustaja sovittaa toimensa tiiviisti yhteen Euroopan ulkosuhdehallinnon ja sen asiaankuuluvien yksiköiden kanssa.
   5 artikla
   Rahoitus
   1.   Erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje on 1 päivänä heinäkuuta 2014 alkavana ja 28 päivänä helmikuuta 2015 päättyvänä kautena 3 760 000 euroa.
   2.   Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
   6 artikla
   Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa avustajaryhmän perustamisesta. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiantoon kuuluvista poliittisista erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on viipymättä ja säännöllisesti ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmän kulloinenkin kokoonpano.
   2.   Jäsenvaltiot, unionin toimielimet ja Euroopan ulkosuhdehallinto voivat esittää, että niiden henkilöstöä lähetetään tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan avustajina. Tällaisen tilapäisesti lähetetyn henkilöstön palkat maksaa asianomainen jäsenvaltio, asianomainen unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto. Erityisedustajaa voivat avustaa myös jäsenvaltioiden unionin toimielimiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon lähettämät asiantuntijat. Sopimusperusteisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
   3.   Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän jäsenvaltion, unionin toimielimen tai Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisina sekä suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon edun mukaisesti.
   7 artikla
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
   Erityisedustajan ja erityisedustajan henkilöstön hoitaman tehtävän loppuun saattamisen ja joustavan suorittamisen edellyttämät erioikeudet, vapaudet ja muut takuut sovitaan tilanteen mukaan yhdessä vastaanottajamaan kanssa. Jäsenvaltiot ja Euroopan ulkosuhdehallinto antavat tätä varten kaiken tarvittavan tuen.
   8 artikla
   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuus
   Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä on noudatettava neuvoston päätöksessä 2013/488/EU (2) vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia.
   9 artikla
   Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
   1.   Jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa käyttöönsä kaikki olennaiset tiedot.
   2.   Unionin edustustot ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
   10 artikla
   Turvallisuus
   Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuullaan olevan maantieteellisen alueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti:

               a)

               laatimalla Euroopan ulkosuhdehallinnon ohjeisiin perustuvan erityisen turvallisuussuunnitelman, joka käsittää henkilöstön turvalliseen siirtymiseen maantieteelliselle alueelle ja sen sisällä ja turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallintaan sovellettavat erityiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet sekä operaation valmius- ja evakuointisuunnitelman;

               b)

               varmistamalla, että unionin ulkopuolelle lähetetyllä koko henkilöstöllä on maantieteellisen alueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutussuoja;

               c)

               varmistamalla, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetettäville avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen maantieteelliselle alueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä kyseiselle alueelle annettuun riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;

               d)

               varmistamalla, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien pohjalta annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antamalla edistymistä ja toimeksiannon toteuttamista koskevien selvitysten yhteydessä korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle kirjallisia raportteja suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.

         11 artikla
   Raportointi
   Erityisedustaja raportoi säännöllisin väliajoin korkealle edustajalle sekä PTK:lle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi antaa selvityksiä ulkoasiainneuvostolle. Erityisedustaja voi osallistua tietojen antamiseen Euroopan parlamentille perussopimuksen 36 artiklan mukaisesti.
   12 artikla
   Koordinointi
   1.   Erityisedustaja edistää unionin toimien yhtenäisyyttä, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta ja auttaa varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä ja jäsenvaltioiden toimia käytetään johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet sovitetaan yhteen komission toimien sekä unionin Pakistanin edustuston toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan jäsenvaltioiden ja unionin edustustoille.
   2.   Paikan päällä on pidettävä yllä läheisiä suhteita unionin ja jäsenvaltioiden edustustojen päälliköihin. Näiden on kaikin tavoin pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustaja antaa paikallista poliittista ohjausta Euroopan unionin Afganistanissa toteutettavan poliisioperaation (EUPOL Afganistan) johtajalle. Erityisedustaja ja siviilioperaatiokomentaja kuulevat toisiaan tarvittaessa. Erityisedustajan on myös pidettävä yhteyttä muihin kansainvälisiin ja alueellisiin toimijoihin paikan päällä.
   13 artikla
   Avustaminen vaatimusten osalta
   Erityisedustaja ja hänen henkilöstönsä avustavat sellaisten tietojen hankkimisessa, joita käytetään vastattaessa aiempien Afganistaniin nimitettyjen erityisedustajien toimeksiannoista mahdollisesti aiheutuviin vaatimuksiin ja velvoitteisiin, ja antavat tätä varten hallinnollista apua ja oikeuden tutustua asiaankuuluviin asiakirjoihin.
   14 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti uudelleen. Erityisedustaja antaa korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle kattavan kertomuksen toimeksiannon toteuttamisesta marraskuun 2014 loppuun mennessä.
   15 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2014.

      Tehty Luxemburgissa 23 päivänä kesäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EYVL L 198, 23.7.2013, s. 47.

      (2)  Neuvoston päätös 2013/488/EU, annettu 23 päivänä syyskuuta 2013, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä (EUVL L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: Komission päätös, annettu 12 päivänä helmikuuta 2016, euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän perustamisesta

text:
               13.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/5

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 12 päivänä helmikuuta 2016,
   euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän perustamisesta
   (2016/C 58/06)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission päätöksessä (EU) 2015/512 (1) säädetään, että talouden ja rahoituksen pääosasto, jäljempänä ’pääosasto’, on vastuussa tehtävistä, jotka liittyvät sellaisten komission lainsäädäntö- ja sääntelyaloitteiden valmisteluun, joiden tavoitteena on euron suojaaminen väärentämiseltä, ja tuen antamiseen kyseisellä alalla koulutuksen ja teknisen tuen välityksellä. Jotta euron tuloksellinen ja yhdenmukainen suojaaminen voitaisiin varmistaa, komission on tarpeen käyttää apunaan neuvoa-antavan elimen asiantuntemusta.

               (2)

               Tästä syystä on tarpeen perustaa asiantuntijaryhmä, joka käsittelee euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseen väärentämiseltä liittyviä kysymyksiä, ja määritellä sen tehtävät ja kokoonpano.

               (3)

               Ryhmän olisi autettava komissiota euron kattavaa suojaamista koskevien edellytysten parantamisessa väärentämisen ehkäisemisen ja torjunnan tehostamiseen tähtäävien lainsäädännöllisten aloitteiden pohjalta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 331/2014 (2) soveltamisessa. Ryhmän olisi myös käynnistettävä tiivis ja säännöllinen yhteistyö toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, komission, neuvoston päätöksellä 2003/861/EY (3) perustetun Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK), Euroopan keskuspankin (EKP) ja Europolin kanssa.

               (4)

               Ryhmän olisi koostuttava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, ETTK:n, EKP:n ja Europolin asiantuntijoista.

               (5)

               Olisi vahvistettava säännöt, joiden mukaisesti ryhmän jäsenet saavat antaa tietoja.

               (6)

               Henkilötietojen käsittelyssä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (4).

               (7)

               On syytä vahvistaa tämän päätöksen soveltamisaika. Komissio harkitsee hyvissä ajoin, onko voimassaolon jatkaminen suotavaa,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Kohde
   Komissio perustaa euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän.
   2 artikla
   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän tehtävät
   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän tehtävänä on

               a)

               avustaa komissiota lainsäädäntöaloitteiden, delegoitujen säädösten ja toimintapoliittisten aloitteiden valmistelussa sekä seteleiden että metallirahojen suojaamiseksi väärentämiseltä;

               b)

               käynnistää tiivis ja säännöllinen yhteistyö jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, komission, ETTK:n, EKP:n ja Europolin välillä, jotta voidaan varmistaa tuloksellinen ja yhdenmukainen euron suojaaminen;

               c)

               strategisen analyysin tekemiseksi vaihtaa tietoja ja määrittää hyviä käytäntöjä, jotka koskevat euron väärentämisen ehkäisemistä, väärennettyjen seteleiden ja metallirahojen torjumista ja väärentämisen vaikutuksia;

               d)

               tarjota komissiolle neuvontaa ja asiantuntemusta unionin lainsäädännön, ohjelmien ja politiikkatoimien täytäntöönpanemisessa, erityisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2001 (5) osalta;

               e)

               keskustella asetuksen (EU) N:o 331/2014 soveltamisesta.

