title: Neuvoston päätös 2008/266/YUTP, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008 , Euroopan unionin ja Tšadin tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin johtamien joukkojen asemasta Tšadin tasavallassa

text:
               26.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 83/39

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2008/266/YUTP,
   tehty 28 päivänä tammikuuta 2008,
   Euroopan unionin ja Tšadin tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin johtamien joukkojen asemasta Tšadin tasavallassa
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 24 artiklan,
   ottaa huomioon puheenjohtajavaltion suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 25 päivänä syyskuuta 2007 päätöslauselman 1778 (2007), jolla hyväksyttiin YK:n operaatio Keski-Afrikan tasavallassa ja Tšadissa (MINURCAT) ja annettiin EU:lle lupa sijoittaa näihin maihin YK:n operaatiota tukeva operaatio yhden vuoden ajaksi siitä, kun operaation on todettu saavuttaneen alustavan operatiivisen toimintakykynsä. Lisäksi päätöslauselmassa kehotettiin Tšadin tasavallan ja Keski-Afrikan tasavallan hallituksia ja Euroopan unionia tekemään mahdollisimman pian sopimukset Euroopan unionin operaation joukkojen asemasta.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 15 päivänä lokakuuta 2007 yhteisen toiminnan 2007/677/YUTP (1) Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta (EUFOR Tchad/RCA).

               (3)

               Neuvoston perustamissopimuksen 24 artiklan mukaisesti 18 päivänä syyskuuta 2007 antaman valtuutuksen nojalla puheenjohtajavaltio neuvotteli korkeana edustajana toimivan pääsihteerin avustuksella Euroopan unionin ja Tšadin tasavallan välisen sopimuksen Euroopan unionin johtamien joukkojen asemasta Tšadin tasavallassa.

               (4)

               Sopimus olisi hyväksyttävä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Tšadin tasavallan välinen sopimus Euroopan unionin johtamien joukkojen asemasta Tšadin tasavallassa.
   Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus Euroopan unionia sitovasti.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   4 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. RUPEL

      (1)  EUVL L 279, 23.10.2007, s. 21.
    ---documentbreak---

               26.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 83/40

         KÄÄNNÖS
   Euroopan unionin ja Tšadin tasavallan välinen
   SOPIMUS
   Euroopan unionin johtamien joukkojen asemasta Tšadin tasavallassa
   EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’EU’,
   ja
   TŠADIN TASAVALTA,
   jäljempänä ’isäntävaltio’,
   jäljempänä ’osapuolet’, jotka
   OTTAVAT HUOMIOON

               —

               Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 25 päivänä syyskuuta 2007 antaman päätöslauselman 1778 (2007),

               —

               neuvoston yhteisen toiminnan 2007/677/YUTP (1), hyväksytty 15 päivänä lokakuuta 2007, Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta (EUFOR Tchad/RCA),

               —

               ettei tämä sopimus vaikuta osapuolten oikeuksiin ja velvollisuuksiin, jotka johtuvat kansainvälisten tuomioistuinten perustamista koskevista kansainvälisistä sopimuksista ja asiakirjoista, Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntö mukaan luettuna,

         OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Soveltamisala ja määritelmät
   1.   Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Euroopan unionin johtamiin joukkoihin ja niiden henkilöstöön.
   2.   Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan ainoastaan isäntävaltion alueella.
   3.   Tässä päätöksessä tarkoitetaan

               a)

               ’Euroopan unionin johtamilla joukoilla (EUFOR)’ EU:n sotilasesikuntia ja operaatioon osallistuvia kansallisia joukko-osastoja, niiden varusteita ja kulkuvälineitä;

               b)

               ’operaatiolla’ sotilasoperaation valmistelemista, perustamista, toteuttamista ja tukemista Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 25 päivänä syyskuuta 2007 antamaan päätöslauselmaan 1778 (2007) sisältyvän valtuutuksen mukaisesti;

               c)

               ’EU:n joukkojen komentajalla’ komentajaa operaatioalueella;

               d)

               ’EU:n sotilasesikunnalla’ operaation sotilaallisesta johdosta ja valvonnasta vastaavan EU:n sotilasjohdon alaisia sotilasesikuntia ja niiden osia niiden sijainnista riippumatta;

               e)

               ’kansallisilla joukko-osastoilla’ Euroopan unionin jäsenvaltioille tai muille operaatioon osallistuville valtioille kuuluvia yksiköitä ja joukkoja;

               f)

               ’EUFORin henkilöstöllä’ EUFORiin määrättyä siviili- ja sotilashenkilöstöä, operaatiota valmistelemaan lähetettyä henkilöstöä ja lähettäjävaltion tai EU:n toimielimen operaatioon liittyvään tehtävään lähettämää henkilöstöä, jotka ovat paikalla isäntävaltion alueella, jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, lukuun ottamatta paikalta palkattua henkilöstöä ja kansainvälisten kaupallisten toimeksisaajien palkkaamaa henkilöstöä;

               g)

               ’paikalta palkatulla henkilöstöllä’ niitä henkilöstön jäseniä, jotka ovat isäntävaltion kansalaisia tai joiden kotipaikka on isäntävaltiossa;

               h)

               ’tiloilla’ kaikkia rakennuksia, majoitustiloja ja kiinteistöjä, joita EUFOR ja EUFORin henkilöstö tarvitsevat;

               i)

               ’lähettäjävaltiolla’ valtiota, joka asettaa kansallisen joukko-osaston EUFORin käyttöön.

