title: 2011/472/EU: Neuvoston päätös, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2011 , DNA-tietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Portugalin kanssa

text:
               27.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 195/71

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 19 päivänä heinäkuuta 2011,
   DNA-tietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Portugalin kanssa
   (2011/472/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon rajatylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin ja rajatylittävän rikollisuuden torjumiseksi 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/615/YOS (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan ja 25 artiklan,
   ottaa huomioon päätöksen 2008/615/YOS täytäntöönpanosta tehdyn neuvoston päätöksen 2008/616/YOS (2) sekä erityisesti sen 20 artiklan ja sen liitteessä olevan 4 luvun,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyn, siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan mukaan ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa hyväksyttyjen unionin toimielinten, elinten ja laitosten säädösten oikeusvaikutukset säilyvät niin kauan kuin näitä säädöksiä ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla.

               (2)

               Näin ollen päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklaa sovelletaan ja neuvoston on päätettävä yksimielisesti, ovatko jäsenvaltiot panneet täytäntöön mainitun päätöksen 6 luvun säännökset.

               (3)

               Päätöksen 2008/616/YOS 20 artiklassa säädetään, että päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tehdään kyselyyn perustuvan arviointiraportin perusteella. Päätöksen 2008/615/YOS 2 luvun mukaisen automaattisen tietojenvaihdon osalta arviointiraportin on perustuttava arviointikäyntiin ja testausajoon.

               (4)

               Portugali on antanut neuvoston pääsihteeristölle tiedot kansallisista DNA-analyysitietokannoista, joihin sovelletaan päätöksen 2008/615/YOS 2–6 artiklaa, ja tuon päätöksen 3 artiklan 1 kohdassa mainituista edellytyksistä automaattiselle haulle päätöksen 36 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Neuvoston päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 4 luvun 1.1 kohdan mukaan asiaa käsittelevä neuvoston työryhmä laatii kyselyn, joka koskee kutakin automaattista tietojenvaihtoa, ja heti kun jäsenvaltio katsoo täyttävänsä edellytykset tietojen jakamiseksi kyseisessä tietoluokassa, se vastaa kyselyyn.

               (6)

               Portugali on vastannut tietosuojaa koskevaan kyselyyn ja DNA-tietojen vaihtoa koskevaan kyselyyn.

               (7)

               Portugali on toteuttanut Saksan kanssa onnistuneen testausajon.

               (8)

               Portugaliin on tehty arviointikäynti, ja Saksan arviointiryhmä on laatinut arviointikäynnistä raportin, joka on toimitettu asiaankuuluvalle neuvoston työryhmälle.

               (9)

               Neuvostolle on esitetty arviointiraportti, jossa on yhteenveto kyselyn, arviointikäynnin ja DNA-tietojen vaihtoa koskevan testausajon tuloksista,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Portugali on DNA-tietojen automaattisen haun ja vertailun toteuttamiseksi pannut täysimääräisesti täytäntöön päätöksen 2008/615/YOS 6 luvun tietosuojaa koskevat yleiset säännökset ja sillä on oikeus vastaanottaa ja toimittaa henkilötietoja mainitun päätöksen 3 ja 4 artiklan mukaisesti tämän päätöksen voimaantulopäivästä alkaen.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. SAWICKI

      (1)  EUVL L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUVL L 210, 6.8.2008, s. 12.


title: Neuvoston päätös (EU) 2015/1572, annettu 18 päivänä syyskuuta 2015, alueiden komitean itävaltalaisen jäsenen ja itävaltalaisen varajäsenen nimeämisestä

text:
               22.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 245/9

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/1572,
   annettu 18 päivänä syyskuuta 2015,
   alueiden komitean itävaltalaisen jäsenen ja itävaltalaisen varajäsenen nimeämisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
   ottaa huomioon Itävallan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä tammikuuta, 5 päivänä helmikuuta ja 23 päivänä kesäkuuta 2015 päätökset (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) ja (EU) 2015/994 (3) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä kaudeksi, joka alkaa 26 päivänä tammikuuta 2015 ja päättyy 25 päivänä tammikuuta 2020.

               (2)

               Yksi alueiden komitean jäsenen paikka on vapautunut Hans NIESSLin toimikauden päätyttyä,

               (3)

               Yksi alueiden komitean varajäsenen paikka on vapautunut Christian ILLEDITSin toimikauden päätyttyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimetään alueiden komitean jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2020:

               —

               Christian ILLEDITS, Landtagspräsident Burgenland.

         2 artikla
   Nimetään alueiden komitean varajäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2020:

               —

               Hans NIESSL, Landeshauptmann Burgenland.

         3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. DIESCHBOURG

      (1)  EUVL L 20, 27.1.2015, s. 42.

      (2)  EUVL L 31, 7.2.2015, s. 25.

      (3)  EUVL L 159, 25.6.2015, s. 70.


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/1838, annettu 13 päivänä lokakuuta 2016, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2016

text:
               18.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 280/30

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/1838,
   annettu 13 päivänä lokakuuta 2016,
   jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2016
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   on kuullut alueiden komiteaa,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon (3),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään, että jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (2)

               Komission esittämän älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian, jäljempänä ’Eurooppa 2020 –strategia’, avulla unioni pystyy ohjaamaan taloutensa kohti älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua yhdistettynä työllisyyden, tuottavuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkeaan tasoon. Viisi yleistavoitetta muodostavat yhteiset jäsenvaltioiden toimia ohjaavat tavoitteet, ja niissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden suhteelliset lähtökohdat ja kansalliset olosuhteet sekä unionin lähtökohdat ja tavoitteet. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä heinäkuuta 2015 suosituksen (EU) 2015/1184 (4) jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista. Lisäksi neuvosto hyväksyi 5 päivänä lokakuuta 2015 päätöksen (EU) 2015/1848 (5) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2015, jäljempänä ’työllisyyspolitiikan suuntaviivat’. Nämä suuntaviivat yhdessä muodostavat Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanon yhdennetyt suuntaviivat, jäljempänä ’yhdennetyt Eurooppa 2020 -suuntaviivat’. Euroopan työllisyysstrategia on keskeisessä asemassa pantaessa täytäntöön Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.