         3 artikla
   Kuuleminen
   Komissio voi kuulla euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmää asioissa, jotka liittyvät euron kattavaan suojaamiseen sellaisten lainsäädännöllisten aloitteiden pohjalta, joiden tarkoituksena on tehostaa väärentämisen ehkäisemistä ja torjuntaa (6).
   4 artikla
   Jäsenyys ja nimittäminen
   1.   Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, ETTK, EKP ja Europol ovat euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän jäsenet.
   2.   Jäsenten on ilmoitettava komissiolle nimittämistään edustajista.
   3.   Henkilötietoja kerättäessä, käsiteltäessä ja julkaistaessa on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.
   5 artikla
   Toiminta
   1.   Komission toimivaltainen yksikkö nimittää ryhmän puheenjohtajan.
   2.   Komission edustaja voi kutsua käsiteltävänä olevaa asiaa hyvin tuntevia, euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän ulkopuolisia asiantuntijoita osallistumaan tilapäisesti ryhmän työskentelyyn. Lisäksi komission edustaja voi antaa tarkkailijan aseman henkilöille, organisaatioille, sellaisina kuin ne on määritelty asiantuntijaryhmiä koskevien horisontaalisten sääntöjen (7) 8 kohdan 3 alakohdassa, ja ehdokasmaille.
   3.   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän jäsenten ja heidän edustajiensa sekä kutsuttujen asiantuntijoiden ja tarkkailijoiden on noudatettava perussopimuksissa ja niiden täytäntöönpanosäännöissä vahvistettuja salassapitovelvollisuuksia sekä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojelua koskevia komission turvallisuussääntöjä, jotka on vahvistettu komission päätöksissä (EU, Euratom) 2015/443 (8) ja (EU, Euratom) 2015/444 (9). Komissio voi toteuttaa kaikki asianmukaiset toimenpiteet, jos kyseiset henkilöt eivät noudata näitä velvoitteita.
   4.   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän kokoukset pidetään komission tiloissa. Komissio huolehtii sihteeripalveluista.
   5.   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmä vahvistaa työjärjestyksensä asiantuntijaryhmien työjärjestysmallin pohjalta.
   6.   Komissio julkaisee kaikki olennaiset asiakirjat euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän toiminnasta (kuten kokousten asialistat, pöytäkirjat ja osallistujien lausunnot) joko komission asiantuntijaryhmien ja muiden vastaavanlaisten elinten rekisterissä tai kyseiset asiakirjat sisältävällä, erityisesti tätä varten luodulla verkkosivustolla, jolle rekisteristä on linkki. Asianomaisia asiakirjoja ei julkaista silloin, kun asiakirjan tietojen ilmaiseminen voisi vaarantaa yleisen tai yksityisen edun suojan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (10) 4 artiklan mukaisesti.
   6 artikla
   Kokouskulut
   1.   Euroväärennösten torjunnan asiantuntijaryhmän toimintaan osallistuvat henkilöt eivät saa palkkiota tehtäviensä hoitamisesta.
   2.   Komissio korvaa ryhmän toimintaan osallistuvien matka- ja oleskelukulut voimassa olevien komission säännösten mukaisesti.
   3.   Kulut korvataan vuosittaisessa määrärahojen kohdentamismenettelyssä käytettävissä olevien määrärahojen rajoissa.
   7 artikla
   Soveltaminen
   Tätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se hyväksytään, 31 päivään joulukuuta 2025.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2016.

            Komission puolesta

         Pierre MOSCOVICI

            Komission jäsen

      (1)  Komission päätös (EU) 2015/512, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2015, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamisesta tehdyn päätöksen 1999/352/EY, EHTY, Euratom muuttamisesta (EUVL L 81, 26.3.2015, s. 4).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 331/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä (Perikles 2020 -ohjelma) ja neuvoston päätösten 2001/923/EY, 2001/924/EY, 2006/75/EY, 2006/76/EY, 2006/849/EY ja 2006/850/EY kumoamisesta (EUVL L 103, 5.4.2014, s. 1).

      (3)  Neuvoston päätös 2003/861/EY, tehty 8 päivänä joulukuuta 2003, väärennettyjen eurometallirahojen analysoinnista ja niihin liittyvästä yhteistyöstä (EUVL L 325, 12.12.2003, s. 44).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (5)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä (EYVL L 181, 4.7.2001, s. 6).

      (6)  Ks. neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2001 johdanto-osan 12 kappale.

      (7)  C(2010) 7649 lopullinen.

      (8)  Komission päätös (EU, Euratom) 2015/443, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015, turvallisuudesta komissiossa (EUVL L 72, 17.3.2015, s. 41).

      (9)  Komission päätös (EU, Euratom) 2015/444, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista säännöistä (EUVL L 72, 17.3.2015, s. 53).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).


Avis juridique important

|

32003B0411

2003/411/EY: Euroopan parlamentin päätös, 8. huhtikuuta 2003 vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001 — Pääluokka IV — Tuomioistuin

Virallinen lehti nro L 148 , 16/06/2003 s. 0045 - 0045 Virallinen lehti nro 064 E , 12/03/2004 s. 0218 - 0219

Euroopan parlamentin päätös,8. huhtikuuta 2003vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001 - Pääluokka IV - Tuomioistuin(2003/411/EY)EUROOPAN PARLAMENTTI, jokaottaa huomioon Euroopan unionin varainhoitovuoden 2001 konsolidoidun tulostilin ja taseen (SEC(2002) 405 - C5-0244/2002),ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2001 ja toimielinten vastaukset(C5-0538/2002)(1),ottaa huomioon tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, jonka tilintarkastustuomioistuin on antanut EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti (C5-0538/2002),ottaa huomioon neuvoston 7. maaliskuuta 2003 antaman suosituksen (C5-0087/2003),ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 272 artiklan 10 kohdan ja 275 artiklan,ottaa huomioon 21. joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen(2) 22 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 25. kesäkuuta 2002 annetun varainhoitoasetuksen(3) 50 artiklan,ottaa huomioon työjärjestyksen 93 a artiklan ja liitteen V,ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A5-0101/2003/rev1),1. myöntää tuomioistuimen kirjaajalle vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001;2. sisällyttää huomautuksensa oheiseen päätöslauselmaan;3. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen liittyvät huomaukset sisältävän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, yhteisöjen tuomioistuimelle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä julkaisemaan ne Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).PääsihteeriJulian PriestleyPuhemiesPat Cox(1) EYVL C 295, 28.11.2002, s. 1.(2) EYVL L 356, 31.12.1977, s. 1.(3) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

31984D0170

84/170/ETY: Neuvoston päätös, tehty 16 päivänä maaliskuuta 1984, Euroopan talousyhteisön ja Seychellien tasavallan hallituksen välisen Seychellien edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta

Virallinen lehti nro L 079 , 23/03/1984 s. 0029 - 0029 Suomenk. erityispainos Alue 4 Nide 2 s. 0008  Espanjank. erityispainos: Luku 04 Nide 3 s. 0032  Ruotsink. erityispainos Alue 4 Nide 2 s. 0008  Portugalink. erityispainos: Luku 04 Nide 3 s. 0032

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 16 päivänä maaliskuuta 1984,Euroopan talousyhteisön ja Seychellien tasavallan hallituksen välisen Seychellien edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta(84/170/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäyhteisö ja Seychellit ovat käyneet neuvotteluja Euroopan talousyhteisön ja Seychellien tasavallan hallituksen välisen Seychellien edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen tekemiseksi,näiden neuvottelujen jälkeen Euroopan talousyhteisön ja Seychellien tasavallan hallituksen välinen Seychellien edustalla harjoitettavaa kalastusta koskeva sopimus sekä tämän sopimuksen erottamattomana osana oleva liite ja pöytäkirja sekä sopimuksen väliaikaista ja taannehtivaa soveltamista 11 päivästä tammikuuta 1984 koskeva kirjeenvaihto parafoitiin 18 päivänä tammikuuta 1984,Seychellien tasavallan hallitus antaa sopimuksella ja teksteillä, joissa siihen viitataan, yhteisön kalastajille luvan kalastaa Seychellien edustalla,kalastusvuosi Seychellien edustalla on tällä hetkellä käynnissä, ja riittävien vaihtoehtoisten kalastusmahdollisuuksien puutteessa on ehdottomasti yhteisön kalastajien etujen mukaista päästä kyseisille vesille, jatämän vuoksi on syytä hyväksyä sopimuksen väliaikainen soveltaminen, jollei perustamissopimuksen 43 artiklan perusteella tehtävästä lopullisesta päätöksestä muuta johdu,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaEuroopan talousyhteisön ja Seychellien tasavallan hallituksen välistä Seychellien edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevaa sopimusta sekä siihen erottamattomana osana kuuluvaa liitettä ja pöytäkirjaa sovelletaan väliaikaisesti.Sopimusteksti sekä liitteen, pöytäkirjan ja sopimuksen väliaikaista soveltamista koskevan kirjeenvaihdon tekstit ovat tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtajalla on valtuutus nimetä henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa:- sopimus,- kirjeenvaihtona tehty sopimus yhteisöä sitovasti.Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. ROCARD


title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 110/15/KOL, annettu 8 päivänä huhtikuuta 2015, Innovation Norwayn Finnfjord AS:lle myöntämän 16 miljoonan Norjan kruunun lisätuen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltumattomaksi (Norja) [2016/905]

text:
                  9.6.2016

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 152/47

            EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
      N:o 110/15/KOL,
      annettu 8 päivänä huhtikuuta 2015,
      Innovation Norwayn Finnfjord AS:lle myöntämän 16 miljoonan Norjan kruunun lisätuen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltumattomaksi (Norja) [2016/905]

         (ei-luottamuksellinen versio)
          (*)

      EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka
      ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 artiklan ja pöytäkirjan 26,
      ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen, jäljempänä ’valvontaviranomaisesta ja tuomioistuimesta tehty sopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,
      ottaa huomioon valvontaviranomaisesta ja tuomioistuimesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti sen II osan 7 artiklan 5 kohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:
      I   TOSISEIKAT

      1.   Menettely

                  (1)

                  Vuonna 2011 Finnfjord AS:lle, jäljempänä ’Finnfjord’, myönnettiin 175 miljoonaa Norjan kruunua valtiontukea energiarahasto-ohjelmasta (ks. jäljempänä) energian talteenottojärjestelmän rakentamiseksi yrityksen ferropiin tuotantolaitokselle. Tuen myöntäminen hyväksyttiin valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 39/11/KOL (1).

                  (2)

                  Marraskuussa 2012 alkaneen ilmoitusta edeltävän yhteydenpitovaiheen jälkeen Norjan viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Innovation Norwayn, jäljempänä ’IN’, Finnfjordille myöntämästä lisätuesta pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti (2). Tämä päätös koskee edellä mainittua toimenpidettä.