         2 artikla
   Yleiset määräykset
   1.   EUFORin ja EUFORin henkilöstön on noudatettava isäntävaltion lainsäädäntöä ja määräyksiä ja pidättäydyttävä kaikesta toiminnasta, joka ei sovi yhteen operaation tavoitteiden kanssa.
   2.   EUFORin on annettava isäntävaltion hallitukselle säännöllisesti tietoja isäntävaltion alueella olevan EUFORin henkilöstön lukumäärästä.
   3 artikla
   Tunnistus
   1.   EUFORin henkilöstön on pidettävä aina mukanaan passia tai sotilashenkilökorttia.
   2.   EUFORin ajoneuvoissa, ilma-aluksissa, aluksissa ja muissa kulkuvälineissä on oltava selvästi erottuva EUFOR-tunnusmerkki ja/tai rekisterikilvet, jotka annetaan tiedoksi isäntävaltion toimivaltaisille viranomaisille.
   3.   EUFORilla on oikeus käyttää tiloissaan, ajoneuvoissaan ja muissa kulkuvälineissään Euroopan unionin lippua ja muita tunnuksia kuten sotilasarvomerkkejä, arvonimiä ja virallisia symboleja. EUFORin henkilöstön virkapuvuissa on oltava selvästi erottuva EUFOR-tunnus. Operaatioon osallistuvien kansallisten joukko-osastojen kansallisia lippuja tai arvomerkkejä voidaan käyttää EUFORin tiloissa, ajoneuvoissa ja muissa kulkuvälineissä EU:n joukkojen komentajan päätöksen mukaisesti.
   4 artikla
   Rajanylitys ja liikkuminen isäntävaltion alueella
   1.   EUFORin henkilöstön on isäntävaltion alueelle saapuessaan esitettävä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat tai ensimmäisen maahantulon yhteydessä EUFORin antama henkilökohtainen tai yhteinen matkamääräys. Heidät on vapautettu passi- ja viisumisäännöksistä sekä maahantulo- ja tullitarkastuksista isäntävaltion alueelle saapuessaan, sieltä poistuessaan tai siellä oleskellessaan.
   2.   EUFORin henkilöstö on vapautettu ulkomaalaisten rekisteröintiä ja valvontaa koskevista isäntävaltion säännöksistä, mutta he eivät saa oikeutta pysyvään oleskeluun eivätkä kotipaikkaan isäntävaltion alueella.
   3.   Isäntävaltiolle toimitetaan tiedoksi luettelo isäntävaltion alueelle saapuvasta, sen kautta kulkevasta tai sieltä poistuvasta operaation tukemiseen tarkoitetusta EUFORin omaisuudesta ja kulkuneuvoista. EUFORilta ei kuitenkaan vaadita mitään muuta tulliasiakirjaa eikä sen osalta suoriteta tarkastuksia.
   4.   EUFORin henkilöstö saa kuljettaa moottoriajoneuvoja ja ohjata ilma-aluksia isäntävaltion alueella edellyttäen, että kyseisillä henkilöstön jäsenillä on voimassa oleva kansallinen, kansainvälinen tai asevoimien myöntämä ajokortti tai ohjaajan lupakirja.
   5.   Isäntävaltion on myönnettävä EUFORille ja EUFORin henkilöstölle operaation sitä edellyttäessä liikkumis- ja matkustusoikeus alueellaan ja ilmatilassaan, mikä toteutetaan yhteistyössä isäntävaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja tämän sopimuksen 18 artiklassa määrättyjä menettelyjä noudattaen.
   6.   EUFOR voi operaation sitä edellyttäessä ja Tšadin toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella toteuttaa isäntävaltion alueella ja ilmatilassa harjoituksia, aseelliset harjoitukset mukaan lukien.
   7.   EUFOR voi operaation sitä edellyttäessä käyttää yleisiä teitä, siltoja, lauttoja ja lentoasemia suorittamatta tulleja, tietulleja, veroja ja muita vastaavia maksuja. EUFOR ei ole vapautettu pyydettyjen ja suoritettujen palvelujen kohtuullisesta korvaamisesta, mihin sovelletaan samoja ehtoja kuin isäntävaltion asevoimille suoritettujen palvelujen korvaamiseen.
   5 artikla
   Isäntävaltion EUFORille myöntämät erioikeudet ja vapaudet
   1.   EUFORin tilat ovat loukkaamattomat. Isäntävaltion edustajilla ei ole niihin pääsyä ilman EU:n joukkojen komentajan lupaa.
   2.   EUFORin tiloihin, niiden kalustukseen ja muuhun niissä olevaan omaisuuteen ja EUFORin kulkuvälineisiin ei voida kohdistaa etsintää, pakkolunastusta, takavarikointia eikä täytäntöönpanotoimia.
   3.   EUFORiin, sen omaisuuteen ja varoihin, riippumatta siitä missä ne sijaitsevat ja kenen hallussa ne ovat, ei voida kohdistaa oikeustoimia.
   4.   EUFORin arkistot ja asiakirjat ovat aina loukkaamattomat, riippumatta siitä missä ne sijaitsevat.
   5.   EUFORin virallinen kirjeenvaihto on loukkaamaton. Virallisella kirjeenvaihdolla tarkoitetaan kaikkea operaatioon ja sen tehtäviin liittyvää kirjeenvaihtoa.
   6.   EUFOR samoin kuin sen hankkijat tai sopimustoimittajat, mikäli ne eivät ole isäntävaltion kansalaisia, on vapautettu kaikista valtiollisista, alueellisista ja kunnallisista maksuista, veroista ja vastaavista suorituksista operaation tarkoituksia varten hankittujen tai maahantuotujen tavaroiden, EUFORin tuottamien palvelujen ja käyttämien tilojen osalta. EUFOR ei ole vapautettu maksuista, veroista eikä muista suorituksista, joita peritään suoritetuista palveluista.
   7.   Isäntävaltion on sallittava yksinomaisesti operaatioon tarkoitettujen tavaroiden, sotilasajoneuvojen, sotilaskaluston ja tuotteiden maahantuonti ja vapautettava ne kaikista tulleista, tietulleista, veroista ja vastaavista maksuista, lukuun ottamatta varastointi- ja kuljetuskuluja sekä suorituksia, joita peritään muista suoritetuista palveluista.
   6 artikla
   Isäntävaltion EUFORin henkilöstölle myöntämät erioikeudet ja vapaudet
   1.   EUFORin henkilöstön jäsentä ei saa pidättää eikä hänen vapauttaan muutoin riistää.
   2.   EUFORin henkilöstön asiakirjat, kirjeenvaihto ja omaisuus ovat loukkaamattomat, jollei 6 kohdan nojalla sallituista täytäntöönpanotoimenpiteistä muuta johdu.
   3.   EUFORin henkilöstöllä on isäntävaltion rikosoikeudelliseen toimivaltaan liittyvä koskemattomuus.
   Lähettäjävaltio tai asianomainen EU:n toimielin, tapauksesta riippuen, voi poistaa EUFORin henkilöstön rikosoikeudellisen koskemattomuuden. Koskemattomuuden poistaminen on aina tehtävä nimenomaisesti.
   4.   EUFORin henkilöstöllä on isäntävaltion siviilioikeudelliseen ja hallinnolliseen toimivaltaan liittyvä virkatehtävissä suullisesti tai kirjallisesti esittämiensä lausumien ja kaikkien tekemiensä tekojen osalta. Jos EUFORin henkilöstön jäsentä vastaan nostetaan siviilioikeudellinen kanne jossain isäntävaltion tuomioistuimessa, asiasta on annettava välittömästi tieto EU:n joukkojen komentajalle ja lähettäjävaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tai EU:n toimielimelle. Ennen oikeudenkäynnin vireillepanoa EU:n joukkojen komentaja ja lähettäjävaltion toimivaltainen viranomainen tai EU:n toimielin antavat tuomioistuimelle lausunnon siitä, tekikö EUFORin henkilöstön jäsen kyseisen teon hoitaessaan virkatehtäviään.
   Jos teko tehtiin virkatehtäviä hoidettaessa, oikeudenkäyntiä ei panna vireille vaan sovelletaan 15 artiklan määräyksiä. Jos tekoa ei tehty virkatehtäviä hoidettaessa, oikeuskäsittely voi jatkua. EU:n joukkojen komentajan ja lähettäjävaltion toimivaltaisen viranomaisen tai asianomaisen EU:n toimielimen antama lausunto sitoo isäntävaltion tuomioistuinta, joka ei saa kiistää sitä.
   Jos EUFORin henkilöstön jäsen panee vireille oikeudenkäynnin, hän ei pääkanteeseen välittömästi liittyvän vastakanteen osalta voi vedota oikeudelliseen koskemattomuuteen.
   5.   EUFORin henkilöstön jäsen ei ole velvollinen esiintymään todistajana.
   6.   EUFORin henkilöstön jäsentä kohtaan ei saa ryhtyä minkäänlaisiin täytäntöönpanotoimiin, paitsi jos häntä vastaan nostetaan siviilioikeudellinen kanne, joka ei liity hänen virkatehtäviinsä. EUFORin henkilöstön jäsenen omaisuuteen, joka EU:n joukkojen komentajan lausunnon mukaan on välttämätön virkatehtävien hoitamiseksi, ei saa kohdistaa tuomion, päätöksen tai määräyksen täytäntöönpanon edellyttämää takavarikkoa. Siviilioikeudellisessa menettelyssä EUFORin henkilöstön jäsenen henkilökohtaista vapautta ei saa rajoittaa eikä häneen saa kohdistaa mitään muita pakkokeinoja.
   7.   EUFORin henkilöstön oikeudellinen koskemattomuus isäntävaltiossa ei vapauta henkilöstön jäsentä lähettäjävaltion lainkäyttövallasta.
   8.   EUFORin henkilöstö on vapautettu isäntävaltiossa mahdollisesti voimassa olevista sosiaaliturvaa koskevista määräyksistä EUFORin hyväksi tekemiensä palvelusten osalta.
   9.   EUFORin henkilöstö on vapautettu isäntävaltiossa kannettavista veroista heille EUFORin tai lähettäjävaltioiden maksamien palkkojen ja isäntävaltion ulkopuolelta saatujen tulojen osalta.
   10.   EUFORin henkilöstön jäsenten tarvitsemat henkilökohtaiset tavarat vapautetaan kaikista veroista ja maksuista 30 päivänä huhtikuuta 1992 annetun lain 2/92-UDEAC/556-CD-SE 1 säännösten mukaisesti. Näiden vapautuksien toteutumiseksi EU:n joukkojen komentaja toimittaa toimivaltaisille viranomaisille tullittomuustodistusta koskevan pyynnön, jonka hän on henkilökohtaisesti allekirjoittanut.
   EUFORin henkilöstön jäsenen henkilökohtaiset matkatavarat on vapautettu tarkastuksesta, ellei ole painavia perusteita olettaa, että niissä on muita kuin EUFORin henkilöstön jäsenen henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettuja tavaroita tai tavaroita, joiden maahantuonti tai maastavienti on lain mukaan kielletty tai jotka ovat isäntävaltion karanteenisäännösten alaisia. Tarkastus saadaan suorittaa vain asianomaisen EUFORin henkilöstön jäsenen tai EUFORin valtuutetun edustajan läsnä ollessa.
   7 artikla
   Paikalta palkattu henkilöstö
   Paikalta palkattu henkilöstö nauttii erioikeuksia ja vapauksia vain siinä määrin kuin isäntävaltio sallii. Isäntävaltion on kuitenkin käytettävä tähän henkilöstöön kohdistuvaa lainkäyttövaltaansa siten, ettei operaation tehtävien suorittamiseen tarpeettomasti puututa.
   8 artikla
   Rikosoikeudellinen toimivalta
   Lähettäjävaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus käyttää isäntävaltion alueella kaikkea lähettäjävaltion lainsäädännön mukaista rikosoikeudellista toimivaltaa ja kurinpitovaltaa kaikkiin niihin EUFORin henkilöstön jäseniin, jotka ovat lähettäjävaltion asiaa koskevan lainsäädännön alaisia.
   9 artikla
   Virkapuku ja aseet
   1.   Virkapuvun käyttöön sovelletaan EU:n joukkojen komentajan antamia sääntöjä.
   2.   EUFORin sotilashenkilöstö saa kantaa aseita ja ampumatarvikkeita sillä edellytyksellä, että heillä on siihen määräystensä nojalla oikeus.
   10 artikla
   Isäntävaltion tuki ja hankinnat
   1.   Isäntävaltio suostuu pyydettäessä avustamaan EUFORia sopivien tilojen löytämisessä.
   2.   Isäntävaltio antaa korvauksetta käyttöön omistamiaan tiloja ja yksityisten oikeushenkilöiden omistamia tiloja, mikäli tiloja tarvitaan EUFORin hallinnollisten ja operatiivisten toimien suorittamista varten.
   3.   Isäntävaltio avustaa käytettävissään olevin keinoin ja voimavaroin operaation valmistelussa, perustamisessa, toteutuksessa ja tukemisessa. Isäntävaltio antaa operaatiolle apua ja tukea samoin edellytyksin kuin niitä annetaan isäntävaltion asevoimille.
   4.   EUFORin isäntävaltiossa tekemiin sopimuksiin sovellettava laki määritellään sopimuksessa.
   5.   Sopimuksessa voidaan määrätä, että 15 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua riitojenratkaisumenettelyä sovelletaan sopimuksen soveltamisesta aiheutuviin riitoihin.
   6.   Isäntävaltio helpottaa niiden sopimusten täytäntöönpanoa, joita EUFOR tekee yritysten kanssa operaation toteuttamista varten.
   11 artikla
   Tilojen muuttaminen
   1.   EUFOR saa rakentaa, muuttaa tai muuten mukauttaa tiloja operatiivisten vaatimustensa mukaisesti.
   2.   Isäntävaltio ei vaadi EUFORilta korvausta rakentamisen, muutosten tai mukauttamisten johdosta.
   12 artikla
   EUFORin henkilöstön jäsenen kuolema
   1.   EU:n joukkojen komentajalla on oikeus huolehtia EUFORin henkilöstön kuolleen jäsenen ja hänen henkilökohtaisen omaisuutensa palauttamisesta tämän kotimaahan ja tehdä tarvittavat järjestelyt.
   2.   EUFORin henkilöstön kuolleelle jäsenelle ei saa suorittaa ruumiinavausta ilman asianomaisen valtion suostumusta eikä ilman EUFORin ja/tai asianomaisen valtion edustajan läsnäoloa.
   3.   Isäntävaltio ja EUFOR toimivat täysin yhteistyössä, jotta EUFORin henkilöstön kuollut jäsen voidaan viipymättä kotiuttaa.
   13 artikla
   EUFORin turvallisuus ja sotilaspoliisi
   1.   Isäntävaltio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet EUFORin ja sen henkilöstön turvallisuuden varmistamiseksi.
   2.   EUFOR saa toteuttaa tarvittaessa toimenpiteitä tilojensa, myös koulutustilojen, suojelemiseksi ulkoisilta hyökkäyksiltä tai asiattomalta tunkeutumiselta.
   3.   EU:n joukkojen komentaja voi perustaa sotilaspoliisiyksikön järjestyksen ylläpitämiseksi EUFORin tiloissa.
   4.   Sotilaspoliisiyksikkö voi toimia myös näiden tilojen ulkopuolella neuvotellen ja yhteistoiminnassa isäntävaltion sotilaspoliisin tai poliisin kanssa yleisen järjestyksen ja kurin ylläpitämiseksi EUFORin henkilöstön keskuudessa.
   14 artikla
   Viestintä
   1.   EUFOR voi asentaa ja hoitaa lähettäviä ja vastaanottavia radioasemia sekä satelliittijärjestelmiä. Se neuvottelee isäntävaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa riitojen välttämiseksi asianmukaisten taajuuksien käytössä. Isäntävaltio antaa taajuudet käyttöön maksutta.
   2.   EUFORilla on oikeus rajoittamattomaan viestintään radiolla (satelliittiradio, kannettava radio ja käsiradio mukaan luettuina), puhelimella, lennättimellä, telefaksilla ja muilla välineillä sekä oikeus asentaa EUFORin tiloihin ja niiden välille tarvittavat välineet tällaisen viestinnän ylläpitämiseksi, mukaan luettuna oikeus asentaa kaapeleita ja maalinjoja operaatiota varten.
   3.   EUFOR voi toteuttaa omissa tiloissaan tarvittavat järjestelyt EUFORin ja/tai EUFORin henkilöstön saapuvan ja lähtevän postin toimittamiseksi eteenpäin.
   4.   Edellä mainitut välineet asennetaan tiiviissä yhteistyössä isäntävaltion kanssa tämän sopimuksen 18 artiklassa määrättyjä menettelyjä noudattaen.
   15 artikla
   Korvausvaatimukset kuolemantapauksen, henkilövahingon, vahingon ja menetyksen johdosta
   1.   EUFOR ja EUFORin henkilöstö eivät ole vastuussa yksityisen tai valtion omaisuuden vahingosta tai menetyksestä, joka liittyy operatiivisiin vaatimuksiin tai aiheutuu kansalaislevottomuuksiin tai EUFORin suojaamiseen liittyvistä toimista.
   2.   Sovintoratkaisuun pääsemiseksi korvausvaatimukset, jotka koskevat yksityisen tai valtion omaisuuden muuta kuin 1 kohdassa tarkoitettua vahinkoa tai menetystä, samoin kuin korvausvaatimukset, jotka koskevat kuolemantapausta tai henkilövahinkoa taikka EUFORin omaisuuden vahinkoa tai menetystä, toimitetaan isäntävaltion toimivaltaisten viranomaisten kautta EUFORille, kun on kyse isäntävaltion oikeushenkilöiden tai luonnollisten henkilöiden esittämistä vaatimuksista, tai isäntävaltion toimivaltaisille viranomaisille, kun on kyse EUFORin esittämistä vaatimuksista.
   3.   Jos sovintoratkaisuun ei päästä, korvausvaatimus toimitetaan korvauslautakunnalle, jossa on yhtä monta EUFORin ja isäntävaltion edustajaa. Vaatimukset ratkaistaan yhteisellä sopimuksella.
   4.   Jos korvauslautakunnassa ei päästä ratkaisuun, riidat ratkaistaan seuraavasti:

               a)

               enintään 40 000 euron suuruisia vaatimuksia koskevat riidat ratkaistaan isäntävaltion ja EU:n edustajien välisin diplomaattisin keinoin;

               b)

               a alakohdassa mainittua summaa suurempia vaatimuksia koskevat riidat annetaan välimiesoikeuden käsiteltäviksi, ja tämän päätökset ovat sitovia.