               (3)

               Yhdennetyt Eurooppa 2020 -suuntaviivat ovat 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien sekä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia. Niissä annetaan jäsenvaltioille niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemiseen ja uudistusten täytäntöönpanoon liittyvää täsmällistä ohjausta, jossa otetaan huomioon keskinäinen riippuvuus. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi oltava perustana maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan nojalla rinnakkain jäsenvaltioille kyseisen perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan nojalla annettujen maakohtaisten suositusten kanssa. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi myös oltava perustana yhteiselle työllisyysraportille, jonka neuvosto ja komissio antavat vuosittain Eurooppa-neuvostolle.

               (4)

               Yhteiseen työllisyysraporttiin sisältyvien jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi kaikin keinoin edistettävä työvoiman kysyntää, tarjontaa, taitoja ja osaamista, työmarkkinoiden toimintaa ja sosiaalista osallisuutta sekä torjuttava köyhyyttä ja edistettävä yhtäläisiä mahdollisuuksia.

               (5)

               Jäsenvaltioiden olisi tutkittava Euroopan sosiaalirahaston käyttöön liittyviä mahdollisuuksia, kun ne panevat työllisyyspolitiikan suuntaviivoja täytäntöön.

               (6)

               Työllisyyspolitiikan suuntaviivat olisi pidettävä vakaina, jotta voidaan keskittyä niiden täytäntöönpanoon. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen ajantasaistamisen olisi sen vuoksi oltava hyvin rajoitettua. Vuonna 2015 hyväksyttyjen työllisyyspolitiikan suuntaviivojen jälkeistä työmarkkinoiden ja sosiaalisen tilanteen kehitystä koskevan arvioinnin perusteella ajantasaistaminen ei ole tarpeen. Perustelut työllisyyspolitiikan suuntaviivojen hyväksymiselle vuonna 2015 ovat edelleen päteviä, minkä vuoksi kyseiset suuntaviivat olisi pidettävä voimassa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Päätöksen (EU) 2015/1848 liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat pidetään voimassa vuonna 2016, ja jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikassaan.
   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 13 päivänä lokakuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. RICHTER

      (1)  Lausunto annettu 15. syyskuuta 2016 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 264, 20.7.2016, s. 134.

      (3)  Lausunto annettu 16. helmikuuta 2016.

      (4)  Neuvoston suositus (EU) 2015/1184, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (EUVL L 192, 18.7.2015, s. 27).

      (5)  Neuvoston päätös (EU) 2015/1848, annettu 5 päivänä lokakuuta 2015, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2015 (EUVL L 268, 15.10.2015, s. 28).


Avis juridique important

|

31999D0702(01)

Neuvoston päätös, tehty 14 päivänä kesäkuuta 1999, Euratomin hankintakeskuksen neuvoa-antavan komitean jäsenten nimeämisestä

Virallinen lehti nro C 186 , 02/07/1999 s. 0001 - 0002

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 14 päivänä kesäkuuta 1999,Euratomin hankintakeskuksen neuvoa-antavan komitean jäsenten nimeämisestä(1999/C 186/01)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 54 artiklan toisen ja kolmannen kohdan,ottaa huomioon Euratomin hankintakeskuksen perussäännön(1) X artiklansellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 1 päivänä tammikuuta 1995 tehdylläpäätöksellä 95/1/EY/Euratom/EHTY(2),ottaa huomioon 27 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen Euratominhankintakeskuksen neuvoa-antavan komitean jäsenten nimeämisestä(3),sekä katsoo, ettäkomitean jäsenten toimikausi päättyi 28 päivänä maaliskuuta 1999,on aiheellista nimetä jäsenet kaudeksi, joka alkaa 29 päivänä maaliskuuta 1999ja päättyy 28 päivänä maaliskuuta 2001,ottaa huomioon jäsenvaltioiden hallitusten esittämät ehdokasluettelot, jaottaa huomioon komission lausunnon,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaEuratomin hankintakeskuksen neuvoa-antavan komitean jäseniksi nimetäänseuraavat henkilöt:>TAULUKON PAIKKA>Tehty Luxemburgissa 14 päivänä kesäkuuta 1999.Neuvoston puolestaK.-H. FUNKEPuheenjohtaja(1) EYVL 6.12.1958, s. 534/58.(2) EYVL L 1, 1.1.1995, s. 1.(3) EYVL C 210, 11.7.1997, s. 3.


title: EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto, N:o 123/94/COL, annettu 19 päivänä lokakuuta 1994, neljännestä valtion tukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muutoksesta