                  (3)

                  Valvontaviranomainen pyysi Norjan viranomaisilta lisätietoja 5 päivänä heinäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (3). Norjan viranomaiset vastasivat 19 päivänä elokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (4). Valvontaviranomainen pyysi lisätietoja 28 päivänä elokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (5). Norjan viranomaiset vastasivat 18 päivänä syyskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (6). Valvontaviranomainen ilmoitti 13 päivänä marraskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (7), että se oli tehnyt päätöksen N:o 445/13/KOL ilmoitetun toimenpiteen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta.

                  (4)

                  Norjan viranomaiset esittivät päätöstä koskevat huomautuksensa sähköpostitse 21 päivänä helmikuuta 2014 (8). Norjan viranomaisten ja Finnfjordin kanssa käytyjen luottamuksellisia tietoja koskevien pitkien keskustelujen jälkeen päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (9)10 päivänä huhtikuuta 2014. Finnfjord oli ainoa kolmas osapuoli, joka jätti huomautuksia (10). Huomautukset välitettiin Norjan viranomaisille 13 päivänä toukokuuta 2014 päivätyllä kirjeellä (11). Norjan viranomaiset esittivät huomautuksia kolmannen osapuolen huomautuksiin 6 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä (12). Finnfjord toimitti lisähuomautuksia sähköpostitse 25 päivänä syyskuuta 2014 (13). Valvontaviranomainen pyysi Finnfjordilta lisätietoja sähköpostitse 8 päivänä lokakuuta 2014 (14). Finnfjord vastasi sähköpostitse 24 ja 27 päivänä lokakuuta 2014 (15). Lisähuomautukset ja lisätieto välitettiin Norjan viranomaisille 27 päivänä lokakuuta 2014 päivätyllä kirjeellä (16). Norjan viranomaiset vastasivat 12 päivänä marraskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä (17). Marraskuun 2014 ja tammikuun 2015 välisenä aikana valvontaviranomainen oli sähköpostitse ja puhelimitse epävirallisesti yhteydessä Norjan viranomaisiin ja Finnfjordiin.

            2.   Ilmoitettu toimenpide – 16 miljoonan Norjan kruunun avustus

                  (5)

                  Ilmoitettu toimenpide on 16 miljoonan Norjan kruunun suora avustus IN:ltä Finnfjordille. Sen tarkoitus on kattaa osa hankkeen kustannusten noususta [680–720] miljoonasta Norjan kruunusta [noin 800] miljoonaan Norjan kruunuun.

                  (6)

                  IN ilmoitti Finnfjordille päätöksestään myöntää ilmoitettu avustus 10 päivänä joulukuuta 2012 päivätyllä kirjeellä.

            3.   Lainat IN:ltä ja SNN:ltä

                  (7)

                  IN on selventänyt, että Finnfjord tarvitsi [80–95] miljoonan Norjan kruunun lisärahoituksen saattaakseen energian talteenottohankkeen päätökseen. Myönnetyt 16 miljoonaa Norjan kruunua kattoivat siten ainoastaan osan kustannusten noususta.

                  (8)

                  IN myönsi Finnfjordille 18 miljoonan Norjan kruunun lainan samaan aikaan 16 miljoonan Norjan kruunun suoran avustuksen kanssa. Tuohon aikaan Finnfjord oli lainannut IN:ltä jo 100 miljoonaa Norjan kruunua samaa hanketta varten. Näistä lainoista ei ole ilmoitettu valvontaviranomaiselle. IN katsoo, että ne on myönnetty markkinaehdoin, eivätkä ne sen vuoksi ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan tarkoittamaa valtiontukea.

                  (9)

                  Samaan aikaan kun Finnfjord sai IN:ltä 18 miljoonan Norjan kruunun lainan, se sai myös [45–60] miljoonan Norjan kruunun lainan Sparebank 1 Nord-Norge -rahoituslaitokselta, jäljempänä ’SNN’. SNN:n Finnfjordille hankkeen yhteydessä myöntämät lainat olivat yhteensä [300–325] miljoonaa Norjan kruunua.

                  (10)

                  Yhteensä nämä 16 miljoonan Norjan kruunun suora avustus sekä 18 miljoonan ja [45–60] miljoonan Norjan kruunun lainat kattoivat [80–95] miljoonan Norjan kruunun kustannusten nousun.

            4.   Innovation Norway, jäljempänä ’IN’

                  (11)

                  IN on julkisyhteisö, joka on perustettu sitä koskevalla lailla (18). Sen omistavat Norjan valtio paikallishallinto- ja aluekehitysministeriön kautta (51 prosenttia) ja kaikki 19 Norjan lääninviranomaista (49 prosenttia). IN rahoitetaan julkisista varoista.

            5.   Enova SF, jäljempänä ’Enova’

                  (12)

                  Enova SF, jäljempänä ’Enova’, on Norjan valtion öljy- ja energiaministeriön kautta kokonaan omistama yritys (19). Enova on vastuussa energiarahasto-ohjelman hallinnoinnista. Energiarahasto-ohjelma on ympäristönsuojelun tukemiseen tarkoitettu valtiontukiohjelma, joka on hyväksytty valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 125/06/KOL (20) ja N:o 248/11/KOL (21). Enova rahoitetaan julkisista varoista.

                  (13)

                  Osana energiarahasto-ohjelmaa Enova järjestää tukikilpailuja, joissa parhaiten menestyvillä hankkeilla on paras energiatulos Norjan kruunua kohden (22).

            6.   Energian talteenottohankkeen valmistuminen ja Enovan myöntämän tuen viimeisen erän maksaminen

                  (14)

                  Enova maksaa viimeisen 20 prosenttia yksittäisestä tukitoimenpiteestä vasta, kun se on hyväksynyt lopullisen hankekertomuksen (23). Finnfjordin lehdistötiedotteen (24) mukaan energian talteenottojärjestelmä oli käytössä 30 päivänä lokakuuta 2012. Enova hyväksyi Finnfjordin loppukertomuksen 22 päivänä marraskuuta 2012. Enova maksoi viimeisen 35 miljoonan Norjan kruunun tukierän (20 prosenttia tuen kokonaismäärästä, joka oli 175 miljoonaa Norjan kruunua) 23 päivänä marraskuuta 2012.

            7.   Tuensaaja – Finnfjord AS, jäljempänä ’Finnfjord’

                  (15)

                  Finnfjord on perheyritys ja osakeyhtiö. Tuen kohteena oleva tuotantolaitos sijaitsee Finnsnesissä, Tromssan läänissä, joka on Norjan toiseksi pohjoisin lääni.

            8.   Kustannusten kasvu

                  (16)

                  Ilmoituksessa, joka johti 9 päivänä helmikuuta 2011 annettuun valvontaviranomaisen päätökseen N:o 39/11/KOL Enovan Finnfjordille myöntämään 175 miljoonan Norjan kruunun tuen hyväksymisestä energian talteenottohankkeen budjetiksi arvioitiin 511,66 miljoonaa Norjan kruunua. Tuki myönnettiin jäähdytysjärjestelmän korvaamiseen energian talteenottoyksiköllä. Tavoitteena oli tuottaa vuosittain 224 gigawattituntia sähköä ja kerätä 125 gigawattituntia (GWh) prosessihöyryä. Arvioitu vuotuinen energiantuotanto oli täten 349 GWh.

                  (17)

                  Käsiteltävänä olevan ilmoituksen mukaan talousarvio oli helmikuuhun 2011 mennessä kasvanut 190 miljoonaa Norjan kruunua 511,66 miljoonasta Norjan kruunusta 700 miljoonaan Norjan kruunuun. Tästä merkittävästä kasvusta huolimatta Finnfjordin hallitus päätti 7 päivänä helmikuuta 2011 jatkaa hanketta. Finnfjord ei tuolloin hakenut lisää tukea. Ilmoitettua tukea ei ole myöskään tarkoitettu kattamaan kustannusten nousua, joka johti 700 miljoonan Norjan kruunun arvioon.

                  (18)

                  Kustannusten nousu johtui suurelta osin Finnfjordin päätöksestä keskittyä pelkästään sähkön tuottamiseen höyryn avulla (sen sijaan, että kerättäisiin prosessihöyryä) hankkimalla voimakkaampi höyryturbiini. Turbiini tilattiin 7 päivänä tammikuuta 2011. Oikeudellisesti sitova sopimus turbiinista tehtiin 23 päivänä helmikuuta 2011. Finnfjord ilmoitti Enovalle 16 päivänä helmikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että se oli tilannut tehokkaamman turbiinin, joka tuottaa vuosittain 344,5 gigawattituntia sähköenergiaa. Tämä suurempi sähköenergian tuotanto oli siten lähes sama kuin arvioitu 349 gigawattitunnin kokonaistuotanto sähköä ja höyryä. Tämän perusteella Finnfjord pyysi, että höyryn tuotanto jätetään pois tuetusta hankkeesta. Enova hyväksyi hankkeen muuttamisen 17 päivänä helmikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.

                  (19)

                  Koko hankkeen ajan Finnfjord toimitti Enovalle raportteja hankkeen edistymisestä. Finnfjord viittasi 30 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyssä kertomuksessaan edelleen kasvaviin kustannuksiin, jotka liittyivät turbiinirakennukseen, höyry- ja kondenssiputkiin sekä ojiin. Lisäkustannukset olivat yhteensä noin 5 miljoonaa Norjan kruunua. Finnfjord pyrki edelleen pitämään hankkeen kokonaiskustannukset alkuperäisen arvion, 700 miljoonan Norjan kruunun, alapuolella.