         5.   Välimiesoikeus muodostuu kolmesta välimiehestä, joista yhden nimittää isäntävaltio, toisen EUFOR ja kolmannen isäntävaltio ja EUFOR yhdessä. Jos jokin osapuoli ei nimitä välimiestä kahden kuukauden kuluessa tai jos isäntävaltio ja EUFOR eivät pääse sopimukseen kolmannen välimiehen nimityksestä, kyseisen välimiehen nimittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti.
   6.   EUFOR ja isäntävaltion hallintoviranomaiset sopivat hallinnollisesta järjestelystä korvauslautakunnan ja välimiesoikeuden ohjesääntöjen, näissä elimissä noudatettavan menettelyn ja vaatimuksen esittämistä koskevien edellytysten vahvistamiseksi.
   16 artikla
   Yhteydenpito ja riitojen ratkaisu
   1.   Kaikki tämän sopimuksen soveltamiseen liittyvät asiat ratkaistaan yhdessä EUFORin edustajien ja isäntävaltion toimivaltaisten viranomaisten kesken.
   2.   Jos ratkaisuun ei päästä aikaisemmassa vaiheessa, tämän sopimuksen tulkintaa ja soveltamista koskevat riidat ratkaistaan yksinomaan diplomaattisin keinoin isäntävaltion ja EU:n edustajien kesken.
   17 artikla
   Muut määräykset
   1.   Kun tässä sopimuksessa viitataan EUFORin ja EUFORin henkilöstön erioikeuksiin, vapauksiin ja muihin oikeuksiin, isäntävaltion hallitus vastaa siitä, että sen asianomaiset paikalliset viranomaiset panevat täytäntöön nämä erioikeudet, vapaudet ja muut oikeudet ja noudattavat niitä.
   2.   Tämän sopimuksen tarkoituksena ei ole poiketa oikeuksista, joita EU:n jäsenvaltiolle tai EUFORiin osallistuvalle muulle valtiolle muissa sopimuksissa annetaan, eikä sitä pidä tulkita tällä tavoin.
   18 artikla
   Täytäntöönpanojärjestelyt
   Tämän sopimuksen soveltamisen edellyttämistä operatiivisista, hallinnollisista ja teknisistä asioista voidaan tehdä erillisiä järjestelyjä EU:n joukkojen komentajan ja isäntävaltion hallintoviranomaisten kesken.
   19 artikla
   Sopimuksen voimaantulo ja päättyminen
   1.   Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti siitä päivästä lähtien, jona se allekirjoitetaan, ja se tulee voimaan päivänä, jona kumpikin osapuoli on saattanut kansalliset hyväksymismenettelynsä päätökseen, ja se on voimassa siihen päivään saakka, jona EUFORin viimeinen joukko ja EUFORin henkilöstön viimeinen jäsen ovat EUFORin antaman ilmoituksen mukaan poistuneet maasta.
   2.   Edellä 1 kohdasta poiketen, 4 artiklan 7 kohdan, 5 artiklan 1–3 kohdan 5 sekä 6 ja 7 kohdan, 6 artiklan 1, 3, 4, 6 sekä 8–10 kohdan, 10 artiklan 2 kohdan, 11 artiklan, 13 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 15 artiklan määräyksiä katsotaan sovelletun päivästä, jona EUFORin henkilöstön ensimmäinen jäsen lähetettiin, jos tämä päivä on aikaisempi kuin tämän sopimuksen voimaantulopäivä.
   3.   Tätä sopimusta voidaan muuttaa osapuolten välisellä kirjallisella sopimuksella.
   4.   Tämän sopimuksen päättyminen ei vaikuta sopimuksen täytäntöönpanosta ennen sen päättymistä johtuviin oikeuksiin ja velvollisuuksiin.

      Tehty N’Djamenassa 6 päivänä maaliskuuta 2008 neljänä ranskan kielellä laadittuna alkuperäiskappaleena.

      (1)  EUVL L 279, 23.10.2007, s. 21.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 779/2007/EY, tehty 20 päivänä kesäkuuta 2007 , lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskevan erityisohjelman (Daphne III -ohjelma) perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelmaa

text:
               3.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 173/19

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 779/2007/EY,
   tehty 20 päivänä kesäkuuta 2007,
   lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskevan erityisohjelman (Daphne III -ohjelma) perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelmaa
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Perustamissopimuksen mukaan kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu. Perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan p alakohdassa edellytetään, että yhteisön toimintaan sisältyy myötävaikuttaminen korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen.

               (2)

               Yhteisön toiminnan olisi täydennettävä kansallisia politiikkoja, joilla pyritään parantamaan kansanterveyttä ja torjumaan ihmisten terveyttä vaarantavia tekijöitä.

               (3)

               Lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuva ruumiillinen, seksuaalinen ja henkinen väkivalta, mukaan lukien tällaisella väkivallalla uhkaaminen, pakottaminen tai mielivaltainen vapaudenriisto riippumatta siitä, tapahtuuko se julkisesti tai yksityisesti, loukkaa heidän oikeuttaan elämään, turvallisuuteen, vapauteen, ihmisarvoon sekä ruumiilliseen ja henkiseen koskemattomuuteen ja muodostaa vakavan uhkan väkivallan uhrien fyysiselle terveydelle ja mielenterveydelle. Tällainen väkivalta on yhteisössä niin yleistä, että sitä voidaan pitää todellisena perusoikeuksien loukkauksena, terveysongelmana ja esteenä turvalliselle, vapaalle ja oikeudenmukaiselle kansalaisuudelle.

               (4)

               Maailman terveysjärjestön (WHO) määritelmän mukaan terveydellä tarkoitetaan kaikenlaista fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista hyvinvointia eikä pelkästään sairauden tai vamman puuttumista. WHO:n yleiskokouksen vuoden 1996 päätöslauselmassa todetaan väkivallan kuuluvan merkittävimpiin maailmanlaajuisiin kansanterveysongelmiin. WHO:n 3 päivänä lokakuuta 2002 antamassa väkivaltaa ja terveyttä koskevassa raportissa suositellaan sellaisten toimenpiteiden edistämistä, jotka ensisijaisesti ehkäisevät väkivaltaa, väkivallan uhrien hyväksi toteutettavien toimenpiteiden tehostamista sekä väkivallan ehkäisemistä koskevan yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämistä.

               (5)

               Nämä periaatteet tunnustetaan useissa tärkeimpien kansainvälisten järjestöjen ja instituutioiden, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien, Kansainvälisen työjärjestön (ILO), naisten asemaa käsittelevän maailmankonferenssin sekä kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä käsittelevän maailmankongressin puitteissa laadituissa yleissopimuksissa, julistuksissa ja pöytäkirjoissa.

               (6)

               Väkivallan torjuminen olisi otettava osaksi perusoikeuksien suojelua, sellaisena kuin se sisältyy Euroopan unionin perusoikeuskirjaan (4) ja siihen liittyviin selityksiin, joissa tunnustetaan muun muassa oikeus ihmisarvoon, yhdenvertaisuuteen ja yhteisvastuullisuuteen, ottaen samalla huomioon perusoikeuskirjan aseman. Perusoikeuskirjaan sisältyy useita artikloja, jotka liittyvät nimenomaisesti ruumiillisen ja henkisen koskemattomuuden suojeluun, miesten ja naisten välisen tasa-arvon ja lapsen oikeuksien edistämiseen, ja joissa tunnustetaan syrjinnän ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun, orjuuden ja pakkotyön sekä lapsityövoiman käytön kielto. Siinä tunnustetaan, että ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu on tarpeen kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa.

               (7)

               Euroopan parlamentti on kehottanut komissiota laatimaan ja toteuttamaan tällaisen väkivallan torjumista koskevia toimintaohjelmia. Se on esittänyt tällaiset pyynnöt muun muassa 19 päivänä toukokuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa (5) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille lisätoimista naisilla käytävän kaupan torjumiseksi, 20 päivänä syyskuuta 2001 naisten sukupuolielinten silpomisesta antamassaan päätöslauselmassa (6), 17 päivänä tammikuuta 2006 seksuaaliselle hyväksikäytölle alttiina olevien naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä koskevista strategioista antamassaan päätöslauselmassa (7) sekä 2 päivänä helmikuuta 2006 naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnan nykytilanteesta ja mahdollisista tulevista toimista antamassaan päätöslauselmassa (8).

               (8)

               Lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseviä torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Daphne-ohjelma) (vuosiksi 2000–2003) 24 päivänä tammikuuta 2000 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 293/2000/EY perustettu toimintaohjelma (9) on osaltaan lisännyt Euroopan unionissa tietoisuutta väkivallasta sekä lisännyt ja vahvistanut yhteistyötä niiden organisaatioiden välillä, jotka toimivat jäsenvaltioissa väkivallan torjumiseksi.

               (9)

               Daphne-ohjelmalla jo saatuja tuloksia on kehitetty edelleen toimintaohjelmalla, joka perustettiin 21 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 803/2004/EY (10) lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä (vuosiksi 2004–2008) (Daphne II -ohjelma). Päätöksen 803/2004/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaan komissio toteuttaa tarvittavat toimet varmistaakseen vuotuisten määrärahojen yhteensopivuuden uusien rahoitusnäkymien kanssa.

               (10)

               On suotavaa varmistaa Daphne- ja Daphne II -ohjelmista tuettujen hankkeiden jatkuvuus.

               (11)

               On tärkeää ja välttämätöntä tunnustaa ne vakavat välittömät ja pitkäaikaiset vaikutukset, joita lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvalla väkivallalla on yksilöiden, perheiden ja yhteisöjen fyysiseen terveyteen ja mielenterveyteen, psyykkiseen ja sosiaaliseen kehitykseen sekä asianomaisten henkilöiden yhtäläisiin mahdollisuuksiin, sekä niistä koko yhteiskunnalle aiheutuvat huomattavat sosiaaliset ja taloudelliset kustannukset.

               (12)

               Naisiin kohdistuva väkivalta ilmenee monissa eri muodoissa, yhteiskunnan kaikilla tasoilla yleisesti esiintyvästä perheväkivallasta sellaisiin vahingollisiin perinteisiin tapoihin, joihin liittyy naisiin kohdistuvaa fyysistä väkivaltaa kuten sukupuolielinten silpominen ja kunniarikokset, ja jotka ovat naisiin kohdistuvan väkivallan erityinen muoto.

               (13)

               Lapsia, nuoria tai naisia, jotka ovat nähneet, kun heidän lähisukulaistaan on pahoinpidelty, olisi tällä päätöksellä perustetun ohjelman (jäljempänä ’ohjelma’) mukaisesti pidettävä väkivallan uhreina.