text:
Avis juridique important

|

E1994C0123

Virallinen lehti nro L 383 , 31/12/1994 s. 0001 - 0010

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN TIEDONANTO,N:o 123/94/COL,annettu 19 päivänä lokakuuta 1994,neljännestä valtion tukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muutoksestaEFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN onpäätöksellään muuttanut 19 päivänä tammikuuta 1994 annettuja(1) valtion tukea koskevia menettelysääntöjä ja aineellisia sääntöjä(2), joita muutettiin viimeksi 31 päivänä elokuuta 1994(3), seuraavasti:Korvataan valtion tukea koskevien sääntöjen 16 luku seuraavasti:"16 VAIKEUKSISSA OLEVIEN YRITYSTEN PELASTAMISEEN JA RAKENNEMUUTOKSIIN MYÖNNETTÄVÄ TUKI(4)16.1 Johdanto1) Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa tunnustetaan tarve valvoa valtion tuen myöntämistä laajasti ja tiukasti. Tuen vääristävä vaikutus suurenee, kun muut viranomaisten aikaansaamat vääristymät poistetaan ja markkinat avautuvat ja yhdentyvät. Sen vuoksi valtion tuen tiukka valvonta on tärkeämpää kuin koskaan.2) Sisämarkkinoiden ja Euroopan talousalueen odotetaan keskipitkällä aikavälillä tuottavan huomattavaa etua taloudellisen kasvun voimistumisen muodossa. Suuri osa sisämarkkinoiden ja Euroopan talousalueen ansiosta odotettavissa olevasta taloudellisen kasvun voimistumisesta tulee viime kädessä johtumaan ETA-sopimuksen piiriin kuuluvissa valtioissa aikaansaatavasta laajasta rakennemuutoksesta. Vaikka rakennemuutos on helpompi toteuttaa talouden vahvistuessa, ei taloudellisen taantuman aikanakaan ole toivottavaa, että valtiot estävät tai turhaan jarruttavat rakenteellista sopeutumisprosessia myöntämällä tukea yrityksille, joiden uudessa markkinatilanteessa olisi lakkautettava toimintansa tai muutettava rakennettaan. Tällainen tuki siirtäisi rakennemuutoksen toteuttamisesta aiheutuvan rasituksen muille, tehokkaammille yrityksille ja houkuttelisi tuen liialliseen käyttöön.3) Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävä valtion tuki saattaa kuitenkin tietyissä olosuhteissa olla perusteltua. Sitä voivat puoltaa esimerkiksi sosiaaliset tai aluepoliittiset syyt, kilpailuvoittoisen markkinarakenteen ylläpitämisen suotavuus tilanteessa, jolloin yritysten lakkauttaminen voisi johtaa monopolitilanteeseen tai tiukkaan oligopoliin, tai pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet ja laajemmet taloudelliset edut.4) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on useampaan kertaan vahvistanut komission vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakennemuutospolitiikan sellaisena kuin se on esitetty vuonna 1979 laaditussa kahdeksannessa kertomuksessa kilpailupolitiikasta(5) ja sellaisena kuin se heijastuu näistä säännöistä EFTAn valvontaviranomaisen hyväksyttyä ne ensimmäisen kerran 19 päivänä tammikuuta 1994(6).5) Edellä 16.1 kohdan 1 alakohdassa mainituista syistä ETA-sopimuksen toimiminen vaatii kuitenkin tämän politiikan tarkistamista. Sitä on myös selvennettävä sen politiikan kehityksen pohjalta, joka koskee valtion pääomahuoltoa(7), julkisille yrityksille suoritettavia rahansiirtoja(8) ja PK-yrityksille myönnettävää tukea(9).16.2 Määritelmät sekä pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävää tukea koskevien sääntöjen soveltamisala16.2.1 Pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävän tuen määritelmä1) Yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävää tukea voidaan perustellusti käsitellä yhdessä, koska valtiolla on kummassakin tapauksessa edessään vaikeuksissa oleva yritys, joka ei kykene selviytymään tilanteesta omin voimavaroin tai hankkimalla tarvittavat varat osakkailta tai lainaamalla, ja koska pelastaminen ja rakennemuutokset ovat usein saman toiminnan kaksi puolta, vaikka ne voidaankin selvästi erottaa toisistaan. Viranomaisten pelastamien tai rakennemuutoksiin tukea saavien yritysten taloudellinen heikkous johtuu yleensä aikaisemmasta kannattamattomasta toiminnasta ja huonoista tulevaisuudennäkymistä. Tyypillisiä oireita ovat kannattavuuden heikkeneminen tai tappioiden suureneminen, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, kassavirran heikkeneminen, velkaantuminen, korkomenojen kasvu ja alhainen varallisuusarvo. Akuuteissa tapauksissa yhtiö on ehkä jo tullut maksukyvyttömäksi tai joutunut selvitystilaan.2) Ei ole mahdollista määritellä yleispäteviä ja tarkkoja taloudellisia tunnuslukuja sen selvittämiseksi, milloin yrityksen saama tuki on pelastamista ja milloin siinä on kyse rakennemuutoksesta. Näissä kahdessa tapauksessa ilmenee kuitenkin perustavaa laatua olevia eroja.3) Pelastaminen ylläpitää väliaikaisesti sellaisen yrityksen asemaa, jolla on edessään taloudellisen tilanteen huomattava heikkeneminen, joka ilmenee akuuttina maksuvalmiuskriisinä tai teknisenä maksukyvyttömyytenä, mutta joka on kuitenkin sellainen, että yrityksen vaikeudet aiheuttaneista seikoista voidaan laatia analyysi ja tilanteen korjaamiseksi voidaan laatia sopiva suunnitelma. Yrityksen pelastamiseksi myönnettävä tuki antaa toisin sanoen lyhyen, yleensä enintään kuuden kuukauden pituisen, hengähdystauon taloudellisista ongelmista, ja sen aikana voidaan laatia pitkän aikavälin ratkaisu.4) Rakennemuutos sen sijaan on osa käyttökelpoista, johdonmukaista ja kauaskantoista suunnitelmaa yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Rakennemuutos sisältää