                  (20)

                  Edistymistä käsittelevässä kertomuksessaan, joka on päivätty 29 päivänä kesäkuuta 2012, kokonaiskustannusarvio pysyi 700 miljoonassa Norjan kruunussa. Tuolloin kuitenkin arvioitiin, että hankkeesta aiheutuisi lisäksi [5–10] miljoonan Norjan kruunun lisäkustannukset. Kustannusten noususta keskusteltiin Finnfjordin hallituksen kokouksessa 19 päivänä kesäkuuta 2012. Norjan viranomaiset eivät ole selvittäneet, miksi kokonaiskustannusten kasvu [10–15] Norjan kruunulla ([…]) ei johtanut 700 miljoonan Norjan kruunun kokonaiskustannusarvion oikaisuun 29 päivänä kesäkuuta 2012 päivätyssä edistymiskertomuksessa.

                  (21)

                  Norjan viranomaiset ovat kertoneet, että Finnfjord kävi jossakin vaiheessa keväällä 2012 epävirallisia keskusteluja Enovan kanssa saadakseen lisätukea hankkeen kustannusten nousun kattamiseksi. Epävirallisen yhteydenpidon jälkeen Finnfjord jätti 5 päivänä heinäkuuta 2012 virallisen lisätukianomuksen Enovalle. Tuolloin Finnfjord oli tarkistanut hankkeen kokonaiskustannukset ja arvioinut niiden suuruudeksi [730–760] miljoonaa Norjan kruunua.

                  (22)

                  Valvontaviranomaiselle toimitetut tiedot osoittavat, että saatuaan 31 heinäkuuta 2012 valmiiksi tarkistetun talousarvion Finnfjordin oli todettava, että hankkeesta aiheutuisi lisäkustannuksia ja että kokonaiskustannusarvio olisi [740–800] miljoonaa Norjan kruunua. Lisäkustannukset aiheutuivat muutoksista olemassa oleviin koneisiin, kolmeen olemassa olevaan uuniin ja savuhormeihin sekä turbiini- ja muissa rakennuksissa tehdyistä asennustöistä, ennakoitua pitemmistä tuotantovajeista sekä töiden ja asennustöiden viimeistelyistä. Finnfjord pyysi lisätukea Enovalta varmistaakseen, että hanke täyttäisi sisäiset kannattavuusvaatimukset. Finnfjord selvitti syitä kustannusten nousuun 12 päivänä syyskuuta 2012 päivätyssä edistymiskertomuksessa.

                  (23)

                  Elokuun 2012 alussa Finnfjord keskusteli Enovan kanssa epävirallisesti mahdollisuudesta lykätä kolmatta uunia ja luokitella se erilliseksi hankkeeksi, jotta yritys voisi hakea lisää tukea Enovalta sillä perusteella, että kyseessä on uusi hanke.

                  (24)

                  Enova hylkäsi tukihakemuksen 20 päivänä elokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä.

                  (25)

                  Kun Finnfjordin hallitus kokoontui 25 päivänä syyskuuta 2012, kokonaiskustannusarvio oli asetettu [noin 800] miljoonaan Norjan kruunuun. Tässä kokouksessa Finnfjordin hallitus tarkasteli seuraavia kolmea vaihtoehtoista menettelytapaa:

                              i)

                              Hankkeen loppuunsaattaminen rahoittamalla kustannusten nousu yhtiön kassavirrasta.

                              ii)

                              Kolmannen uunin töiden lykkääminen, sen luokitteleminen erilliseksi hankkeeksi ja lisätuen anominen Enovalta.

                              iii)

                              [80–95] miljoonan Norjan kruunun lisärahoituksen saaminen Enovalta (tuki), SNN:ltä (laina) ja IN:ltä (laina ja tuki) hankkeen loppuunsaattamiseksi.

                  (26)

                  Johtokunta päätti toimia kolmannen vaihtoehdon mukaisesti.

                  (27)

                  IN on toimittanut valvontaviranomaiselle otteen hallituksen kokouksen pöytäkirjasta koskien kolmatta menettelytapaa. Lisäavun pyytämisestä Enovalta ja IN:ltä otteessa mainitaan seuraavaa:
                  ”Mahdolliset avustukset/lainat Enovalta ja [IN:ltä] käytetään suoraan [SNN:ltä] saadun maksuvalmiuslainan lyhentämiseen” (25).

                  (28)

                  IN:n mukaan hallitus tuli siihen tulokseen, että ensimmäinen menettelytapa tarkoittaisi käytännössä sitä, että hanke rahoitettaisiin Finnfjordin velkojien kustannuksella, mikä ei olisi oikeudellisesti suositeltavaa, eikä se olisi pitkällä aikavälillä kestävä ratkaisu. Lisäksi IN:n mukaan hallitus ei pitänyt toista vaihtoehtoa toteuttamiskelpoisena menettelytapana, koska se katsoi, että kolmannen uunin töiden lykkääminen olisi kohtuuttoman kallista.

                  (29)

                  Vastauksissaan valvontaviranomaisen päätökseen aloittaa muodollinen tutkintamenettely Norjan viranomaiset selvensivät, että lopulliset kokonaiskustannukset olivat [noin 800] miljoonaa Norjan kruunua. Norjan viranomaiset eivät ole täsmentäneet, milloin tämä on lopullisesti vahvistettu.

            9.   Yleiskatsaus kustannusten nousuun

                  Päivämäärä, tapahtuma

                  Alustava talousarvio, miljoonaa Norjan kruunua

                  Alkuperäinen talousarvio sellaisena kuin se on kuvattu 9.2.2011 tehdyssä päätöksessä N:o 39/11/KOL

                  511,66

                  7. helmikuuta 2011, Finnfjordin hallituksen kokous

                  [680–720]

                  5.7.2012, Finnfjord pyytää Enovalta lisätukea

                  [730–760]

                  31.7.2012, Finnfjordin tarkistettu talousarvio

                  [740–790]

                  25.9.2012, Finnfjordin hallituksen kokous

                  [740–790]

                  Lopulliset kustannukset yhteensä

                  [noin 800]

            10.   IN:n tuen myöntäminen ja [80–95] miljoonan Norjan kruunun tukipaketti

                  (30)

                  Finnfjord aloitti 28 päivänä elokuuta 2012 epävirallisen keskustelun IN:n ja SNN:n kanssa saadakseen [80–95] miljoonan Norjan kruunun lisärahoituksen hankkeen loppuunsaattamiseksi.

                  (31)

                  Finnfjord haki virallisesti lisälainaa SNN:ltä 1 päivänä lokakuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Finnfjord haki uusia lainoja ja avustuksia IN:ltä 11 päivänä lokakuuta 2012 määrittelemättä tarkkaa tukisummaa.

                  (32)

                  Näyttää siltä, että SNN on ennen lokakuun 2012 puoliväliä tarjonnut Finnfjordille [80–95] Norjan kruunun lainaa. SNN tarjouksen ehtona oli kuitenkin vakuus, joka olisi vaikuttanut kielteisesti IN:n olemassa olevan lainan vakuuteen (26). IN ei hyväksynyt tätä ratkaisua. Finnfjord, SNN ja IN neuvottelivat sen sijaan seuraavan [80–95] miljoonan Norjan kruunun rahoituspaketin:

                              i)

                              16 miljoonaan Norjan kruunun tuki IN:ltä.

                              ii)

                              Lyhytaikainen 18 miljoonan Norjan kruunun laina IN:ltä [5–9] prosentin korolla (muutettavissa IN:n riskilainapolitiikan mukaisesti), vakuudellinen samoin ehdoin kuin IN:n aikaisemmin myöntämä 100 miljoonan Norjan kruunun laina.

                              iii)

                              Lyhytaikainen [45–60] miljoonan Norjan kruunun laina SNN:ltä […] kuukauden NIBOR-korolla (27) + [300–600] korkopistettä, vakuudellinen samoin ehdoin kuin SNN:n aiemmin myöntämä [300–325] miljoonan Norjan kruunun laina.

                  (33)

                  Finnfjord virallisti ja hyväksyi [80–95] miljoonan Norjan kruunun rahoituspaketin täydentävällä koordinointisopimuksella, jonka SNN, IN ja Finnfjord allekirjoittivat 12 päivänä joulukuuta 2012. Tämä sopimus, jonka tavoitteena on säännellä näiden osapuolen välistä suhdetta, kattoi 12 päivänä joulukuuta 2012 tehdyn SNN:n ja Finnfjordin välisen lainasopimuksen sekä 10 päivänä joulukuuta 2012 tehdyn IN:n ja Finnfjordin välisen lainasopimuksen.

                  (34)

                  IN:n ja SNN:n lainat on jo maksettu, mutta 16 miljoonan Norjan kruunun tuki Finnfjordille maksetaan vasta, kun valvontaviranomainen sen hyväksyy.

            11.   Huomautukset

      11.1
            Norjan viranomaisten huomautukset vastauksena muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseen

                  (35)

                  IN korostaa, että kun se päätti ehdollisesti myöntää 16 miljoonan Norjan kruunun avustuksen, se ei harkinnut rahan lainaamista Finnfjordille, koska yrityksellä ei ollut riittäviä vakuuksia kattamaan uusia luottoja [80–95] miljoonaan Norjan kruunuun asti.