               (14)

               Euroopan unioni voi tuoda lisäarvoa pääsääntöisesti jäsenvaltioiden toteuttamiin toimiin, joiden tarkoituksena on lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseminen, mukaan lukien seksuaalinen väkivalta ja muu hyväksikäyttö, sekä uhrien ja riskiryhmien suojeleminen, seuraavin keinoin: tiedon, kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihtaminen ja jakaminen, innovatiivisen lähestymistavan edistäminen, toiminnan painopisteiden vahvistaminen, tarvittaessa verkottumisen kehittäminen, Euroopan yhteisön laajuisten hankkeiden valitseminen ohjelmaan, mukaan lukien hankkeet, joilla tuetaan kadonneille ja seksuaalisesti hyväksikäytetyille lapsille tarkoitettuja maksuttomia auttavia puhelimia ja päivystäviä puhelimia, kaikkien asiaan liittyvien osapuolten motivointi ja aktivointi sekä Euroopan laajuisten väkivaltaa koskevaa tietoisuutta lisäävien kampanjoiden toteuttaminen. Näiden toimien piiriin olisi sisällytettävä myös ihmiskaupan uhreina oleville lapsille, nuorille ja naisille annettava tuki.

               (15)

               Koska paikalliset ja alueelliset organisaatiot voivat yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden vastaavien organisaatioiden kanssa usein tehokkaasti puuttua väkivallan perimmäisiin syihin ja seurauksiin, ohjelmassa olisi kiinnitettävä asianmukaista huomiota ehkäiseviin toimenpiteisiin ja uhrien tukemiseen paikallisella ja alueellisella tasolla.

               (16)

               Tämän päätöksen tavoitteita, jotka ovat kaikenlaisen lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseminen ja torjuminen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, sillä tietoja on vaihdettava yhteisön tasolla ja hyviä käytäntöjä on jaettava koko yhteisössä, vaan ne voidaan yhteensovitetun ja monialaisen lähestymistavan tarpeen ja ohjelman laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (17)

               Tässä päätöksessä vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituskehys, jota budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (11) 37 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.

               (18)

               On sovellettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (12), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annettua komission asetusta (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (13), joilla turvataan yhteisön taloudelliset edut, ja otettava huomioon yksinkertaisuuden ja vastaavuuden periaatteet budjettivälineiden valinnassa, niiden tapausten määrän rajoittaminen, joissa komissiolla on välitön toteuttamis- ja hallinnointivastuu, ja resurssien määrän pitäminen oikeassa suhteessa resurssien käytöstä johtuvaan hallinnolliseen kuormitukseen.

               (19)

               Olisi myös toteutettava asianmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperimiseksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (14), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (15) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (16) mukaisesti.

               (20)

               Varainhoitoasetuksessa säädetään, että toiminta-avustukset on sidottava perussäädökseen.

               (21)

               Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (17) mukaisesti.

               (22)

               Naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoprosessiin on keskeinen tekijä naisten ja miesten todellisen tasa-arvon saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi tehtävä parhaansa saavuttaakseen sukupuolten välisen tasapainon ohjelman 10 artiklassa tarkoitetun komitean kokoonpanossa,

         OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Kohde ja soveltamisala
   1.   Tällä päätöksellä perustetaan lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskeva erityisohjelma (Daphne III), jäljempänä ’ohjelma’, jolla jatketaan Daphne-ohjelmassa ja Daphne II -ohjelmassa määritettyä politiikkaa ja niissä määriteltyjä tavoitteita osana perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelmaa, ja jonka tarkoituksena on myötävaikuttaa korkeatasoiseen suojaan väkivaltaa vastaan fyysisen terveyden ja mielenterveyden suojelun edistämiseksi.
   2.   Ohjelma alkaa 1 päivänä tammikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.
   3.   Ohjelmassa käsitteellä ’lapsi’ tarkoitetaan, lapsen oikeuksia koskevien kansainvälisten asiakirjojen mukaisesti, 0–18-vuotiaita.
   4.   Jos hankkeeseen liittyvät toimet on kuitenkin suunniteltu siten, että niiden nimenomaisena kohderyhmänä ovat esimerkiksi ”teini-ikäiset” (13–19-vuotiaat) tai 12–25-vuotiaat, niiden kohderyhmänä katsotaan olevan ”nuoret”.
   2 artikla
   Yleiset tavoitteet
   1.   Ohjelman tavoitteena on edistää lasten, nuorten ja naisten suojelua väkivallan kaikilta muodoilta ja saavuttaa korkea terveyden suojelun, hyvinvoinnin ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden taso.
   2.   Ohjelman yleisinä tavoitteina on vaikuttaa erityisesti lapsia, nuoria ja naisia koskeviin yhteisön politiikkoihin ja erityisesti niihin politiikkoihin, jotka liittyvät kansanterveyteen, ihmisoikeuksiin ja sukupuolten väliseen tasa-arvoon, sekä lasten oikeuksien suojeluun tähtääviin toimiin ja ihmiskaupan ja seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan yhteisön tavoitteita ja toimivaltaa.
   3 artikla
   Erityinen tavoite
   Ohjelman erityisenä tavoitteena on edistää lapsiin, nuoriin ja naisiin julkisesti tai yksityisesti kohdistuvan väkivallan kaikkien muotojen ehkäisyä ja torjuntaa, mukaan lukien seksuaalinen hyväksikäyttö ja ihmiskauppa, toteuttamalla ehkäiseviä toimenpiteitä ja tarjoamalla tukea ja suojelua väkivallan uhreille ja riskiryhmille. Tämä tavoite saavutetaan seuraavien valtioiden välisten toimien tai muiden 4 artiklassa tarkoitettujen toimien avulla:

               a)

               tällä alalla toimivien 7 artiklassa tarkoitettujen valtioista riippumattomien järjestöjen tai muiden organisaatioiden avustaminen ja kannustaminen;

               b)

               erityisille kohderyhmille, kuten tietyille ammattikunnille, toimivaltaisille viranomaisille tai rajatuille kansalaisryhmille ja riskiryhmille suunnattujen tietoisuutta lisäävien toimien kehittäminen ja toteuttaminen, tavoitteena lisätä tietoa väkivallasta ja edistää nollatoleranssia väkivaltaa kohtaan, sekä kannustaa väkivallan uhrien tukemista ja väkivaltatapausten ilmoittamista toimivaltaisille viranomaisille;

               c)

               kahdesta Daphne-ohjelmasta saatujen tulosten levittäminen, mukaan lukien niiden soveltaminen, siirtäminen ja käyttäminen uusien tuensaajien hyväksi tai uusilla maantieteellisillä alueilla;

               d)

               väkivallalle alttiiden henkilöiden myönteiseen kohteluun vaikuttavien toimenpiteiden määrittäminen ja edistäminen, eli sellaisen lähestymistavan omaksuminen, joka edistää heidän arvostamistaan sekä heidän hyvinvointiaan ja itsensä toteuttamista;

               e)

               monialaisten verkostojen perustaminen ja tukeminen, tällä alalla toimivien valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden organisaatioiden välisen yhteistyön vahvistamiseksi;

               f)

               näyttöön perustuvan tiedon ja tietoperustan laajentamisen, tietojen ja hyvien käytäntöjen vaihdon, tunnistamisen ja levittämisen varmistaminen muun muassa tutkimuksen, koulutuksen, opintokäyntien ja henkilöstövaihdon avulla;

               g)

               lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisyä koskevan tietoisuutta lisäävän aineiston ja opetusaineiston suunnittelu ja testaus, ja jo käytettävissä olevan aineiston täydentäminen ja muokkaus uusilla maantieteellisillä alueilla tai uusien kohderyhmien käyttöä varten;

               h)

               väkivaltaan liittyvien ilmiöiden ja väkivallan uhreihin ja yhteiskuntaan yleensä kohdistuvien vaikutusten tutkiminen, mukaan lukien terveydenhuoltoon liittyvät sekä sosiaaliset ja taloudelliset kustannukset, väkivallan perimmäisiin syihin puuttumiseksi yhteiskunnan kaikilla tasoilla;

               i)

               väkivallan uhreille ja riskiryhmiin kuuluville tarkoitettujen tukiohjelmien sekä väkivallantekijöille tarkoitettujen toimenpideohjelmien suunnittelu ja täytäntöönpano, varmistaen samalla uhrien turvallisuus.

         4 artikla
   Toimintamuodot
   Edellä olevissa 2 ja 3 artiklassa säädettyjen yleisten ja erityisten tavoitteiden toteuttamiseksi ohjelmasta myönnetään vuosittaisten toimintaohjelmien mukaisesti rahoitustukea seuraavanlaisiin toimiin:

               a)

               komission toteuttamat erityistoimet, kuten selvitykset ja tutkimukset, mielipidemittaukset ja -tutkimukset, indikaattoreiden ja menetelmien kehittäminen, tietojen ja tilastoiden keruu, käsittely ja levittäminen, seminaarit, konferenssit ja asiantuntijakokoukset, julkisten kampanjoiden ja tilaisuuksien järjestäminen, neuvontapalveluiden ja verkkosivujen kehittäminen ja ylläpito, tiedotusmateriaalin (tietotekniset sovellukset ja opetusvälineet mukaan lukien) laatiminen ja levittäminen, väkivaltaan liittyviä asiantuntijalausuntoja antavan sidosryhmien suunnitteluryhmän perustaminen ja sen työn helpottaminen, kansallisten asiantuntijoiden muiden verkostojen tukeminen sekä analyysit, seuranta ja arvioinnit; tai

               b)

               erityiset yhteisön edun mukaiset valtioidenväliset hankkeet, joihin osallistuu vähintään kaksi jäsenvaltiota vuotuisissa toimintaohjelmissa määrätyin edellytyksin; tai

               c)

               edellä 2 artiklassa olevien ohjelman yleisten tavoitteiden mukaisesti yleiseurooppalaista etua ajavien valtioista riippumattomien järjestöjen tai muiden järjestöjen toiminnan tukeminen vuotuisissa toimintaohjelmissa määrätyin edellytyksin.

         5 artikla
   Kolmansien maiden osallistuminen
   Ohjelman toimiin voivat osallistua seuraavat maat:

               a)

               maat, joiden kanssa Euroopan unioni on allekirjoittanut liittymissopimuksen;

               b)

               ehdokasmaat, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, kunkin maan osalta puitesopimuksessa ja assosiaationeuvostojen päätöksissä määrättyjen yhteisön ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden sekä yleisten ehtojen mukaisesti;

               c)

               ETA:an kuuluvat Efta-maat ETA-sopimuksen määräysten mukaisesti;

               d)

               Länsi-Balkanin maat niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, jotka vahvistetaan näiden maiden kanssa yhteisön ohjelmiin osallistumisen yleisistä periaatteista tehtyjen puitesopimusten perusteella.