yleensä yhden tai useampia seuraavista osatekijöistä: yrityksen toiminnan uudelleen organisointi ja järkiperäistäminen tehokkaammalta pohjalta, mihin tavallisesti kuuluu sellaisen toiminnan lakkauttaminen, joka ei enää ole elinkelpoista tai aiheuttaa jo tappiota, jäljellä olevan, kilpailukykyiseksi muutettavissa olevan toiminnan rakenteen muuttaminen ja mahdollisesti uuden elinkelpoisen toiminnan kehittäminen tai toiminnan monipuolistaminen. Fyysisen rakennemuutoksen lisäksi tarvitaan yleensä myös taloudellista rakennemuutosta (pääomahuolto, velan supistaminen). Rakennemuutossuunnitelmissa otetaan muun muassa huomioon yrityksen vaikeuksiin johtaneet olosuhteet, kyseisten tuotteiden markkinoilla vallitseva kysyntä ja tarjonta ja sen odotettu kehitys sekä yrityksen erityiset vahvat ja heikot puolet. Näin yritykselle voidaan luoda uusi rakenne, joka tekee siitä pitkällä aikavälillä elinkelpoisen ja sallii sen vastaisuudessa toimia omien voimavarojensa varassa ilman valtion tukea.16.2.2 Alakohtainen kattavuus1) EFTAn valvontaviranomainen noudattaa tässä luvussa esitettyä yleistä lähestymistapaa pelastamis- ja rakennemuutostuen suhteen kaikilla aloilla(10). Aloilla, joilla tällä hetkellä on voimassa valtion tukea koskevia erityissääntöjä, sovelletaan tämän luvun määräyksiä kuitenkin ainoastaan siinä määrin kuin ne ovat erityisten alakohtaisten sääntöjen mukaisia. Erityisiä tukisääntöjä on tällä hetkellä teräs-, tekstiili- ja vaatetus-, keinokuitu-, moottoriajoneuvo- ja kuljetusalalla.16.2.3 ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan sovellettavuus1) Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävällä tuella on 16.1. kohdan 1 alakohdassa esitetyistä syistä jo itse luonteensa vuoksi taipumus vääristää kilpailua ja vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan. Sen vuoksi se yleensä kuuluu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja vaatii poikkeuspäätöstä.2) Ainoan yleisen poikkeuksen muodostaa tuki, jonka määrä on liian pieni vaikuttaakseen huomattavasti valtioiden väliseen kauppaan. Merkitykseltään vähäisen tuen rajaksi on asetettu 50 000 ecua erikseen kahta laajaa kululajia varten (investointikulut ja muut kulut) kaikista lähteistä ja tukijärjestelmistä kolmen vuoden aikana saatu tuki(11). Merkitykseltään vähäisen tuen sääntöä ei voida soveltaa aloilla, joille on laadittu erityissäännöt(12).3) Rakennemuutoksiin voidaan myöntää tukea monessa muodossa, muun muassa pääomahuollon, velan kuoletuksen, lainojen, korkotuen, verohelpotusten tai sosiaaliturvamaksuhelpotusten ja lainatakuiden kautta. Pelastaminen on kuitenkin rajoitettava markkinakoroilla myönnettäviin lainoihin tai lainojen takaamiseen (katso jäljempänä 16.3.1 kohdan 1 alakohta). Tuen lähteenä voi olla mikä tahansa hallinnon taso, niin keskus-, alue- kuin paikallishallintokin, ja mikä tahansa "julkinen yritys" sellaisena kuin se on määritelty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevassa 1 kohdassa mainitun säädöksen 2 artiklassa(13). Näin ollen pelastamiseen tai rakennemuutoksiin myönnettävä tuki voi olla peräisin valtion hallintayhtiöiltä tai julkisilta sijoitusyhtiöiltä(14).4) EFTAn valvontaviranomaisen käyttämä menetelmä sen määrittelemiseksi, milloin valtion tuoma uusi pääoma yrityksiin, jotka jo ovat valtion omistuksessa tai tulevat kokonaan tai osittain valtion omistamiksi tämän toimenpiteen seurauksena, on valtion tukea, esitetään näiden sääntöjen 20 luvussa. Menetelmän perustana käytetään markkinataloudellista sijoittajaperiaatetta, joka merkitsee sitä, että yrityksen saama rahoitus tai takaus ei ole tukea, mikäli markkinatalouden vallitessa järkiperäisesti toimiva yksityinen sijoittaja olisi suorittanut rahoituksen.5) Kun valtio rahoittaa tai takaa taloudellisissa vaikeuksissa olevaa yritystä, oletetaan kuitenkin, että kyseessä on valtion tuki. Sen vuoksi tällaisista tapahtumista on etukäteen ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tuesta on ehdottomasti kyse silloin, kun koko teollisuudenala on vaikeuksissa tai kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista.6) Tukea saavan yrityksen omistussuhteissa tapahtuneet muutokset eivät vaikuta pelastamiseen tai rakennemuutoksiin myönnetyn tuen arviointiin. Valvontaa ei siis voida välttää siirtämällä yritys toiselle oikeussubjektille tai omistajalle.16.2.4 Poikkeuksen perusteet1) ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohta antaa mahdollisuuden poikkeuksen myöntämiseen 61 artiklan 1 kohdan mukaiselle tuelle. Ainoa peruste poikkeuksen myöntämiselle vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin tarkoitetun avun osalta - lukuun ottamatta 61 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla poikkeukseen oikeuttavia luonnonmullistuksia ja poikkeuksellisia tapahtumia, joita nämä säännöt eivät koske - on 61 artiklan 3 kohdan c alakohta. EFTAn valvontaviranomainen voi tämän säännön nojalla myöntää luvan tukeen "tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla".2) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävä tuki voi edistää taloudellisen toiminnan kehitystä vaikuttamatta haitallisesti sopimuspuolten väliseen kauppaan, mikäli tuki täyttää jäljempänä 16.3 kohdassa asetetut ehdot, ja hyväksyy sen vuoksi tällaisen tuen näillä ehdoilla. Kun pelastamisen tai rakennemuutoksen kohteena olevat yritykset sijaitsevat tukialueilla, EFTAn