                  (36)

                  Siihen, miksi Finnfjord ei hakenut lisää tukea Enovalta helmikuussa 2011, IN toteaa, että Enova yksipuolisesti alensi 200 miljoonan Norjan kruunun summaa ja korosti, että 175 miljoonan Norjan kruunun tuki edusti poikkeuksellisen korkeaa tuki-intensiteettiä ja että minkään muun hankkeen ei voitu odottaa saavan vastaavaa tukea. Finnfjord katsoi näin ollen, että lisätukihakemukset hylättäisiin. Yritys kuitenkin muutti lähestymistapaansa, kun se sai tietää Enovan päätöksestä myöntää 350 miljoonaa Norjan kruunua lähes identtiselle Elkem AS:n hankkeelle (28).

                  (37)

                  IN on toimittanut tarkistetun laskelman, jossa otetaan huomioon valvontaviranomaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämät huomautukset. Kun otetaan huomioon hankkeen lopulliset kustannukset [noin 800] miljoonaa Norjan kruunua, hankkeen elinkaari 15 vuotta ja sähköntuotannon tarkistettu asteittainen kasvu ensimmäisten kolmen vuoden aikana 344,5 GWh:n vuosittaiseen enimmäiskapasiteettiin, tuottoaste olisi Enovan mallilla laskettuna ilman 16 miljoonan Norjan kruunun tukea [noin 9] prosenttia. Tuen kanssa tuotto olisi [noin 11] prosenttia. IN katsoo näin ollen, että hanke ei ole kannattava, sillä Finnfjordin yleinen sijoituspolitiikka edellyttää, että tuottoasteen on oltava on noin [10–20] prosenttia tämänkaltaisissa, yrityksen ydinliiketoiminnan ulkopuolisissa investoinneissa.

                  (38)

                  IN painottaa, että Finnfjord teki päätöksensä jatkaa hanketta sen omien sisäisten laskelmien perusteella, jotka eroavat edellä esitetytyistä laskelmista (Enovan malli). IN toteaa, että se ei ole saanut Finnfjordin sisäisiä laskelmia. IN huomauttaa, että IN:n ja Enovan näennäisesti ristiriitaiset näkemykset todennäköisesti johtuvat eroista Enovan ja IN:n sisäisissä säännöissä ja käytänteissä.

            11.2
            Finnfjordin kolmannen osapuolen huomautukset vastauksena muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkistamiseen

                  (39)

                  Finnfjordin mielestä valvontaviranomaisen päätös on ilmeisen ristiriitainen, sillä valvontaviranomainen ei suoralta kädeltä sulje pois sitä, että tuella voisi olla kannustava vaikutus, mutta tuo samalla esiin kysymyksen siitä, onko Finnfjord harkinnut hankkeen lopettamista, hankkeen pienentämistä tai sen pysäyttämistä. Finnfjord korostaa, että vaikka sen hallitus pyrki aina 25 päivänä syyskuuta 2012 pidettyyn hallituksen kokoukseen saakka saattamaan hankeen loppuun, tätä ei voida pitää osoituksena halusta tai kyvystä toteuttaa hanke hinnalla millä hyvänsä. Yrityksen mukaan valvontaviranomaisen saatavilla olevat tiedot ja luvut osoittavat selvästi, että Finnfjord ei pysty saattamaan hanketta päätökseen ilman lisärahoitusta. Finnfjord ei voinut tarjota muita vakuuksia, eikä se näin ollen voinut saada lisää lainarahoitusta. Finnfjord ei näin ollen hyväksy valvontaviranomaisen alustavaa näkemystä, jonka mukaan tuki olisi tervetullut mutta ei välttämätön osa rahoituspakettia.

                  (40)

                  Kuten IN, myös Finnfjord painottaa, että Enovan tuen laskeminen 200 miljoonasta Norjan kruunusta 175 miljoonaan Norjan kruunuun oli Enovan hallituksen yksipuolinen toimintapoliittinen päätös. Finnfjord viittaa useisiin epäjohdonmukaisuuksina pitämiinsä seikkoihin Enovan lausunnoissa lisätuen kannustavasta vaikutuksesta ja korostaa, että Enovan ja IN:n näennäisesti ristiriitaisilla näkemyksillä lisätuen kannustavasta vaikutuksesta ei ole merkitystä, koska Enovan politiikka on rajoittavampaa kuin valtiontuesta ympäristönsuojelulle annetuissa suuntaviivoissa, jäljempänä ’ympäristötuen suuntaviivat’ (29), sallitaan.

                  (41)

                  Kun arvioidaan, onko valtiontuki tarkoituksenmukainen väline, Finnfjord vaikuttaa hylkäävän ajatuksen, että tämä arviointi olisi tehtävä tarkasteltavana olevaan tapaukseen liittyvien seikkojen perusteella, ja sen sijaan viittaa päätökseen N:o 39/11/KOL, jossa valvontaviranomainen katsoi, että alkuperäinen 175 miljoonan Norjan kruunun tuki oli asianmukainen väline, jolla voitiin edistää investointeja hankkeeseen ennen sen toteutusta.

                  (42)

                  Oikeasuhteisuuden osalta yritys korostaa, että hankkeesta on tullut lähes kaksi kertaa niin kallis kuin alun perin arvioitiin. Tuottoaste 12,35 prosenttia oli Finnfjordin edellyttämän kannattavuuden alatasolla. Tarkistetun tuottoasteen, [noin 9] prosenttia ilman 16 miljoonan Norjan kruunun tukea, katsotaan olevan huomattavasti pienempi kuin Finnfjord olisi hyväksynyt ”jos se olisi voinut toimia omasta vapaasta tahdostaan”. Myös [noin 11] prosentin tuottoastetta, joka saataisiin, jos 16 miljoonan Norjan kruunun tuki myönnetään, pidetään melko vaatimattomana. Finnfjord viittaa tuen myöntämiseen kohtuullisena taakanjakona IN:n ja SNN:n välillä ja korostaa, että hankkeen lainapääoma on lisääntynyt huomattavasti. Maksukyvyttömyysriskin kantaa yritys yksin. Siten Finnfjordin mukaan tuki ei johda liiallisiin korvauksiin.

                  (43)

                  Finnfjord on sitä mieltä, että lisätuki IN:ltä ei haittaa energiarahasto-ohjelmaan kuuluvaa kilpailumekanismia. Finnfjord korostaa, että energiarahasto-ohjelman kilpailumekanismi ainoastaan ehkäisee vähiten tehokkaita hankkeita saamasta tukea, kun haettavat määrät ovat suuremmat kuin ohjelman talousarvio. Yhtiö pyytää valvontaviranomaista tarkastelemaan, voiko energiarahasto-ohjelman kilpailumekanismin ensisijaisuus haitata Norjan viranomaisten oikeutta järjestää julkisten varojensa hallinnointi. Tässä yhteydessä Finnfjord ilmoittaa, että se epäilee, onko valvontaviranomaisella tuen kasautumista koskevien sääntöjen lisäksi pätevää oikeudellista perustaa varmistaa, että yksittäisten tukien myöntäminen ei ole ristiriidassa tukiohjelman toiminnan kanssa. Finnfjord selittää, että ilmoitettu tuki jaetaan avoimella ja läpinäkyvällä tavalla.

            11.3
            Lisää kolmannen osapuolen huomautuksia Finnfjordilta

                  (44)

                  Muodollisen tutkintamenettelyn aikana valvontaviranomainen vastaanotti lisää kolmannen osapuolen huomautuksia, joissa Finnfjord selventää, miksi sen maksukyvyttömyys vuoden 2012 syksyllä olisi johtanut hankkeen lakkauttamiseen ilman lisärahoituspakettia, jonka yritys sai IN:n avustuksen myöntämisen ansiosta. Finnfjord viittaa valvontaviranomaisen päätökseen Helguvíkin alumiinisulaton tapauksessa (30) perustellakseen, miksi Finnfjordille myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus.

                  (45)

                  Yritys esittää SNN:n, Finnfjordin kirjanpitäjän ja hallituksen puheenjohtajan lausunnot osoittaakseen tuen välttämättömyyden. Yritys esittää lisäksi hallituksen laskentataulukon, jossa on ajantasainen (IN:n todentama) laskelma hankkeen nettonykyarvosta ja jonka mukaan hankkeen tuottoaste olisi tuen kanssa [lievästi negatiivinen] prosenttia. Finnfjord viittaa valvontaviranomaisen ja komission käytäntöön (31) innovatiivisten hankkeiden odottamattomiin kustannuksiin liittyen. Näissä tuen määrää ei ole ilmaistu kiinteänä summana vaan prosenttiosuutena tulevista kokonaiskustannuksista, jotka eivät vielä ole tiedossa. Näissä tapauksissa tuki katsottiin valtiontukisääntöjen mukaiseksi.

                  (46)

                  Valvontaviranomaisen pyynnöstä Finnfjord toimitti jälkikäteen jäljennökset sekä 14 kesäkuuta 2011 että 12 joulukuuta 2012 tehdyistä SNN:n, IN:n ja Finnfjordin välisistä kahdesta rahoitussopimuksesta sekä asiakirjoista, jotka liittyvät vakuuksien puuttumiseen.