         Hankkeissa voi olla mukana ehdokasmaita, jotka eivät osallistu ohjelmaan, jos tämä edistää näiden maiden valmistautumista liittymiseen, tai muita kolmansia maita, jotka eivät osallistu ohjelmaan, jos se palvelee hankkeiden tavoitteita.
   6 artikla
   Tuensaaja- ja kohderyhmät
   1.   Ohjelman kohteena ovat lapset, nuoret ja naiset, jotka ovat väkivallan uhreja tai jotka kuuluvat riskiryhmään.
   2.   Ohjelman pääasiallisia kohderyhmiä ovat muun muassa perheet, opettajat ja opetushenkilöstö, sosiaalityöntekijät, poliisi ja rajavartijat, paikalliset ja kansalliset viranomaiset sekä sotilasviranomaiset, lääkärit ja hoitohenkilöstö, oikeusviranomaiset, valtioista riippumattomat järjestöt, ammattijärjestöt ja uskonnolliset yhteisöt.
   7 artikla
   Ohjelmaan pääsy
   Ohjelmaan voivat osallistua yksityiset tai julkiset organisaatiot ja laitokset (paikallisviranomaiset asianomaisella tasolla, yliopistojen laitokset ja tutkimuskeskukset), jotka toimivat lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi tai tällaiselta väkivallalta suojelemiseksi, tarjoavat tukea väkivallan uhreille tai panevat täytäntöön kohdennettuja toimia tällaisen väkivallan torjumisen edistämiseksi, taikka edistävät heikommassa asemassa oleviin ryhmiin ja väkivallan uhreihin kohdistuvien asenteiden ja käyttäytymisen muuttumista.
   8 artikla
   Tukimuodot
   1.   Yhteisön myöntämä rahoitus voi olla oikeudelliselta muodoltaan:

               —

               avustus,

               —

               julkisia hankintoja koskeva sopimus.

         2.   Yhteisön avustukset myönnetään hakemuspyyntöjen perusteella saatujen hakemusten käsittelyn jälkeen lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja kiireellisiä poikkeustapauksia, joissa tuensaajan luonteen vuoksi tietylle toimelle ei ole vaihtoehtoja. Yhteisön avustukset myönnetään toiminta-avustuksina tai yksittäisiin toimiin myönnettyinä avustuksina. Osarahoituksen enimmäismäärä määritetään vuotuisissa toimintaohjelmissa.
   3.   Lisäksi rahoitusta voidaan varata täydentäviin toimenpiteisiin julkisia hankintoja koskevien sopimusten avulla, jolloin yhteisön varoja myönnetään ohjelman tavoitteisiin välittömästi liittyvien palvelujen ja tavaroiden hankintaan. Tällä rahoituksella katetaan muun muassa kustannuksia, jotka liittyvät tiedotukseen ja viestintään sekä hankkeiden, politiikkojen, ohjelmien ja lainsäädännön valmisteluun, toteutukseen, seurantaan, tarkastamiseen ja arviointiin.
   9 artikla
   Täytäntöönpanotoimenpiteet
   1.   Komissio noudattaa yhteisön tuen täytäntöönpanossa varainhoitoasetusta.
   2.   Ohjelman täytäntöönpanemiseksi komissio hyväksyy 2 artiklassa säädettyjen ohjelman yleisten tavoitteiden rajoissa vuotuisen toimintaohjelman, jossa määritellään erityiset tavoitteet, ensisijaiset aiheet ja 8 artiklassa tarkoitetut liitännäistoimet ja siihen sisällytetään tarvittaessa luettelo muista toimista. Vuotuisessa toimintaohjelmassa määritellään vuosittaisista menoista toiminta-avustuksiin myönnettävä prosentuaalinen vähimmäismäärä.
   3.   Vuotuinen toimintaohjelma hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen.
   4.   Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä, jotka koskevat muita aloja, päätetään 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
   5.   Yksittäisille toimille myönnettävän tuen harkinta- ja myöntämismenettelyissä on otettava huomioon muun muassa seuraavat kriteerit:

               a)

               edellä olevassa 2 ja 3 artiklassa määritellyt yleiset ja erityiset tavoitteet ja 3 artiklassa määritellyt eri aloilla toteutettavat toimenpiteet sekä yhdenmukaisuus vuotuisen toimintaohjelman kanssa;

               b)

               ehdotetun toimen suunnittelun, organisoinnin, esittelyn ja odotettujen tulosten laatu;

               c)

               yhteisöltä haetun rahoituksen määrä ja sen kustannustehokkuus odotettuihin tuloksiin nähden;

               d)

               odotettujen tulosten vaikutus 2 ja 3 artiklassa määriteltyihin ohjelman yleisiin ja erityisiin tavoitteisiin sekä 3 artiklassa määriteltyihin eri aloilla toteutettaviin toimenpiteisiin;

               e)

               innovointi.

         6.   Edellä olevassa 4 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja toiminta-avustuksia koskevia hakemuksia arvioidaan seuraavin perustein:

               a)

               ohjelman tavoitteidenmukaisuus;

               b)

               ehdotettujen toimien laatu;

               c)

               toimien todennäköinen kerrannaisvaikutus toimien kohdeyleisöön;

               d)

               toteutettavien toimien maantieteellinen ulottuvuus;

               e)

               kansalaisten osallistuminen asiaan liittyvien tahojen organisointiin;

               f)

               ehdotetun toimen kustannus-hyötysuhde.

         10 artikla
   Komitea
   1.   Komissiota avustaa komitea.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
   Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta.
   3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
   4.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
   11 artikla
   Täydentävyys
   1.   Toteutuksessa pyritään yhteisvaikutukseen ja täydentävyyteen muiden yhteisön välineiden kanssa. Tämä koskee erityisesti turvallisuutta ja vapauksien suojelua sekä yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevia yleisohjelmia, seitsemättä tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaa, kansanterveyttä koskevaa ohjelmaa, työllisyyttä ja sosiaalista yhteisvastuuta koskevaa Progress-ohjelmaa sekä Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevaa ohjelmaa. Täydentävyyteen pyritään myös Euroopan tasa-arvoinstituutin kanssa. Väkivaltaa koskevat tilastotiedot kootaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa käyttäen tarvittaessa apuna yhteisön tilasto-ohjelmaa.
   2.   Ohjelman resursseja voidaan käyttää yhdessä muiden yhteisön välineiden kanssa. Tämä koskee erityisesti turvallisuutta ja vapauksien suojelua sekä yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevia yleisohjelmia sekä seitsemättä tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaa. Tavoitteena on toteuttaa toimia, jotka vastaavat kaikkien näiden ohjelmien tavoitteita.
   3.   Tämän päätöksen nojalla rahoitettavat toimet eivät voi saada rahoitustukea samaan tarkoitukseen muusta yhteisön rahoitusvälineestä. Komissio varmistaa, että ohjelman mukaiset tuensaajat antavat komissiolle tiedot yhteisön talousarviosta tai muista lähteistä saamastaan rahoituksesta sekä vireillä olevista rahoitushakemuksista.
   12 artikla
   Rahoitus
   1.   Rahoituspuitteiksi tämän päätöksen täytäntöönpanoa varten vahvistetaan 116,85 miljoonaa euroa 1 artiklassa säädetyksi ajanjaksoksi.
   2.   Ohjelmassa säädettyihin toimiin sidotut määrärahat sisällytetään Euroopan unionin yleisen talousarvion vuosittaisiin määrärahoihin. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy kutakin varainhoitovuotta varten käytettävissä olevat määrärahat rahoituskehyksen asettamissa rajoissa.
   13 artikla
   Seuranta
   1.   Komissio varmistaa, että tuensaaja toimittaa raportteja ohjelmasta rahoitettavien toimien teknisestä ja taloudellisesta etenemisestä. Lisäksi on toimitettava loppuraportti kolmen kuukauden kuluessa toimen päättymisestä. Komissio antaa raporttien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet.
   2.   Komissio varmistaa, että ohjelman täytäntöönpanoa varten tehtävissä sopimuksissa määrätään erityisesti komission (tai sen valtuuttaman edustajan) suorittamasta varainhoidon ja muusta valvonnasta, joka voidaan tarvittaessa tehdä paikalla, myös pistokokein, sekä tilintarkastustuomioistuimen suorittamista tarkastuksista.
   3.   Komissio edellyttää, että tuensaaja säilyttää komission saatavilla kaikki toimeen liittyviä menoja koskevat asiakirjat viiden vuoden ajan viimeisen toimea koskevan maksun suorittamisesta.
   4.   Edellä olevassa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen raporttien ja pistokokeina suoritettujen tarkastusten perusteella komissio mukauttaa tarvittaessa alun perin myönnetyn rahoitustuen määrää, ehtoja tai maksuaikataulua.
   5.   Komissio toteuttaa kaikki muut tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rahoitettavat toimet suoritetaan asianmukaisesti tämän päätöksen ja varainhoitoasetuksen säännöksiä noudattaen.
   14 artikla
   Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen
   1.   Komissio varmistaa tämän päätöksen nojalla rahoitettavien toimien täytäntöönpanon yhteydessä, että yhteisön taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perimällä aiheettomasti maksetut varat takaisin ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 sekä asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.
   2.   Ohjelmasta rahoitettavien yhteisön toimien yhteydessä asetusta (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja asetusta (Euratom, EY) N:o 2185/96 sovelletaan kaikkiin yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen rikkomuksiin, jotka johtuvat taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joiden tuloksena on tai voisi olla perusteettomasta menosta aiheutuva vahinko Euroopan unionin yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hallinnoimille talousarvioille, mukaan lukien ohjelmaan perustuvan sopimusvelvoitteen rikkomukset.
   3.   Komissio vähentää toimea varten myönnettyä rahoitustukea, lykkää rahoitustuen suorittamista tai perii tuen takaisin, jos se havaitsee väärinkäytöksiä, mukaan lukien tämän päätöksen tai asianomaisen rahoitustuen myöntämistä koskevan päätöksen tai sopimuksen säännösten tai määräysten noudattamatta jättäminen, tai jos ilmenee, että toimea on komission hyväksyntää pyytämättä muutettu tavalla, joka on ristiriidassa hankkeen luonteen tai sen toteutusta koskevien ehtojen kanssa.
   4.   Jos määräaikoja ei ole noudatettu tai jos jonkin toimen toteutuksen edistyminen ei anna perusteita kuin osaan myönnetystä rahoitustuesta, komissio pyytää tuensaajaa esittämään selvityksen asiasta tietyssä määräajassa. Jos tämä ei pysty esittämään hyväksyttävää perustelua, komissio voi peruuttaa taloudellisen avustuksen loppuosan ja vaatia jo maksettujen erien palauttamista.
   5.   Aiheettomasti maksetut määrät on palautettava komissiolle. Niihin määriin, joita ei makseta takaisin ajoissa, lisätään korko varainhoitoasetuksessa säädettyjen ehtojen mukaisesti.
   15 artikla
   Arviointi
   1.   Ohjelmaa seurataan säännöllisesti, jotta sen nojalla toteutettujen toimien toteutusta voidaan tarkkailla.
   2.   Komissio varmistaa, että ulkopuolinen riippumaton taho arvioi ohjelman säännöllisesti.
   3.   Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle:

               a)

               väliarviointia koskevan kertomuksen ohjelman tuloksista ja täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2011 sekä luettelon rahoitetuista hankkeista ja toimenpiteistä;

               b)

               tiedonannon ohjelman jatkamisesta viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2012;

               c)

               jälkiarviointikertomuksen ohjelman täytäntöönpanosta ja tuloksista viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.

         16 artikla
   Hankkeiden julkaiseminen
   Komissio julkaisee vuosittain luettelon ohjelman mukaisesti rahoitetuista hankkeista sekä lyhyen kuvauksen kustakin hankkeesta.
   17 artikla
   Siirtymätoimenpiteet
   Kumotaan päätös N:o 803/2004/EY. Toimia, jotka on käynnistetty kyseisen päätöksen nojalla, hallinnoidaan niiden päättymiseen saakka kyseisen päätöksen mukaisesti.
   18 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 20 päivänä kesäkuuta 2007.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. GLOSER

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2006, s. 1.

      (2)  EUVL C 192, 16.8.2006, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. syyskuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. maaliskuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), sekä Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 22. toukokuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (4)  EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.

      (5)  EYVL C 59, 23.2.2001, s. 307.