valvontaviranomainen ottaa huomioon 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan sisältämät alueelliset seikat 16.3.2.3 kohdassa kuvatulla tavalla.16.3 Pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävän tuen hyväksymisen yleiset ehdot16.3.1 Pelastamiseen myönnettävä tuki1) Jotta EFTAn valvontaviranomainen voisi hyväksyä edellä määritellyn pelastamiseen myönnettävän tuen, tämän tuen on jatkuvasti täytettävä seuraavat perusedellytykset(15):- sen on oltava maksuvalmiustukea lainantakausten tai normaalilla kaupallisella korolla myönnettävien lainojen muodossa;- sen on rajoituttava määrään, joka on välttämätön yrityksen pitämiseksi toiminnassa (esimerkiksi palkkakustannukset ja rutiinitoimitukset kattava summa);- sitä saadaan maksaa ainoastaan välttämättömän ja toteuttamiskelpoisen elvytyssuunnitelman laatimiseen tarvittavaksi ajaksi (yleensä alle kuudeksi kuukaudeksi)(16);- sen on oltava perusteltua vakavien sosiaalisten vaikeuksien vuoksi, eikä sillä saa olla kohtuuttomia haittavaikutuksia muiden EFTA-valtioiden tai EY:n jäsenvaltioiden yrityselämään.2) Lisäehtona on myös se, että pelastamisen on periaatteessa oltava kertakaikkinen tapahtuma. Sarja pelastustoimenpiteitä, jotka itse asiassa pelkästään pitävät yllä entistä tilannetta, lykkäävät väistämätöntä tapahtumaa ja siirtävät siihen liittyvät teolliset ja sosiaaliset ongelmat muille, tehokkaammille yrityksille ja muille EFTA-valtioille tai EY:n jäsenvaltioille, on selvästi hylättävä vaihtoehto. Pelastamistuki olisi sen vuoksi yleensä annettava kertakaikkisena rajoitetun ajanjakson kuluessa, jolloin yrityksen tulevaisuutta voidaan arvioida.3) Pelastamistukea ei tarvitse maksaa yhdessä erässä. Voi olla jopa suotavaa jakaa se useampaan erään, joiden maksaminen edellyttää erikseen suoritettavaa arviota, hyvinkin nopeasti vaihtuvien ulkoisten seikkojen huomioon ottamiseksi tai vaikeuksissa olevan yrityksen saamiseksi ryhtymään tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin.4) Sovellettaessa edellä olevia ehtoja pieniin ja keskisuuriin yrityksiin EFTAn valvontaviranomainen ottaa huomioon tämänkokoisten yritysten erityispiirteet.5) Pelastamistuen hyväksyminen ei vaikuta myöhempään rakennemuutostuen hyväksymiseen, joka on arvioitava omista lähtökohdistaan.16.3.2 Rakennemuutostuki16.3.2.1 Perusnäkökulma1) Rakennemuutoksiin myönnettävä tuki aiheuttaa erityistä huolta kilpailun suhteen, koska se voi siirtää kohtuuttoman suuren osan sopeuttamistaakasta ja siihen liittyvistä sosiaalisista ja teollisista ongelmista muille, ilman tukea toimeen tuleville yrityksille ja muille EFTA-valtioille tai EY:n jäsenvaltioille. Yleisenä periaatteena olisi sen vuoksi oltava rakennemuutostuen salliminen ainoastaan olosuhteissa, joissa tuen hyväksymisen voidaan osoittaa olevan sopusoinnussa ETA-sopimuksen toiminnan kanssa. Tämä on mahdollista ainoastaan silloin, kun täytetään tiukat vaatimukset ja tuen mahdolliset vääristävät vaikutukset otetaan täysin huomioon.16.3.2.2 Yleiset ehdot1) Jotta EFTAn valvontaviranomainen voisi hyväksyä rakennemuutostuen, sitä koskevan suunnitelman on täytettävä kaikki seuraavat yleiset ehdot, ottaen huomioon jäljempänä esitetyt tukialueita ja PK-yrityksiä koskevat erityissäännöt:a) Elinkelpoisuuden palauttaminenKaikkien rakennemuutossuunnitelmien välttämätön edellytys on se, että niiden on palautettava yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus ja terveys kohtuullisessa ajassa ja sen tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen oletusten pohjalta. Tämän vuoksi rakennemuutostuki on liitettävä rakennemuutos-/elvytysohjelmaan, joka on kaikkine merkityksellisine yksityiskohtineen toimitettava EFTAn valvontaviranomaiselle. Suunnitelman on palautettava yrityksen kilpailukyky kohtuullisessa ajassa. Elinkelpoisuuden paranemisen on pääasiassa johduttava rakennemuutossuunnitelmaan sisältyvistä sisäisistä toimenpiteistä, ja se saa johtua ainoastaan sellaisista ulkoisista tekijöistä kuten hintojen nousu ja kysynnän kasvu, joihin yritys ei voi paljon vaikuttaa, mikäli markkinoita koskevat oletukset ovat yleisesti tunnustettuja. Menestykselliseen rakennemuutokseen olisi sisällyttävä rakenteellisesti tappiollisten toimintojen lopettaminen.Täyttääkseen elinkelpoisuusvaatimuksen rakennemuutossuunnitelman on katsottava voivan tehdä yritys kykeneväksi kattamaan kaikki kustannuksensa, mukaan lukien poistot ja viranomaisten määräämät maksut, ja aikaansaada tietty vähimmäistuotto pääomalle niin, että yritys ei rakennemuutoksen tultua suoritetuksi enää tarvitse lisää valtion tukea ja kykenee kilpailemaan markkinoilla omin avuin. Pelastamiseen tarkoitetun tuen tavoin myös rakennemuutostukea olisi sen vuoksi yleensä myönnettävä ainoastaan kerran.b) Tuen aiheuttamien liiallisten kilpailunvääristymien välttäminenRakennemuutostuen myöntämisen edellytyksenä on myös se, että ryhdytään toimenpiteisiin kilpailijoille mahdollisesti aiheutuvien kielteisten vaikutusten torjumiseksi sikäli kuin mahdollista. Muussa tapauksessa tuki olisi "vastoin yhteistä etua", eikä sille voitaisi myöntää poikkeusta 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.Jos kysyntä- ja tarjontatilannetta objektiivisesti arvioitaessa havaitaan rakenteellista ylituotantokapasiteettia ETA-sopimuksen piiriin kuuluvan alueen markkinoilla, joilla tuen vastaanottaja toimii, rakennemuutossuunnitelman on