            11.4
            Norjan viranomaisten huomautukset kolmannen osapuolen esittämistä huomautuksista

                  (47)

                  Norjan viranomaiset ovat toimittaneet huomautuksia Finnfjordin huomautuksista. Norjan viranomaiset ovat samaa mieltä Finnfjordin kanssa ja ovat selventäneet joitakin pienehköjä seikkoja, jotka koskevat ehdotetun 16 miljoonan Norjan kruunun avustuksen rahoituslähdettä. Koska asianomaisista lähteistä maksetaan varoja yhdenmukaisesti, nämä selvennykset eivät ole osoittautuneet olennaisiksi valvontaviranomaisen suorittamassa ilmoitettujen toimenpiteiden arvioinnissa.

            II   ARVIOINTI

      1.   Valtiontuen olemassaolo

                  (48)

                  ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti:
                  ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

                  (49)

                  Tämä tarkoittaa, että toimenpide katsotaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät kumulatiivisesti: i) toimenpide on valtion myöntämää tukea tai myönnetään valtion varoista; ii) se tuo tuensaajalle taloudellista etua; iii) se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan ja on omiaan vääristämään kilpailua.

                  (50)

                  Toimenpiteen on oltava valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty. Tässä yhteydessä on muistettava, että IN on julkisyhteisö. Sen avustukset rahoittaa Norjan valtio. Näin ollen ilmoitettu toimenpide on rahoitettu valtion varoista ja siirrettävissä Finnfjordille valtion hallinnassa olevan julkisyhteisön valvonnassa. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että valtion varoja on käytetty.

                  (51)

                  Ollakseen valtiontukea ilmoitetusta toimenpiteestä on koiduttava Finnfjordille etuja, jotka vapauttavat sen maksuista, jotka sen yleensä olisi maksettava omasta talousarviostaan. Toimenpiteen on lisäksi oltava valikoiva toimenpide, joka suosii ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Kyseessä oleva 16 miljoonan Norjan kruunun suora avustus edustaa käteisvaroja, joita Finnfjord ei olisi saanut tavanomaisessa liiketoiminnassa. Ehdotettu avustus on tarkoitettu yksinomaan Finnfjordille. Sen vuoksi valvontaviranomainen päättelee, että tämä suora avustus tarjoaa valikoivaa taloudellista etua Finnfjordille.

                  (52)

                  Toimenpiteen on oltava omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan ETA-sopimuksen osapuolten väliseen kauppaan, jotta sitä pidetään ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan tarkoittamana valtiontukena. Vakiintuneen oikeuskäytännön perusteella pelkästään se, että toimenpide vahvistaa yrityksen asemaa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna ETA-alueen sisäisessä kaupassa on riittävä peruste päätellä, että toimenpide on omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua muissa ETA-valtioissa sijaitsevien yritysten kesken (32). Finnfjord tuottaa ferropiitä sekä mikrokvartsia, joita se myy Euroopan markkinoilla (33). Siten valvontaviranomainen päättelee, että tuki vaikuttaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua ETA-alueella, sillä tuensaaja toimii alalla, jolla sopimuspuolet käyvät kauppaa.

                  (53)

                  Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että ilmoitettu toimenpide, 16 miljoonan Norjan kruunun suora avustus IN:ltä Finnfjordille, on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

            2.   Menettelyä koskevat vaatimukset

                  (54)

                  Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa (…). Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös.”

                  (55)

                  Norjan viranomaiset ilmoittivat 16 miljoonan Norjan kruunun tukitoimenpiteestä 26 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Tuki on myönnetty ehdollisesti siten, että se edellyttää valvontaviranomaisen hyväksyntää ja sitä ei näin ollen ole maksettu.

                  (56)

                  Saatujen tietojen perusteella näyttää siltä, että tuki on myönnetty sellaisen tukiohjelman perusteella, josta ei ole ilmoitettu valvontaviranomaiselle, koska Norjan viranomaiset katsoivat sen kuuluvan tuolloin sovelletun yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen, jäljempänä ’ryhmäpoikkeusasetus’ (34), soveltamisalaan. Avustukset Enovalta ja IN:ltä ovat investointitukea samalle yritykselle ja samalle investointihankkeelle. Norjan viranomaiset totesivat sen vuoksi, että Finnfjordille osoitettu tuki oli ilmoitettava erikseen, sillä yhdessä Enovan myöntämän tuen kanssa se ylittää kynnysarvon, joka edellyttää yksittäisiltä tuilta ilmoitusta valvontaviranomaiselle (35).

                  (57)

                  Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaiset ovat noudattaneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdasta johtuvia velvoitteitaan.

            3.   Tuen soveltuvuus ETA-markkinoille – oikeusperusta

                  (58)

                  IN toteaa, että Finnfjordille myönnetty tuki on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista ympäristönsuojeluun tarkoitettua tukea. IN korostaa, että tuki ei ole pelastamistukea.

                  (59)

                  ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana voidaan pitää ”tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai tietyn talousalueen kehityksen edistämiseksi”, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä ja kilpailua Euroopan talousalueella yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

                  (60)

                  Valvontaviranomainen hyväksyi päätöksellä N:o 39/11/COL alkuperäisen tuen energiarahasto-ohjelmasta Finnfjordin energian talteenottohankkeelle sen jälkeen, kun tuesta oli laadittu yksityiskohtainen arvio valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen suuntaviivojen 5 luvun mukaisesti. Valvontaviranomainen totesi, että ilmoitettu tuki Enovalta edisti ympäristönsuojelua kannustamalla Finnfjordia toteuttamaan energian säästämiseksi tarkoitetun toimenpiteen, jota se ei olisi toteuttanut ilman tukea.

                  (61)

                  Aloitettuaan muodollisen tutkintamenettelyn valvontaviranomainen hyväksyi 16 päivänä heinäkuuta 2014 uudet suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 (36). Niillä korvattiin ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskevat suuntaviivat (37). Valvontaviranomainen soveltaa valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettuja suuntaviivoja niiden hyväksymispäivästä lukien (38) myös niihin yksittäisiin tukiin, joista on ilmoitettu ennen kyseisten suuntaviivojen hyväksymistä, kun asiaa koskeva päätös tehdään suuntaviivojen hyväksymisen jälkeen (39).

                  (62)

                  Valvontaviranomainen on hyväksynyt Enovan myöntämän tuen energian säästötoimenpiteenä. Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annetuissa suuntaviivoissa ei ole energiansäästöä käsittelevää lukua, vaan sen sijaan siihen on sisällytetty luku energiatehokkuudesta (40). Valvontaviranomainen arvioi ilmoitetun tuen soveltuvuuden valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen energiatehokkuutta koskevan luvun perusteella.

                  (63)

                  Valvontaviranomainen toteaa, että sen arvio ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei olisi ollut oleellisesti erilainen, vaikka se olisi soveltanut aiempia suuntaviivoja. Tämän osoittamiseksi seuraavassa viitataan sekä valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettuihin suuntaviivoihin että ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskeviin suuntaviivoihin.

            4.   Muodollisen tutkintamenettelyn laajuus

                  (64)

                  Päätöksessä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta ja ilmoitetun toimenpiteen arvioinnissa tuolloin sovellettujen suuntaviivojen mukaisesti valvontaviranomainen korosti, että koska se oli jo arvioinut Enovan Finnfjordin energian talteenottohankkeelle myöntämän tuen soveltuvuuden, sillä ei ollut epäilystä siitä, että kyseinen alkuperäiseen tukeen verrattuna suhteellisen pieni lisätuki oli suunnattu markkinoiden toimintapuutteeseen. Lisäksi olettaen, että tuella olisi kannustava vaikutus ja se olisi välttämätön, valvontaviranomaisella ei ollut epäilyksiä siitä, että kilpailun vääristyminen ja kauppaan kohdistuva vaikutus olisivat rajallisia siten, että tuen kokonaisvaikutus on myönteinen. Näitä kysymyksiä ei tämän vuoksi käsitellä seuraavassa.

                  (65)

                  Seuraavassa arvioidaan sitä, onko ilmoitetulla tuella kannustava vaikutus ja onko se välttämätön.

            5.   ETA-markkinoille soveltuvuuden arviointi

      5.1
            Tuella ei ole kannustavaa vaikutusta eikä se ole välttämätön

                  (66)

                  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen mukaan (41) tuki voi soveltua ETA-sopimuksen toimintaan vain, jos sillä on kannustava vaikutus. Keskeinen tekijä arvioitaessa tuen soveltuvuutta on selvittää, onko ilmoitettu tuki välttämätön ja todellinen kannustin investoinneille, joita ei tehtäisi ilman tukea. On varmistettava, onko tuki tarpeen tuensaajan kannustamiseksi kyseisen investoinnin tekemiseen, eli muuttaako tuki todellisuudessa tuensaajan käyttäytymistä siten, että ympäristönsuojelun taso paranee (42).

                  (67)

                  Valvontaviranomainen pitää yleissääntönä, että kannustavaa vaikutusta ei ole, jos hanke on aloitettu ennen kuin tuensaaja on esittänyt tukihakemuksen (43). Koska käsillä oleva tapaus liittyy lisätukeen jo aloitetun hankkeen lisäkulujen kattamiseksi, valvontaviranomainen ei voi tukeutua olettamaan sellaisten tukihakemusten kannustavasta vaikutuksesta, jotka on esitetty jo ennen töiden aloittamista. Finnfjord aloitti helmikuussa 2011 700 miljoonan Norjan kruunun hankkeen 175 miljoonan Norjan kruunun tuen myöntämisen perusteella.