      (6)  EYVL C 77 E, 28.3.2002, s. 126.

      (7)  EUVL C 287 E, 24.11.2006, s. 75.

      (8)  EUVL C 288 E, 25.11.2006, s. 66.

      (9)  EYVL L 34, 9.2.2000, s. 1.

      (10)  EUVL L 143, 30.4.2004, s. 1.

      (11)  EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (12)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (13)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 478/2007 (EUVL L 111, 28.4.2007, s. 13).

      (14)  EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1.

      (15)  EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.

      (16)  EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.

      (17)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).


title: 2012/418/EU: Neuvoston päätös, annettu 21 päivänä joulukuuta 2011 , Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen tiettyjen määräysten väliaikaisesta soveltamisesta

text:
               31.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 204/18

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 21 päivänä joulukuuta 2011,
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen tiettyjen määräysten väliaikaisesta soveltamisesta
   (2012/418/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 79 artiklan 3 kohdan, 91 ja 100 artiklan, 192 artiklan 1 kohdan sekä 194, 207 ja 209 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 23 päivänä maaliskuuta 2006 komission neuvottelemaan kauppa- ja yhteistyösopimuksen Irakin tasavallan kanssa.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 27 päivänä lokakuuta 2009 komission ehdottamat muutokset neuvotteluohjeisiin sopimuksen aseman vahvistamiseksi siten, että sopimuksen nimessä oleva sana ”kauppa” korvataan sanalla ”kumppanuus” ja lisäksi perustetaan ministeritasoinen yhteistyöneuvosto.

               (3)

               Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus, jäljempänä ’sopimus’, olisi allekirjoitettava. Sopimuksen tiettyjä osia olisi sovellettava väliaikaisesti, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.

               (4)

               Sopimuksen ne määräykset, jotka kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston soveltamisalaan, sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia erillisinä sopimuspuolina eivätkä osana Euroopan unionia, ellei Euroopan unioni yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan ja/tai Irlannin kanssa ole ilmoittanut Irakille, että määräykset sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia osana Euroopan unionia Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 mukaisesti. Jos määräykset lakkaavat sitomasta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja/tai Irlantia osana Euroopan unionia pöytäkirjassa N:o 21 olevan 4 a artiklan mukaisesti, Euroopan unionin on yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan ja/tai Irlannin kanssa välittömästi ilmoitettava Irakille niiden asemaa koskevasta muutoksesta, minkä jälkeen sopimuksen määräykset sitovat niitä erillisesti. Sama koskee Tanskaa mainittuihin perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan N:o 22 mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Annetaan valtuutus allekirjoittaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus unionin puolesta sillä varauksella, että mainittu sopimus tehdään.
   Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.
   3 artikla
   Sopimuksen 2 artiklaa sekä II, III ja V osastoa sovelletaan sopimuksen voimaansaattamista varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamiseen asti väliaikaisesti sopimuksen 117 artiklan mukaisesti ainoastaan siltä osin kuin sopimus koskee unionin toimivaltaan kuuluvia asioita sitä päivää seuraavan kolmannen kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona unioni ja Irak ovat ilmoittaneet toisilleen väliaikaista soveltamista varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. DOWGIELEWICZ


Avis juridique important

|

31991D0387

91/387/ETY: Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä heinäkuuta 1991, nuorten ammatillisen koulutuksen sekä aikuisuuteen ja työelämään valmistamisen toimintaohjelmasta (PETRA) tehdyn päätöksen 87/569/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 214 , 02/08/1991 s. 0069 - 0076 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 5 s. 0066  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 5 s. 0066