edistettävä kyseisiä markkinoita palvelevan teollisuuden rakennemuutosta siinä määrin kuin vastaanotetun tuen suuruus edellyttää, supistamalla tai lakkauttamalla peruuttamattomasti kapasiteettia. Supistaminen tai lakkauttaminen on peruuttamaton silloin, kun tuotantovälineet on romutettu, tehty pysyvästi kyvyttömiksi tuottamaan entisellä nopeudella tai muutettu pysyvästi toiseen käyttöön. Kapasiteetin myynti kilpailijoille ei tässä tapauksessa riitä, paitsi mikäli tuotantolaitos myydään käytettäväksi sellaisessa osassa maailmaa, jossa sen toiminnan jatkuminen todennäköisesti ei vaikuta merkittävästi ETA-sopimuksen piiriin kuuluvan alueen kilpailutilanteeseen.Periaatteesta, jonka mukaan kapasiteettia on supistettava saadun tuen suhteessa, voidaan poiketa, jos tällainen supistaminen todennäköisesti selvästi heikentäisi markkinoiden rakennetta, esimerkiksi aiheuttamalla monopolin tai tiukan oligopolitilanteen.Jos sen sijaan ETA-sopimuksen piiriin kuuluvan alueen markkinoilla, joilla tuen vastaanottaja toimii, ei esiinny mitään rakenteellista ylituotantokapasiteettia, EFTAn valvontaviranomainen ei yleensä vaadi kapasiteetin supistamista tuen saamisen edellytyksenä. On kuitenkin osoitettava, että tuki käytetään ainoastaan yrityksen elinkelpoisuuden palauttamiseen ja että se ei tee tuen vastaanottajalle mahdolliseksi rakennemuutossuunnitelman toteuttamisaikana laajentaa tuotantokapasiteettiaan, paitsi siinä määrin kuin on välttämätöntä elinkelpoisuuden palauttamiseksi vääristämättä samalla kilpailua liiallisesti. Varmistaakseen, että tuki ei vääristä kilpailua siinä määrin, että se olisi yhteisen edun vastaista, EFTAn valvontaviranomainen voi asettaa tarpeellisiksi katsomiaan ehtoja ja velvoitteita.c) Tuki suhteutetaan rakennemuutosten kustannuksiin ja hyötyynTuen määrä ja intensiteetti on rajoitettava rakennemuutoksen vaatimaan ehdottomaan minimiin, ja se on suhteutettava odotettavissa olevaan hyötyyn. Sen vuoksi tuen saajien odotetaan yleensä osallistuvan rakennemuutossuunnitelmaan huomattavassa määrin omilla varoillaan tai ulkopuolisista kaupallisista lähteistä saadun rahoituksen turvin. Vääristävän vaikutuksen rajoittamiseksi tuki on myönnettävä sellaisessa muodossa, että se ei tuo yritykseen ylimääräisiä käteisvaroja, jotka voitaisiin käyttää aggressiiviseen, markkinoita vääristävään toimintaan, joka ei liity rakennemuutosprosessiin. Mitään osaa tuesta ei myöskään pidä käyttää uusien, rakennemuutoksen kannalta tarpeettomien, investointien rahoitukseen. Yrityksen taloudelliseen rakennemuutokseen myönnettävän tuen ei pidä liiallisesti supistaa yrityksen maksettaviksi asetettuja maksuja.Jos tukea käytetään aikaisempien tappioiden seurauksena syntyneiden velkojen kuolettamiseen, tappioihin liittyvät verohelpotukset on peruutettava, eikä niitä saa pitää yllä tulevien voittojen vähennyksinä tai myydä tai siirtää kolmansille osapuolille, koska yritys muussa tapauksessa saisi tuen kahteen kertaan.d) Rakennemuutossuunnitelman täytäntöönpano ja ehtojen noudattaminenYrityksen on toteutettava kokonaisuudessaan EFTAn valvontaviranomaiselle esitetty ja sen hyväksymä rakennemuutossuunnitelma ja täytettävä kaikki muut EFTAn valvontaviranomaisen päätöksessä annetut velvoitteet. Muussa tapauksessa, ellei alkuperäistä päätöstä muuteta asianomaisen EFTA-valtion tekemän uuden ilmoituksen perusteella, EFTAn valvontaviranomainen ryhtyy toimenpiteisiin rakennemuutossuunnitelman täytäntöönpanemiseksi kokonaisuudessaan. Näihin toimenpiteisiin voi sisältyä maksetun tuen takaisin vaatiminen, jos tuen kohteena olevan toiminnan ei ole todettu olevan ETA-sopimuksen toiminnan mukaista.e) Valvonta ja vuosikertomusRakennemuutossuunnitelman toteuttamista, etenemistä ja onnistumista valvotaan vaatimalla yksityiskohtaisten vuosikertomusten esittämistä EFTAn valvontaviranomaiselle. Vuosikertomukseen on sisällytettävä kaikki tiedot, joiden avulla EFTAn valvontaviranomainen voi seurata hyväksytyn rakennemuutosohjelman toteuttamista, yrityksen tuen vastaanottamista ja sen taloudellista asemaa sekä EFTAn valvontaviranomaisen hyväksymispäätöksessä asetettujen ehtojen ja velvoitteiden noudattamista. Jos esiintyy erityistä tarvetta tarkistaa tärkeitä tietoja, kuten tietoja lakkauttamisesta, kapasiteetin supistamisesta ym., EFTAn valvontaviranomainen voi pyytää useammin esitettäviä raportteja.16.3.2.3 Rakennemuutostuen ehdot tukialueilla1) EFTAn valvontaviranomainen ottaa huomioon alueellisen kehityksen tarpeet arvioidessaan rakennemuutostuen myöntämistä tukialueilla. Se seikka, että vaikeuksissa oleva yritys sijaitsee tukialueella, ei kuitenkaan anna aihetta täysin sallivaan asennoitumiseen rakennemuutostuen suhteen. Aluetta ei auta keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä se, että rakenteellisista tai muista syistä lopulta epäonnistumaan tuomittuja yrityksiä pönkitetään keinotekoisesti.2) Ottaen huomioon, että alueellisen kehityksen edistämiseen käytettävissä olevat kansalliset voimavarat ovat rajoitetut, on alueen oman edun mukaista käyttää nämä niukat voimavarat elinkelpoisen ja kestävän vaihtoehtoisen toiminnan kehittämiseen niin pian kuin mahdollista. Kilpailun vääristymistä on pyrittävä minimoimaan myös tukialueilla sijaitsevien yritysten saaman tuen osalta.3) Edellä 16.3.2.2. kohdassa lueteltuja edellytyksiä voidaan siis soveltaa yhtäläisesti myös tukialueisiin, silloinkin kun