                  (68)

                  Valvontaviranomainen ei kuitenkaan sulje pois tuen kannustavan vaikutuksen mahdollisuutta jo aloitetussa hankkeessa, jos tuen myöntäminen varmistaa kiistattomasti sellaisten hankkeiden loppuun saattamisen, jotka muuten olisivat jääneet kesken, tai jos se edistää ympäristönsuojelua, joka muuten olisi jäänyt toteutumatta (44). Arvioitaessa kannustavaa vaikutusta tässä valossa on tarkasteltava myös vastakkaista tilannetta eli on tarkasti arvioitava, miten yritys toimisi ilman tukea.

                  (69)

                  Yritys suoritti hankkeen loppuun lokakuussa 2012 ilman, että tukea oli maksettu. Toimitettujen tietojen ja todisteiden perusteella valvontaviranomainen ei katso, että Finnfjord realistisesti harkitsi hankkeen lopettamista tai sen supistamista tai toteuttamisen keskeyttämistä helmikuun 2011 ja hankkeen lokakuussa 2012 tapahtuneen päätökseen saattamisen välisenä aikana. Tarkemmin sanottuna ja viitaten 25 päivänä syyskuuta 2012 pidetyn hallituksen kokouksen päätelmiin vaikuttaa siltä, että yritys ei kohtuuttomien kustannusten vuoksi harkinnut tosissaan hankkeen toteuttamisen lopettamista tai lykkäämistä kokonaan tai osittain eikä myöskään sen supistamista. Hallituksen 25 päivänä syyskuuta 2012 pitämän kokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Finnfjord aikoi hakea lisää lainarahoitusta SNN:ltä ja lisätukea Enovalta ja IN:ltä ja että mahdollinen tuki käytettäisiin suoraan SNN:ltä haettavan lainan määrän pienentämiseen.

                  (70)

                  Tätä päätelmää eittämättä tukevat yrityksen esittämät huomautukset, jotka koskivat valvontaviranomaisen päätöstä aloittaa muodollinen tutkintamenettely. Yritys viittaa [80–95] miljoonan Norjan kruunun lisärahoituksen tarpeeseen ja näyttää toteavan, että se oli tilanteessa, jossa se harkitsi hankkeesta luopumista. Tämä on kuitenkin ristiriidassa yrityksen muiden lausumien kanssa, joissa viitataan ”vapaaseen tahtoon” (ks. edellä johdanto-osan 42 kappale) ja ennen kaikkea sen kanssa, että Finnfjord saattoi hankkeen päätökseen ilman, että tukea oli maksettu.

                  (71)

                  Jos yritys itse katsoi, että ainoa vaihtoehto oli jatkaa hanketta, kyseinen tuki ei ollut yritykselle kannustin, koska yritys saattaisi hankkeen päätöksen tuen kanssa tai ilman sitä. Toisin sanoen vaihtoehtoinen skenaario on, että Finnfjord viimeistelee hankkeen ilman viivästyksiä ja sitä supistamatta myös ilman tukea.

                  (72)

                  Valvontaviranomainen ei ole vakuuttunut siitä, että kyseinen tuki oli kannustin [80–95] miljoonan Norjan kruunun rahoituspaketille ja välttämätön erityisesti [45–60] miljoonan Norjan kruunun lainaan SNN:ltä. Vaikka SNN:n lainan ehtona on 16 miljoonan Norjan kruunun tuki IN:ltä, sekä SNN:n että IN:n myöntämät varat maksettiin ennen valvontaviranomaiselta saatua ennakkohyväksyntää lisätukeen. Tämä osoittaa, että myönnetyt lainat ovat riippumattomia kyseisestä tuesta. Velkoja, joka asettaa tuen tosiasiallisen maksamisen edellytykseksi lisärahoitukselle, olisi odottanut valvontaviranomaisen hyväksyntää ennen lisälainapääoman maksamista, mikäli tämä on edellytys rahoituspaketin olemassaololle. Valvontaviranomaiselle toimitetuista tiedoista ei myöskään käy ilmi, että Finnfjordin pitäisi välittömästi maksaa lainat takaisin, mikäli valvontaviranomainen ei hyväksy tukea.

                  (73)

                  Jotta tuki soveltuisi ETA-sopimuksen toimintaan, sen on oltava välttämätön. Tuella ei voida kattaa yritykselle toiminnasta joka tapauksessa aiheutuvia kustannuksia eikä sillä voida kompensoida taloudellisesta toiminnasta johtuvaa tavanomaista liiketoimintariskiä (45). Tuki, joka myönnetään sellaisista ennakoimattomista ulkoisista tekijöistä johtuvia lisäkustannuksia varten, joiden ei voida katsoa olevan osa kyseiseen liiketoimintaan kuuluvaa tavanomaista liiketoimintariskiä, voidaan kuitenkin katsoa ETA-sopimuksen toimintaan sopivaksi (46).

                  (74)

                  Valvontaviranomainen toteaa, että Finnfjord päätti helmikuussa 2011 jatkaa hanketta hakematta lisätukea, vaikka kustannukset olivat nousseet 511,66 miljoonasta Norjan kruunusta 700 miljoonaan Norjan kruunuun. Näin ollen tämän tutkimuksen kannalta merkityksellisiä ovat ne noin [80–95] Norjan kruunun lisäkustannukset, jotka nostivat hankkeen kokonaiskustannukset [noin 700] miljoonasta Norjan kruunusta [noin 800] miljoonaan Norjan kruunuun. Tämä tarkoittaa noin […] prosentin kasvua kokonaiskustannuksiin.

                  (75)

                  Toimitettujen tietojen perusteella ja kuten edellä johdanto-osan 22 kappaleessa selostetaan, kustannusten nousu johtuu muutoksista olemassa oleviin koneisiin, kolmeen olemassa olevaan uuniin ja savuhormeihin sekä turbiini- ja muissa rakennuksissa tehdyistä asennustöistä, ennakoitua pitemmistä tuotantovajeista sekä töiden ja asennustöiden viimeistelyistä. Nämä ovat kustannuksia, jotka yrityksen olisi otettava huomioon suunniteltaessa tämän tyyppisiä hankkeita, ja ne edustavat tavanomaista liiketoimintariskiä kyseisessä liiketoiminnassa. Niitä ei voida pitää ulkoisista tekijöistä johtuvina eivätkä ne ole luonteeltaan ennakoimattomia. Tarkasteltavana oleva tapaus voidaan sen vuoksi erottaa Helguvíkin alumiinisulaton tapauksesta (47), johon Finnfjord viittaa. Mainitussa tapauksessa tuensaajalla oli vaikeuksia saada rahoitusta Islannin vuoden 2008 poikkeuksellisen talouskriisin aikana, mikä voidaan luokitella ennakoimattomaksi ulkoiseksi tekijäksi. Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaisten ehdotuksessa tukitoimenpiteeksi on kyse siitä, että Finnfjordille korvataan sen aloittaman hankkeen tavanomaiseen liiketoimintariskiin liittyviä kustannuksia.

                  (76)

                  Valvontaviranomainen myöntää, että sen arvio olisi mahdollisesti ollut erilainen, jos Norjan viranomaiset olisivat kahden erillisen kiinteämääräisen tuen (ensimmäinen Enovalta ja toinen myöhemmin IN:ltä) sijaan myöntäneet tuen, joka olisi kattanut tietyn prosenttiosuuden hankkeen tukikelpoisista kustannuksista. Tämä pitäisi erityisesti paikkansa tilanteessa, jossa ennakoimattomat lisäkustannukset ovat merkittävät ja ne liittyvät siihen, että projekti on innovatiivinen ja siihen liittyvät kustannukset ovat siksi luonteeltaan vaikeasti arvioitavissa. Näillä näkökohdilla ei kuitenkaan ole valvontaviranomaisen tarkasteltavana olevassa tapauksessa merkitystä.

                  (77)

                  Valvontaviranomainen painottaa, että todistusvelvollisuus siitä, että ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan määräyksistä poikkeamisen edellytykset täyttyvät (48), on Norjan viranomaisilla. Norjan viranomaisten (ja Finnfjordin) esittämät tosiseikat ja väitteet eivät ole vakuuttaneet valvontaviranomaista siitä, että ilmoitetulla tuella IN:ltä on kannustava vaikutus tai että se on välttämätön.

                  (78)

                  Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee, ettei ilmoitetulla tuella IN:ltä Finnfjordille ole riittävää kannustavaa vaikutusta ja että se ei ole välttämätön. Koska pelkästään näistä syistä tuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, valvontaviranomainen ei arvioi tuen tarkoituksenmukaisuutta ja oikeasuhteisuutta.

            6.   Päätelmä – tuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan

                  (79)

                  Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella valvontaviranomainen katsoo, että ehdotettu 16 miljoonan Norjan kruunun raha-avustus IN:ltä Finnfjordille on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

                  (80)

                  Valvontaviranomainen on päätellyt, että tuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan. Tämän vuoksi Norjan viranomaiset eivät saa panna sitä maksuun.

                  (81)

                  Valvontaviranomainen kehottaa Norjan viranomaisia toimittamaan välittömästi Finnfjordille jäljennöksen tästä päätöksestä,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      1.   Norjan viranomaisten 26 päivänä kesäkuuta 2013 ilmoittama 16 miljoonan Norjan kruunun suora avustus Finnfjordille ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan.
      2.   Tukea ei sen vuoksi saa maksaa.
      3.   Muodollinen tutkintamenettely päätetään.
      2 artikla
      Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.
      3 artikla
      Ainoastaan päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

         Tehty Brysselissä 8 päivänä huhtikuuta 2015.

               EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

            Oda Helen SLETNES

               Puheenjohtaja

            Helga JÓNSDÓTTIR

               Kollegion jäsen

         (*)  Tässä päätöksen ei-luottamuksellisessa versiossa salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluva tieto on poistettu. Jos tietoja on poistettu, tämä on merkitty hakasulkein […]. Tarvittaessa on ilmoitettu poistettujen lukujen vaihteluväli.

         (1)  EUVL C 278, 22.9.2011, s. 6, ja ETA-täydennysosa N:o 51, 22.9.2011, s. 1.

         (2)  Tapahtumat N:o 676810, 676812, 676814–676816, 676819, 676822, 676823, 676825–676827, 676829 ja 676832–676834.

         (3)  Tapahtuma N:o 677212.

         (4)  Tapahtumat N:o 680603–680605 ja 680866–680868.

         (5)  Tapahtuma N:o 681073.

         (6)  Tapahtumat N:o 683806, 683807, 683809, 683810, 683813, 683814, 683817 ja 683819.

         (7)  Tapahtuma N:o 686086.

         (8)  Tapahtuma N:o 700230.

         (9)  EUVL C 108, 10.4.2014, s. 2, ja ETA-täydennysosa N:o 22, 10.4.2014, s. 19.

         (10)  Finnfjordilta saatu päiväämätön kirje, jonka valvontaviranomainen kirjasi saapuneeksi 16. huhtikuuta 2014 (tapahtuma N:o 705906).

         (11)  Tapahtuma N:o 708022.

         (12)  Tapahtuma N:o 710453.

         (13)  Tapahtumat N:o 723413–723421 ja 723424.

         (14)  Tapahtuma N:o 725001.

         (15)  Tapahtumat N:o 726975–726980 ja 726985.

         (16)  Tapahtuma N:o 726981.

         (17)  Tapahtuma N:o 729928.

         (18)  LOV 2003-12-19–130 Lov om Innovasjon Norge.

         (19)  Norjaksi: Statsforetak. Enova toimii valtion yrityksistä 30 päivänä elokuuta 1991 annetun lain nro 71 mukaisesti.

         (20)  EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 125/06/KOL, tehty 3 päivänä toukokuuta 2006, Norjan energiarahastosta (Norja) EUVL L 189, 17.7.2008, s. 36, ja ETA-täydennysosa N:o 43, 17.7.2008, s. 1.

         (21)  EUVL C 314, 27.10.2011, s. 4, ja ETA-täydennysosa N:o 58, 27.10.2011, s. 2.

         (22)  Kilpailua energiarahasto-ohjelman alaisuudessa myönnettävästä tuesta on kuvattu valvontaviranomaisen päätöksen N:o 248/11/KOL (mainittu edellä), 27–36 kohdassa.

         (23)  Ks. valvontaviranomaisen päätös N:o 248/11/KOL (mainittu edellä), 37 kohta.

         (24)  Saatavilla Finnfjordin verkkosivustolla: http://www.finnfjord.no/weve_got_the_power

         (25)  Norjan viranomaisten 18 päivänä syyskuuta 2013 päivätty kirje (tapahtuma nro 683806). Norjankielinen alkuteksti: ”Eventuelle tilskudd/lån fra Enova og Innovasjon Norge, vil gå til direkte reduksjon av omsøkte likviditetslån.”

         (26)  IN:n mukaan: ”Kun Finnfjord […] haki [80–95] miljoonan Norjan kruunun suuruista rahoitusta, [SNN] oli jo hyväksynyt samansuuruisen lainan, mutta vakuuden ehdot olivat sellaiset, että [IN] ei voinut niitä hyväksyä.” IN:n 18 päivänä syyskuuta 2013 päivätty kirje valvontaviranomaiselle, s. 12.

         (27)  Norwegian Inter Bank Offered Rate.

         (28)  Tämä tuki hyväksyttiin valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 304/13/KOL (EUVL C 330, 14.11.2013, s. 7, ja ETA-täydennysosa N:o 63, 14.11.2013, s. 5).

         (29)  EUVL L 144, 10.6.2010, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 29, 10.6.2010, s. 1.

         (30)  Päätös N:o 344/09/KOL Helguvíkin alumiinisulatto (EUVL C 294, 3.12.2009, s. 17, ja ETA-täydennysosa N:o 64, 3.12.2009, s. 10).

         (31)  Esimerkiksi valvontaviranomaisen päätös N:o 503/08/KOL, Test Centre Mongstad (EUVL C 297, 20.11.2008, s. 11, ja ETA-täydennysosa N:o 69, 20.11.2008, s. 2) ja komission päätös asiassa N 117/2007 Sanierung des Betriebsgeländes der ”Neuen Maxhütte Stahlwerke GmbH” durch ”57 Profi-Start GmbH 2003” (EUVL C 275, 16.11.2007, s. 2).

         (32)  Asia E-6/98, Norja v. EFTAn valvontaviranomainen, EFTAn oikeustapauskokoelma 1999, s. 76, 59 kohta; Asia C-730/79 Philip Morris v. komissio, EU:C:1980:209, kohta 11, jossa todetaan, että ”Kun valtion taloudellinen tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”

         (33)  Kuten valvontaviranomaisen päätöksessä N:o 39/11/KOL (mainittu edellä) on kuvattu.

         (34)  Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti 6 päivänä elokuuta 2008 annettu komission asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) (EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3), sellaisena kuin se on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1j kohtaan.
      Ks. tuolloin sovelletun ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohta yhdessä 7 artiklan 1 kohdan kanssa.
      6 artiklan 1 kohdan b alakohta kuuluu seuraavasti: ”Tätä asetusta ei sovelleta joko tapauskohtaisesti tai ohjelman perusteella myönnettyyn yksittäiseen tukeen, jonka bruttoavustusekvivalentti ylittää seuraavat kynnysarvot: (…) b) ympäristönsuojeluun myönnettävä investointituki: 7,5 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin investointihanketta kohden;”.

         (35)  7 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti: ”Määritettäessä, noudatetaanko 6 artiklassa säädettyjä erillistä ilmoitusta koskevia kynnysarvoja ja II luvussa säädettyjä tuki-intensiteetin enimmäismääriä, on otettava huomioon tuettuun toimintaan tai hankkeeseen myönnettävän julkisen tuen kokonaismäärä riippumatta siitä, rahoitetaanko tuki paikallisista, alueellisista, kansallisista vai yhteisön myöntämistä varoista.”

         (36)  Ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai sen ETA-täydennysosassa, mutta saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

         (37)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 237 kohta.

         (38)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 237 kohta.

         (39)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 238 kohta. Valvontaviranomainen toteaa, että se soveltaa ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskevia suuntaviivoja hyväksyttyihin tukiohjelmiin silloin kun se tekee päätöksen sen jälkeen, kun uusia suuntaviivoja on alettu soveltaa. Tässä tapauksessa valvontaviranomainen kuitenkin katsoo, että ilmoitettua tukea ei ole myönnetty valvontaviranomaisen hyväksymästä tukiohjelmasta.

         (40)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 14 kohdan 2 alakohdassa ’energiatehokkuudella’ tarkoitetaan säästetyn energian määrää, joka määritetään mittaamalla ja/tai arvioimalla kulutus ennen energiatehokkuutta parantavan toimenpiteen toteuttamista ja sen jälkeen siten, että energiankulutukseen vaikuttavat ulkoiset olosuhteet vakioidaan.

         (41)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 139 ja 44 kohta. Ks. myös ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 171–173 kohta sekä sen 27–29 kohta.

         (42)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 44 kohta. Ks. myös ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 142 kohta.

         (43)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 45 kohta. Ks. myös ympäristönsuojeluun annettavia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 143 kohta.

         (44)  Asia T-162/06, Kronoply v. komissio, EU:T:2009:2, 85 kohta. Muutoksenhakumenettelyssä vahvistettu tuomio, asia C-117/09 P, Kronoply v. komissio, EU:C:2010:370.

         (45)  Valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annettujen suuntaviivojen 44 kohta.

         (46)  Asia T-162/06, Kronoply v. komissio, EU:T:2009:2, 88 kohta.

         (47)  Ks. alaviite 46.

         (48)  Asia C-106/09 P, komissio v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, EU:C:2011:732, 147 kohta. Asia C-372/97, Italia v. komissio, EU:C:2004:234, 81 kohta. C-364/90, Italia v. komissio, EU:C:1993:157, 20 kohta. Asia T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE v. komissio, EU:T:2007:253, 34 kohta.


title: 2006/551/EY: Neuvoston päätös, tehty  24 päivänä heinäkuuta 2006 , yhteisön kasvilajikeviraston pääjohtajan nimittämisestä

text:
               8.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 217/28

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 24 päivänä heinäkuuta 2006,
   yhteisön kasvilajikeviraston pääjohtajan nimittämisestä
   (2006/551/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) ja erityisesti sen 43 artiklan 1 ja 2 kohdan,
   ottaa huomioon tiedonannon, jonka komissio toimitti 3 päivänä heinäkuuta 2006 yhteisön kasvilajikeviraston hallintoneuvoston lausunnon saatuaan,
   ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Nimitetään Bart KIEWIET, syntynyt 7 päivänä tammikuuta 1947, yhteisön kasvilajikeviraston pääjohtajaksi viiden vuoden kaudeksi.
   Hänen toimikautensa alkaa tehtävien aloittamispäivästä, joka sovitaan pääjohtajan ja mainitun viraston hallintoneuvoston kesken.

      Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. PEKKARINEN

      (1)  EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 873/2004 (EUVL L 162, 30.4.2004, s. 38).