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 22 päivänä heinäkuuta 1991,nuorten ammatillisen koulutuksen sekä aikuisuuteen ja työelämään valmistamisen toimintaohjelmasta (PETRA) tehdyn päätöksen 87/569/ETY muuttamisesta (91/387/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäyhteisen ammatillista koulutusta koskevan politiikan toteuttamisen yleisperiaatteista 2 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn neuvoston päätöksen 63/266/ETY(4) toisessa periaatteessa esitetyissä yhteisen ammatillista koulutusta koskevan politiikan perustavoitteissa viitataan erityisesti tarpeeseen taata kaikille oikeus riittävään ammatilliseen koulutukseen ja välttää vahingollista keskeytystä peruskoulutuksen päättämisen ja ammatillisen koulutuksen aloittamisen välillä,päätöksen 63/266/ETY kymmenennessä periaatteessa todetaan, että erityisiä toiminta-aloja tai tiettyjä henkilöryhmiä koskevissa erityisongelmissa voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä,neuvosto on päätöksellään 87/569/ETY(5) hyväksynyt nuorten ammatillisen koulutuksen sekä aikuisuuteen ja työelämään valmistamisen toimintaohjelman viideksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 1988 (PETRA); komissio on esittänyt osakertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta,neuvosto on päätöksellään 84/636/ETY(6) hyväksynyt kolmannen yhteisen ohjelman nuorten työntekijöiden vaihdon edistämiseksi yhteisössä; komissio on esittänyt tästä ohjelmasta arviointikertomuksen,neuvosto on päätöksellään 90/268/ETY(7) jatkanut tämän ohjelman voimassaoloa 31 päivään joulukuuta 1991 tehdäkseen myöhemmin päätöksensä uuden yhteisen nuorten työntekijöiden vaihdon edistämiseen yhteisössä tähtäävän ohjelman laatimista koskevasta komission ehdotuksesta,perustamissopimuksen 50 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on osana yhteistä ohjelmaa edistettävä nuorten työntekijöiden vaihtoa,yhteisön yhdentoista jäsenvaltion ja hallituksen päämiesten 9 päivänä joulukuuta 1989 Strasbourgin Eurooppa-neuvostossa hyväksymän yhteisön työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan 23 kohdassa todetaan:"Nuorten on voitava saada pakollisen oppivelvollisuuden päättyessä riittävän kauan kestävää valmentavaa ammatillista koulutusta voidakseen mukautua tulevan työelämän vaatimuksiin; nuorten työntekijöiden koulutuksen olisi tapahduttava työaikana",neuvostossa 14 päivänä joulukuuta 1989 kokoontuneiden neuvoston ja opetusministerien tekemissä johtopäätöksissä(8) korostettiin opetukseen ja koulutukseen panostamisen tärkeyttä teknisellä ja ammatillisella alalla kansallisella ja eurooppalaisella tasolla ja pyydettiin komissiota määrittelemään tämän alan yhteistyön täytäntöönpanon yksityiskohtaiset säännöt,Euroopan parlamentti korosti 15 päivänä maaliskuuta 1989 sisämarkkinoiden sosiaalisesta ulottuvuudesta antamassaan päätöslauselmassa(9) tarvetta edistää kansojen välistä ammatillista koulutusta koskevia aloitteita,Euroopan parlamentti ilmaisi 16 päivänä helmikuuta 1990 yhteisön opetus- ja koulutusohjelmista antamassaan päätöslauselmassa(10) huolensa siitä, että nuorilla ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia tällä alalla, koska nykyiset yhteisön ohjelmat koskevat pääasiallisesti yliopisto-opiskelijoita ja jättävät liiaksi huomiotta koululaisnuoret ja ammatillista koulutusta saavat nuoret, joita kuitenkin on enemmän,työmarkkinaosapuolet korostivat 26 päivänä tammikuuta 1990 osana "sosiaalista vuoropuhelua" antamassaan yhteisessä lausunnossa, että tunnustettuihin tutkintoihin johtava peruskoulutus ja korkealaatuinen valmentava ammatillinen koulutus ovat olennaisia ja korvaamattomia kaikkien nuorten työ- ja talouselämään pääsemiseksi,ammatillisiin tutkintoihin olisi lisättävä yhteisön laajuinen ulottuvuus, joka edistäisi niiden vertailukelpoisuutta jäsenvaltioiden välillä sekä sisämarkkinoiden toteuttamista ja esteiden poistamista henkilöiden vapaalle liikkumiselle yhteisössä,on tarpeen vastata ammatillisen opetuksen ja valmentavan koulutuksen kohtaamiin uusiin haasteisiin; olisi erityisesti lisättävä niiden arvostusta, mukautettava niiden sisällöt, kehitettävä niiden johdonmukaisuutta ja joustavuutta kunnioittaen miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia, edistettävä yhteistyötä asianomaisten elinten välillä, parannettava tiedotusta ja ammatillista ohjausta sekä tuettava kansojen välisiä koulutushankkeita; olisi kannustettava teollisuutta sitoutumaan tähän ohjelmaan ja antamaan taloudellista tukea,tämä ohjelma voi myös edistää nuorille suunnatun ammatillisen koulutuksen kehittämistä, erityisesti yhteisön vähiten kehittyneillä alueilla,komission on voitava toteuttaa tarvittavia lisätoimenpiteitä tämän ohjelman täytäntöön panemiseksi yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa,on välttämätöntä, että osana tätä ohjelmaa toteutettavat toimet ja muut yhteisön asiaankuuluvat ohjelmat ja aloitteet ovat keskenään johdonmukaisia ja täydentäviä,tämän ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi huolehdittava toimenpiteiden tasapainoisen kehittämisen varmistamisesta,on suotavaa säätää kolmen vuoden ohjelma,tämän monivuotisen ohjelman täytäntöön panemiseen tarvittavaksi määräksi on arvioitu 177,4 miljoona ecua; osana nykyisiä taloudellisia näkymiä jaksolle 1991/1992 tarvittavaksi määräksi on arvioitu 29 miljoonaa ecua,ohjelman rahoitukseen varainhoitovuoden 1992 jälkeiseksi ajaksi sidottavat määrät on otettava osaksi yhteisön voimassa olevaa varainhoitoa, jakäytettävissä olevista määrärahoista 30 prosenttia on käytettävä ensisijaisesti päätöksen 87/569/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä päätöksellä, 1 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen nuorten hyväksi,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Muutetaan päätös 87/569/ETY seuraavasti:1) Korvataan 1 artikla seuraavasti:"1 artiklaTavoitteet1. Hyväksytään 1 päivänä tammikuuta 1992 alkavaksi kolmivuotiskaudeksi ohjelma tukemaan ja täydentämään jäsenvaltioiden toiminnan suuntaviivoja ja toimia yhteisön tasolla toteutettavilla toimenpiteillä, samalla kun jäsenvaltiot tekevät parhaansa huolehtiakseen siitä, että kaikki yhteisön nuoret saavat halutessaan päätoimisen pakollisen oppivelvollisuutensa lisäksi yksivuotisen tai mahdollisuuksien mukaan kaksi- tai useampivuotisen valmentavan ammatillisen koulutuksen, josta saa sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tunnustaman ammatillisen tutkinnon, jossa pätevyys on hankittu.2. Ohjelman tarkoituksena on myös:a) täydentää ja tukea 2 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden toiminnan suuntaviivoja valmentavan ammatillisen koulutuksen tason ja laadun nostamiseksi, monipuolistaa ammatillisen koulutuksen tarjontaa valinnanmahdollisuuksien antamiseksi taidoiltaan eritasoisille nuorille ja parantaa koulutusjärjestelmien kykyä sopeutua nopeaan taloudelliseen, teknologiseen ja sosiaaliseen muutokseen;b) lisätä yhteisön laajuinen ulottuvuus ammatillisiin tutkintoihin erityisesti näiden tutkintojen vastaavuuden edistämiseksi yhteisön jäsenvaltioiden kesken;c) edistää ja tukea käytännön yhteistyötä ja koulutusyhteistyön kehittämistä kansojen välisellä tasolla koulutuselinten, työelämän sekä paikallisesta ja alueellisesta kehityksestä vastuussa olevien välillä;d) antaa 4 artiklassa tarkoitetuille nuorille mahdollisuus ammatillisiin koulutusjaksoihin tai yritysharjoitteluun muissa jäsenvaltioissa;e) edistää yhteistyötä tiedotuksen ja ammatillisen ohjauksen aloilla.3. Tässä päätöksessä ja jäsenvaltioiden järjestelmien väliset erot huomioon ottaen `valmentavalla ammatillisella koulutuksella` tarkoitetaan kaikkia ei-yliopistollisia valmentavan ammatillisen koulutuksen muotoja, mukaan luettuina teknillinen ammattikoulutus ja harjoitteluaika, joiden avulla nuorten on mahdollista saada sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tunnustama ammatillinen tutkinto, jossa pätevyys on hankittu.4. Tämä päätös on tarkoitettu koskemaan alle 28-vuotiaita nuoria, joiden tilanne on yksi seuraavista:a) valmentavaa ammatillista koulutusta saavat nuoret,b) nuoret työntekijät, jotka ovat työssä tai jotka ovat käytettävissä työmarkkinoilla kansallisten lainsäädäntöjen ja/tai käytäntöjen mukaan, ja jotka ovat saaneet valmentavan ammatillisen koulutuksen tai käytännöllistä ammattikokemusta,c) valmentavan ammatillisen koulutuksen saaneet nuoret, jotka tätä täydentääkseen osallistuvat ammatilliseen jatkokoulutukseen.".2) Korvataan 3 ja 4 artikla 3-8 artiklalla seuraavasti:"3 artiklaYhteisön toimenpiteetEdellä 1 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi sekä tukeakseen ja täydentääkseen 2 artiklassa tarkoitettua jäsenvaltioiden toimintaa komissio toteuttaa osaltaan seuraavat toimenpiteet:1) Kansojen välisen yhteistyön tukeminen sen tyyppisten hankkeiden välillä, joista säädetään 2 artiklassa, mukaan luettuna erityinen avustaminen sellaisissa aloitteissa, joiden suunnittelussa, järjestämisessä ja toteuttamisessa nuoret itse ovat mukana.Tällaisen yhteistyön tarkoituksena on erityisesti edistää yhteisössä:a) ammatillisen koulutuspaikan tai yritysharjoittelupaikan saamista muissa jäsenvaltioissa; harjoittelusta on annettava asianmukainen todistus,b) nuorille tarkoitetun ammatillisen koulutuksen osien yhteinen toteuttaminen noudattaen kansallisia koulutusjärjestelmiä,c) nuorille tarkoitetun ammatillisen koulutuksen kouluttajien yhteinen koulutus noudattaen kansallisia koulutusjärjestelmiä,2) yhteisön yhteistyön edistämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden tukeminen tiedotuksen ja ammatillisen ohjauksen alalla:a) tukemalla kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on ammatillista ohjausta koskevan tiedon ja ammatillisen ohjauksen hyviä käytäntöjä ja tehokkaita menetelmiä koskevan tiedon vaihto,b) tukemalla ammatillisen ohjauksen eurooppalaisia näkökohtia koskevaa täydentävää koulutusta ammatillisen ohjauksen neuvonantajille ja erikoistuntijoille.3) Tarvittava tekninen apu tämän ohjelman toteuttamisessa; ammatillisen koulutuksen kysymyksiä koskeva vertaileva tutkimus, mukaan lukien nuorille suunnattujen koulutusohjelmien tehokkuutta koskeva tutkimus.4 artiklaTäytäntöönpano1. Komissio panee tämän ohjelman täytäntöön liitteessä olevien määräysten mukaisesti yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.2. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet tämän ohjelman täytäntöönpanon yhteensovittamisen ja sitä koskevien järjestelyjen varmistamiseksi kansallisella tasolla, erityisesti säätämällä kansallisella tasolla tarkoituksenmukaisista rakenteista ja mekanismeista.5 artiklaJohdonmukaisuus ja täydentävyys1. Komissio huolehtii siitä, että osana tätä ohjelmaa toteutettavat yhteisön toimet ja muut yhteisön asiaa koskevat ohjelmat ja aloitteet ovat keskenään johdonmukaisia ja täydentäviä, mukaan luettuina rakennerahastojen yhteydessä tehdyt aloitteet.2. Komissio varmistaa tuen Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskukselta tämän ohjelman täytäntöön panemiseksi Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta 10 päivänä helmikuuta 1975 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 337/75(*) säädetyin edellytyksin.(*) EYVL N:o L 39, 13.2.1975, s. 16 artiklaRahoitus1. Ohjelma kestää kolme vuotta.2. Sen täytäntöön panemiseksi tarvittavaksi yhteisön varojen määräksi on arvioitu 177,4 miljoona ecua, joista 29 miljoonaa ecua jaksolle 1991/1992, osana vuosien 1988-1992 taloudellisia näkymiä.Ohjelman myöhemmän soveltamisajan osalta määrä on otettava osaksi yhteisön voimassa olevaa varainhoitoa.3. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa käytettävissä olevat määrärahat jokaiselle varainhoitovuodelle ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 2 artiklassa tarkoitetut moitteettoman varainhoidon periaatteet.4. Käytettävissä olevista määrärahoista 30 prosenttia on käytettävä ensisijaisesti 1 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen nuorten hyväksi.7 artiklaKomitea1. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, jossa on kaksi edustajaa kustakin jäsenvaltiosta ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.Komitean jäsenet voivat kutsua avustajikseen asiantuntijoita tai neuvonantajia.Komissio nimeää työnantajia ja työntekijöitä yhteisön tasolla edustavien järjestöjen ehdotuksesta 12 työmarkkinaosapuolien edustajaa, jotka osallistuvat komitean työhön tarkkailijoina.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä seuraavien asioiden osalta:a) ohjelmaa ohjaavat yleiset suuntaviivat,b) komission antamaa taloudellista tukea koskevat yleiset suuntaviivat (määrät, kesto ja edunsaajat),c) ohjelman yleiseen tasapainoon liittyvät kysymykset, mukaan luettuna eri toimien erittely,d) ohjelman arviointi 8 artiklassa tarkoitettujen kertomusten esittämiseksi.3. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden ja muiden yhteisön toimenpiteiden johdonmukaisuuden varmistamiseksi komissio pitää komiteaa jatkuvasti sellaisen toimintansa tasalla, joka liittyy ammatilliseen koulutukseen ja nuorten työntekijöiden vaihtoon, mukaan luettuina näillä aloilla Euroopan sosiaalirahaston yhteydessä toteutetut toimenpiteet.8 artiklaArviointi ja kertomukset1. Edellä 3 artiklan ja jäljempänä liitteen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tulokset arvioidaan ulkopuolisesti ja puolueettomasti;a) ensimmäisen kerran vuoden 1994 aikana, jab) toisen kerran vuoden 1995 aikana.2. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1993 ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1995 kertomuksen niistä toimenpiteistä, joihin on ryhdytty 1 artiklassa esitettyjen tavoitteiden toteuttamiseksi ja 2 artiklassa täsmennettyjen suuntaviivojen yleisen rungon konkretisoimiseksi, mukaan luettuina olemassa olevat järjestelyt, jotka on tarkoitettu edistämään ja rahoittamaan valmentavaa ammatillista koulutusta.3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle, ammatillista koulutusta käsittelevälle neuvoa-antavalle komitealle sekä neuvostossa kokoontuneiden neuvoston ja opetusministerien päätöslauselmalla 9 päivänä helmikuuta 1976 perustetulle koulutuskomitealle(*) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993 osakertomuksen ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995 lopullisen kertomuksen, joka sisältää kokonaisarvioinnin tämän ohjelman täytäntöönpanosta.(*) EYVL N:o C 38, 19.2.1976, s. 1"2 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1992.Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. DANKERT(1) EYVL N:o C 322, 21.12.1990, s. 21(2) EYVL N:o C 158, 17.6.1991(3) EYVL N:o C 102, 18.4.1991, s. 2(4) EYVL N:o 63, 20.4.1963, s. 1338/63(5) EYVL N:o L 346, 10.12.1987, s. 31(6) EYVL N:o L 331, 19.12.1984, s. 36(7) EYVL N:o L 156, 21.6.1990, s. 8(8) EYVL N:o C 27, 6.2.1990, s. 4(9) EYVL N:o C 96, 17.4.1989, s. 61(10) EYVL N:o C 68, 19.3.1990, s. 175LIITE OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO (3 ja 4 artikla) TOIMINTA A: AMMATILLISTA KOULUTUSTA KOSKEVIEN KANSOJEN VÄLISTEN HANKKEIDEN TUKEMINEN (3 artikla 1 alakohta)I. Ammatillinen koulutuspaikka tai yritysharjoittelupaikka muissa jäsenvaltioissa(3 artiklan 1 alakohdan a alakohta)Yhteisö antaa taloudellista ja teknistä tukea 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen nuorten ammatillisiin koulutuspaikkoihin tai yritysharjoitteluun muissa jäsenvaltioissa.I.1. Harjoittelupaikat 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille nuorille(a alakohta)1.1. Saadakseen yhteisön tukea harjoittelupaikkojen on:a) oltava erottamaton ja tunnustettu osa valmentavan ammatillisen koulutuksen kulkua;b) vastattava nuorten osallistujien, heidät lähettäneiden ja vastaanottavien järjestöjen kesken selvästi määriteltyihin koulutustavoitteisiin.1.2. Harjoittelupaikat on suunnattava ammatillisille erityisaloille, jotka liittyvät osallistujien ammatillisen koulutuksen tarpeisiin.Kussakin harjoittelupaikassa on oltava jokin merkityksellinen lisäarvo, kuten erilaisten koulutusmenetelmien tai -välineiden, uusien sisältöjen, uusien koulutusyhteistyön muotojen käyttö, jne.Erityistä huomiota on kiinnitettävä yritysten väliseen vaihtoon, mukaan luettuina pienten ja keskisuurten yritysten välinen vaihto ja vaihtoon useita yrityksiä edustavien järjestöjen välillä, joilla on enemmän mahdollisuuksia toteuttaa keskinäisiä vaihto-ohjelmia.1.3. Harjoittelu kestää yleensä kolme viikkoa.Harjoittelu voi olla lyhyempi tai pitempi, jos se on työkokemuksen laadun tai koulutuksen tavoitteiden mukaan perusteltua.1.4. Harjoittelun toteuttamiseksi yhteisö antaa kullekin jäsenvaltiolle taloudellista kokonaistukea, joka muodostaa yhteisön osuuden seuraavista menoista:- oleskelukulut toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan harjoittelun aikana,- matkakulut, enintään 75 prosenttia,- mahdollisilta osallistujilta esteitä poistavan valmistavan kielikoulutuksen kulut,- järjestelykulut, mukaan luettuina valmistavista käynneistä ja paikan päällä tapahtuvasta seurannasta aiheutuvat kulut,- harjoitteluohjelmien yhteensovittamis- ja mainostamiskulut kussakin jäsenvaltiossa.Yhteisön rahoitusosuudeksi arvioidaan keskimäärin 700 ecua kolmen viikon harjoittelupaikkaa kohti, eikä se voi missään tapauksessa ylittää 3 700 ecua yhtä harjoittelupaikkaa kohti.I.2. Harjoittelupaikat 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille nuorille(b ja c alakohta)2.1. Saadakseen yhteisön tukea harjoittelupaikkojen on muodostettava uusi työ- tai koulutuskokemus, jonka avulla osallistujien on mahdollista:a) kehittää ammattitaitoaan ja rikastuttaa käytännön kokemuksiaan,b) tiedostaa työelämän ongelmia yhteisössä,c) kohdata isäntämaan työympäristö,d) parantaa elinolojen ja sosiaalisten suhteiden tuntemusta vastaanottavassa maassa,e) edistää yhteisön tavoitteita ja toimintaa koskevaa selkeää tietoa ja erityisesti sen inhimillistä, yhteiskunnallista ja sosiaalista ulottuvuutta.2.2. Harjoittelupaikat järjestetään osallistujien ja/tai tarvittaessa heidän työnantajiensa ja vastaanottavien järjestöjen välillä kirjoitettujen yleissopimusten perusteella.Yleissopimuksiin on sisällyttävä täsmällinen esitys kunkin harjoittelupaikan tavoitteista, sisällöistä ja yksityiskohtaisista säännöistä.Harjoittelupaikat on suunnattava ammatillisille erityisaloille, jotka liittyvät joko osallistujien ammatilliseen koulutukseen tai heidän ammatilliseen toimintaansa tai uuteen ammatilliseen toimintaan.2.3. Harjoittelu kestää yleensä kolme kuukautta.Harjoittelu voi olla lyhyempi tai sitä voidaan pidentää yhteen vuoteen, jos se on työkokemuksen laadun tai koulutuksen tavoitteiden mukaan perusteltua.2.4. Harjoittelun toteuttamiseksi yhteisö antaa kullekin jäsenvaltiolle taloudellista kokonaistukea, joka muodostaa yhteisön osuuden seuraavista menoista:- oleskelukulut toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan harjoittelun aikana,- matkakulut, enintään 75 prosenttia,- mahdollisilta osallistujilta esteitä poistavan valmistavan kielikoulutuksen kulut,- järjestelykulut, mukaan luettuina valmistavista käynneistä ja paikan päällä tapahtuvasta seurannasta aiheutuvat kulut,- harjoitteluohjelmien yhteensovittamis- ja mainostamiskulut kussakin jäsenvaltiossa.Yhteisön rahoitusosuudeksi arvioidaan keskimäärin 2 700 ecua kolmen kuukauden harjoittelupaikkaa kohti, eikä se voi missään tapauksessa ylittää 4 800 ecua yhtä harjoittelupaikkaa kohti.I.3. Yhteisön rahoitusosuuden jakaminenKullekin jäsenvaltiolle annettavan taloudellisen kokonaistuen laskemiseksi, ja ottaen huomioon tarve varmistaa tasapaino yhteisössä tapahtuvassa vaihtotoiminnassa, määrälliset tavoitteet vahvistetaan väestön alle 28-vuotiaiden nuorten lukumäärän perusteella.Laskutavassa otetaan huomioon myös:- kunkin jäsenvaltion bruttokansantuloja- jäsenvaltioiden väliset maantieteelliset etäisyydet ja keskimääräiset liikennekustannukset.I.4. Täytäntöönpano- ja järjestelytoimenpiteetJäsenvaltiot ryhtyvät tarvittaviin toimiin:- yhteisön taloudellisen tuen hoitamiseksi,- harjoittelupaikkojen järjestäjien auttamiseksi tunnistamaan mahdollisia yhteistyökumppaneita ja harjoittelupaikkoja,- tarjonnan ja kysynnän lähentämiseksi,- valmistelun, järjestelyn ja tuen laadun varmistamiseksi paikan päällä.Jäsenvaltioiden 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti nimeämät rakenteet ottavat vastaan ja käsittelevät tukihakemukset yhteisön tasolla hyväksyttyjen erityisten suuntaviivojen mukaisesti.II. Ammatillisen koulutuksen osien yhteinen toteuttaminen - Ammatillisen koulutuksen kouluttajien yhteinen koulutus(3 artiklan 1 alakohdan b ja c alakohta)Yhteisö lisää taloudellista ja teknistä tukeaan kansojen väliselle yhteistyölle PETRA ohjelman Euroopan koulutusyhteistyöverkostoon osallistuvien aloitteiden välillä, joiden tarkoituksena on:- ammatillisen koulutuksen osien yhteinen toteuttaminen sekä vastaavat opintosuoritusten hyväksymiset kansallisia koulutusjärjestelmiä noudattaen,ja/tai- ammatillisen koulutuksen kouluttajien yhteinen koulutus.II.1. Ammatillisen koulutuksen osien yhteinen toteuttaminenYhteisö antaa tukeaan sellaisille koulutuselimille tai -hankkeille, jotka ovat halukkaita sitoutumaan, kahdenvälisesti tai monenvälisesti, yhteiskoulutuksen suunnittelua ja toteuttamista, erityisesti uusien tutkintojen ja uusien ammattikuvauksien kehittämisessä, koskevaan keskipitkän tai pitkän aikavälin yhteistyöhön, johon kuuluu:a) koulutuskokonaisuuksia ja arviointimenetelmiä, jotka voidaan mukauttaa, jotta niitä voitaisiin käyttää tai integroida eri jäsenvaltioissa tunnustettuihin koulutusmuotoihin,b) koulutuskokonaisuuksia, jotka voivat sisältää integroitujen kansojen välisten ohjelmien eri osia eli sellaisten ohjelmien, joissa koko koulutuksen tiettyjä täydentäviä osia annetaan yhden tai useamman jäsenvaltion yhdessä tai useammassa koulutuselimessä.II.2. Ammatillisen koulutuksen kouluttajien yhteinen koulutusYhteisö antaa tukeaan sellaisille kahdenvälisille ja monenvälisille kansojen välisille yhteistyömuodoille, joiden tarkoituksena on ammatillisen koulutuksen kouluttajien alkeis- tai jatkokoulutus yhteisesti kiinnostavilla aloilla.Yhteistyömuotoihin voi sisältyä esimerkiksi yhteisiä seminaareja, vaihtoa tai ammatillisen koulutuksen materiaalin yhteistoteutuksia.II.3. Yhteisön rahoitusosuusYhteisö antaa tavallisesti kahdeksi vuodeksi jäsenvaltioiden ehdottamiin hankkeisiin arviolta keskimäärin 30 000 ecun rahoitusosuuden hanketta kohti.Osuus on vuosittainen, ja se on tarkoitettu kansojen välisen yhteistyön toteuttamiseen liittyviin kustannuksiin, mukaan luettuina valmistelukulut.II.4. Täytäntöönpano- ja järjestelytoimenpiteet4.1. Jäsenvaltiot ehdottavat hankkeita osallistuakseen PETRA-ohjelman Euroopan koulutusyhteistyöverkostoon.Tämän verkoston yksityiskohtaiset toimintasäännöt varmistavat hankkeiden teknisen tuen ja seurannan, niin yhteisön tasolla kuin jäsenvaltioissakin.Komissio ottaa vastaan ja käsittelee tukihakemukset yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.4.2. Verkostoon kuuluvat hankkeet voivat saada myös I.1.1 ja I.1.2 kohdassa tarkoitettua yhteisön tukea.Tässä tapauksessa hankkeisiin kuuluvan toiminnan on oltava I.1.4. kohdan mukaista.TOIMINTA B: TIEDOTUKSEN JA AMMATILLISEN OHJAUKSEN EDISTÄMISEKSI TARKOITETTUJEN TOIMENPITEIDEN TUKEMINEN (3 artiklan 2 alakohta)Yhteisö tukee kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on ammatillista ohjausta koskevan tiedon ja ammatillisen ohjauksen hyviä käytäntöjä ja tehokkaita menetelmiä koskevan tiedon vaihto ja joiden tavoitteena on varmistaa, että:- kaikki nuoret saavat tarkoituksenmukaista tietoa, käytännön neuvoja ja yksilöllistä neuvontaa ja apua, jotta he voisivat tuntea heille mahdolliset ammatilliset rakenteet, arvioida kykynsä, laatia oman ammattisuunnitelmansa, motivoitua ammatilliseen tutkintoon ja päästä koulutukseen,- tässä prosessissa kaikilla nuorilla ja perheillä:- on keinot saada ajankohtaista tietoa koulutusmahdollisuuksista ja ammatillisen ohjauksen palveluista, joita voi saada muissa jäsenvaltioissaja- heitä rohkaistaan ja autetaan käyttämään näitä tietoja.I. Ammatillista ohjausta koskevien tietojen vaihtoI.1. Yhteisö antaa taloudellista ja teknistä tukea sellaisen kansallisten keskusten tai yhteyspaikkojen muodostaman yhteisön verkoston perustamiseksi, joka tuottaa ja saattaa ajan tasalle kaikkien jäsenvaltioiden ammatillisen ohjauksen palveluiden käyttämät tiedot.I.2. Jäsenvaltiot ehdottavat yhteistyöhankkeita komissiolle.Komissio hyväksyy nämä hankkeet ehdotetun toiminnan arvioinnin perusteella yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.I.3. Komissio ottaa vastaan ja käsittelee tukihakemukset yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.Yhteisön osuudeksi on arvioitu keskimäärin 100 000 ecua vuodessa hanketta kohti.II. Ammatillisen ohjauksen neuvojien ja erikoistuntijoiden koulutusII.1. Yhteisö antaa taloudellista tukea ammatillisen ohjauksen neuvojien ja erikoistuntijoiden ammatillisen ohjauksen yhteisön laajuista ulottuvuutta käsittelevään koulutustoimintaan.Koulutusta voidaan antaa kahdenvälisissä ja monenvälisissä seminaareissa, jotka on tarkoitettu ensisijaisesti ammatillisen ohjauksen henkilökunnan kouluttajille eri jäsenvaltioissa.II.2. Jäsenvaltiot ehdottavat koulutushankkeita komissiolle.Komissio hyväksyy hankkeet ehdotetun toiminnan arvioinnin perusteella yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.II.3. Komissio ottaa vastaan ja käsittelee tukihakemukset yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa.Yhteisön osuudeksi on arvioitu keskimäärin 200 000 ecua monenvälistä koulutustoimea kohti, mukaan luettuina valmistelukulut ja koulutusmateriaalin valmistamisesta koituvat kulut.TOIMI C: LISÄTOIMENPITEETKomissio toteuttaa tarvittavat lisätoimenpiteet. Niihin kuuluu tuloksista tiedottaminen, julkaisujen, seminaarien jne. avulla sekä tuen jatkaminen valmentavan ammatillisen koulutuksen erityiskysymyksiä käsitteleviä tutkimuksia koskevalle kansojen väliselle yhteistyölle.Komissio antaa myös tämän ohjelman toteuttamisessa sekä sen muodostavien toimien yhteensovittamisessa ja arvioinnissa tarvittavaa teknistä apua.Tarvittaessa komissio turvautuu erikoistuneiden laitosten ja järjestöjen tekniseen tukeen ja palveluihin.


title: 2011/371/EU: Neuvoston päätös, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2011 , alueiden komitean itävaltalaisen varajäsenen nimeämisestä

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 166/27

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 20 päivänä kesäkuuta 2011,
   alueiden komitean itävaltalaisen varajäsenen nimeämisestä
   (2011/371/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
   ottaa huomioon Itävallan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 ja 18 päivänä tammikuuta 2010 päätökset 2009/1014/EY (1) ja 2010/29/EU (2) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2010 ja 25 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi.

               (2)

               Alueiden komiteassa on vapautunut jäsenen paikka Johanna MIKL LEITNERin toimikauden päätyttyä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimetään alueiden komitean varajäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2015:

               —

               Barbara SCHWARZ, Amt der NÖ Landesregierung.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.

      Tehty Luxemburgissa 20 päivänä kesäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         MATOLCSY Gy.

      (1)  EUVL L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUVL L 12, 19.1.2010, s. 11.