ajatellaan alueellisen kehityksen tarpeita. Rakennemuutostoimenpiteiden tuloksena on ennen kaikkea oltava taloudellisesti elinkelpoinen yritys, joka edistää alueen todellista kehitystä vaatimatta jatkuvaa tukea. Toistuvasti annettavaa tukea ei siis katsota yhtään suopeammin kuin tukialueen ulkopuolella sijaitsevilla alueillakaan. Rakennemuutossuunnitelmia on samalla tavoin seurattava ja valvottava. Kilpailun liiallisen vääristymisen välttämiseksi tuki on myös suhteutettava rakennemuutoksen kustannuksiin ja hyötyyn. Tukialueilla voidaan kuitenkin osoittaa hieman enemmän joustavuutta kapasiteetin supistamisvaatimuksen suhteen tapauksissa, joissa markkinoilla vallitsee rakenteellinen ylikapasiteetti. Jos se on alueellisen kehityksen tarpeiden kannalta perusteltua, EFTAn valvontaviranomainen vaatii tukialueilla pienempää kapasiteetin supistusta tätä tarkoitusta varten kuin muilla alueilla ja tekee eron niiden alueiden välillä, jotka ovat oikeutettuja aluetukeen ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla ja niiden, jotka ovat oikeutettuja siihen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, ottaakseen huomioon ensiksi mainittujen alueiden alueellisten ongelmien vakavamman luonteen.4) Kaiken uusiin investointeihin tarkoitetun tuen, joka ei ole välttämätöntä rakennemuutoksen kannalta, on pysyteltävä EFTAn valvontaviranomaisen hyväksymän aluetuen rajoissa.16.3.2.4 Pienten ja keskisuurten yritysten rakennemuutoksiin myönnettävä tuki1) Edellyttäen, että tuen intensiteetti ei ylitä hyväksyttäviä rajoja, pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä tuki vaikuttaa yleensä vähemmän kaupankäynnin edellytyksiin kuin suurille yrityksille myönnettävä tuki, ja taloudellinen hyöty korvaa todennäköisemmin kilpailuun kohdistuvat haittavaikutukset(17). Tämä pätee myös rakennemuutostukeen. Näin ollen EFTAn valvontaviranomainen voi hyvällä syyllä suhtautua sallivammin tällaiseen tukeen silloin, kun sitä myönnetään PK-yrityksille.2) Näiden sääntöjen 10 luku, joka koskee pienille ja keskisuurille yrityksille (PK-yrityksille) myönnettävää tukea, sisältää yhtenäisen PK-yritysten määritelmän valtion tuen valvontaa varten.3) EFTAn valvontaviranomainen ei vaadi, että PK-yrityksille myönnettävän rakennemuutostuen olisi täytettävä samat tiukat ehdot kuin suurten yritysten rakennemuutostuki, varsinkaan kapasiteetin supistamisen ja raportointivelvollisuuden osalta.16.3.2.5 Rakennemuutosten sosiaalisiin kustannuksiin myönnettävä tuki1) Rakennemuutossuunnitelmiin sisältyy yleensä niiden kohteena olevan toiminnan supistaminen tai lakkauttaminen. Yrityksen toiminnan karsiminen on usein välttämätöntä järkiperäistämisen ja tehokkuuden vuoksi, täysin riippumatta niistä kapasiteetin supistuksista, jotka saattavat olla tuen myöntämisen ehtona, jos toimiala kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista. Syistä riippumatta tällaiset toimenpiteet yleensä johtavat yrityksen työvoiman supistamiseen.2) EFTA-valtioiden ja EY:n jäsenvaltioiden työlainsäädäntö voi sisältää yleisiä sosiaaliturvaohjelmia, joiden nojalla työttömyyskorvaukset ja varhaiseläkkeet maksetaan suoraan työttömiksi jääville työntekijöille. Tällaisia ohjelmia ei ole katsottava 61 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtion tueksi, mikäli valtio asioi suoraan työntekijöiden kanssa ilman yrityksen mukanaoloa.3) Työntekijöiden saamien suorien työttömyyskorvausten ja varhaiseläkkeiden lisäksi käytetään laajalti yleisiä sosiaalisia tukijärjestelmiä, joiden puitteissa valtio korvaa yrityksen työttömille työntekijöille maksamat edut, jotka ylittävät yrityksen lakisääteiset ja sopimuksiin perustuvat velvoitteet. Silloin, kun tällaiset järjestelmät ovat käytettävissä yleisesti, ilman alakohtaisia rajoituksia, kenen tahansa työntekijän osalta, joka täyttää ennalta määritellyt ja automaattiset myöntämisehdot, niitä ei pidetä 61 artiklan 1 kohdan mukaisena tukena rakennemuutosta suorittavalle yritykselle. Jos näitä järjestelmiä sen sijaan käytetään tiettyjen toimialojen rakennemuutoksiin, ne voivat valikoivan käyttötapansa vuoksi hyvinkin olla tukea.4) Ne velvoitteet maksaa työttömyyskorvauksia ja/tai varhaiseläkettä, jotka yrityksellä itsellään on työlainsäädännön tai työehtosopimusten nojalla, ovat osa yrityksen normaaleja kustannuksia, jotka sen on katettava omista varoistaan. Tämän vuoksi kaikkinainen valtion avustus näiden kustannusten kattamiseksi on katsottava tueksi. Tämä pätee riippumatta siitä, suoritetaanko maksut suoraan yritykselle vai ohjataanko ne valtion viraston kautta työntekijöille.5) EFTAn valvontaviranomainen suhtautuu myönteisesti tällaiseen tukeen, sillä se tuottaa taloudellista hyötyä laajemmalti kuin ainoastaan kyseiselle yritykselle, helpottaa rakennemuutosta ja lieventää taloudellista ahdinkoa sekä usein pelkästään tasoittaa kansallisen lainsäädännön yrityksille asettamien velvoitteiden eroja.6) Paitsi työttömyyskorvauksiin ja varhaiseläkkeisiin, tukea myönnetään usein tietyn rakennemuutostapauksen yhteydessä koulutukseen, neuvontaan ja käytännön apuun uuden työpaikan löytämiseksi, muuttoapuun sekä ammatilliseen koulutukseen ja apuun työntekijöille, jotka haluavat perustaa oman yrityksen. EFTAn valvontaviranomainen ottaa johdonmukaisesti myönteisen kannan tällaisen tuen suhteen.7) Tukea, joka myönnetään yksinomaan rakennemuutoksen vuoksi työpaikkansa menettävien työntekijöiden hyväksi suoritettaviin sosiaalisiin toimenpiteisiin, ei oteta huomioon määriteltäessä edellä 16.3.2.2. kohdan b alakohdassa tarkoitettua kapasiteetin supistamisen laajuutta.16.4 PK-yritysten pelastamiseen tai rakennemuutoksiin tarkoitetut ohjelmat1) EFTAn valvontaviranomainen on valmis hyväksymään pelastamis- ja rakennemuutosohjelmat, jotka koskevat 10.2. kohdassa olevan määritelmän mukaisia PK-yrityksiä. Se käsittelee asian normaalin kahden kuukauden määräajan kuluessa siitä, kun se on saanut täydelliset tiedot, ellei ohjelma täytä nopeutetun käsittelyn ehtoja, jolloin EFTAn valvontaviranomaisen on käsiteltävä asia 20 arkipäivän kuluessa(18). Ohjelmissa on selvästi määriteltävä tukikelpoiset yritykset, olosuhteet joissa pelastamiseen tai rakennemuutoksiin tarkoitettu tuki voidaan myöntää sekä myönnettävissä olevan tuen enimmäismäärä. Hyväksymisen ehtona on, että ohjelman toiminnasta laaditaan vuosikertomus, joka sisältää näiden sääntöjen 30 luvussa sekä liitteessä III ja IV määritellyt tiedot. Kertomuksiin on myös sisällytettävä luettelo kaikista tukea saaneista yrityksistä, ja luettelosta on käytävä ilmi yrityksen nimi, alakohtainen koodi - joka vastaa NACEn(19) kaksinumeroista alakohtaista luokituskoodia - työntekijöiden määrä, vuotuinen liikevaihto, kunakin vuonna myönnetyn tuen määrä sekä ilmoitus siitä, onko pelastamiseen tai rakennemuutoksiin saatu tukea kahtena aikaisempana vuotena ja mikäli on, aikaisemmin myönnetty kokonaismäärä.2) Hyväksytyn ohjelman ulkopuolella PK-yrityksille myönnettävästä pelastamis- ja rakennemuutostuesta on ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle samalla tavoin kuin suurten yritysten kyseessä ollen. Merkitykseltään vähäisen tuen ehdot täyttävistä pelastamis- ja rakennemuutostuista tai tukiohjelmista (katso edellä 16.2.3. kohta) ei tarvitse ilmoittaa.16.5 Sääntöjen voimassaoloaika ja tarkistaminenEFTAn valvontaviranomainen noudattaa näitä sääntöjä arvioidessaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen tai rakennemuutoksiin myönnettävää tukea kolmen vuoden ajan niiden antamisesta lukien. Ennen tämän ajanjakson päättymistä se tarkistaa sääntöjen toiminnan."Tehty Brysselissä 16 päivänä marraskuuta 1994.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaPuheenjohtajaKnut ALMESTAD(1) EYVL N:o L 231, 3.9.1994, s. 1 ja Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1(2) Jäljempänä valtion tukea koskevat säännöt(3) EYVL N:o L 263, 13.10.1994, s. 22 ja Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosa N:o 38, 13.10.1994, s. 1(4) Tämä luku vastaa yhteisön ohjeita vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävästä valtion tuesta, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994 (toistaiseksi julkaisematta)(5) 227-228 kohta ja 177 kohta (vertaa ETA-sopimuksen liitteessä XV oleva 33 kohta)(6) Katso erityisesti ETI (= Euroopan tuomioistuin) 14.2.1990, tapaus C-301/87, Ranska v. komissio [1990] ECR (= Kokoelma tuomioistuimen oikeuskäytännöstä) I-307 (Boussac); ETI 21.3.1990, tapaus C-142/87, Belgia v. komissio [1990] ECR I-959 (Tubmeuse); ETI 21.3.1991, tapaus C-303/88, Italia v. komissio [1991] ECR I-1433 (ENI-Lanerossi) [1991] ECR I-1603; ETI 21.3.1991, tapaus C-305/89, Italia v. komissio (Alfa Romeo). Katso myös ETI 14.11.1984, tapaus 323/82, Intermills v. komissio [1984] ECR 3809; ETI 13.3.1985, tapaus 296 ja 318/82, Alankomaat ja Leeuwarder Papierwarenfabriek v. komissio [1985] ECR 809; ETI 10.7.1986, tapaus 234/84, Belgia v. komissio [1986] ECR 2263 (Meura)(7) Katso näiden sääntöjen 19 luku(8) Katso näiden sääntöjen 20 luku(9) Katso näiden sääntöjen 10 luku(10) Katso näiden sääntöjen III osa(11) Katso näiden sääntöjen 12 luku, jossa käsitellään merkitykseltään vähäisen tuen säännön soveltamista ja täytäntöönpanoa(12) Katso edellä 16.2.2. kohdan 1 alakohta(13) Komission direktiivi 80/723/ETY, annettu 25 kesäkuuta 1980, jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta(14) Katso ETI 22.3.1977, tapaus 78/76, Steinike und Weinlig v. Saksa, [1977] ECR 595; Crédit Lyonnais/Usinor-Sacilor, komission lehdistötiedote IP(91) 1045.(15) Nämä edellytykset on esitetty näiden sääntöjen 16 luvussa sellaisina kuin EFTAn valvontaviranomainen ne alunperin hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994, ja ne vastaavat komission kilpailupolitiikkaa koskevassa kahdeksannessa kertomuksessa olevaa 228 kohtaa pelastamis- ja rakennemuutostuen valvonnasta(16) Jos EFTAn valvontaviranomainen ei ole saanut päätökseen rakennemuutossuunnitelman tutkintaa sen määräajan päättyessä, joksi pelastamistuki oli hyväksytty, se suhtautuu myönteisesti pelastamistuen pidentämiseen kunnes tutkinta on suoritettu loppuun (katso 23. kilpailukertomuksen 527 kohta).(17) Katso 10 luku, pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävää tukea koskevat säännöt(18) Katso näiden sääntöjen 11 luku(19) Euroopan yhteisön taloudellisen toiminnan yleisluokitus, julkaisija Euroopan yhteisöjen tilastokeskus


Avis juridique important

|

32003D0155

2003/155/EY: Neuvoston päätös, tehty 16 päivänä joulukuuta 2002, huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa usein käytettävistä huumausaineiden lähtöaineista ja kemiallisista aineista tehdyn Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä

Virallinen lehti nro L 064 , 07/03/2003 s. 0028 - 0029

Neuvoston päätös,tehty 16 päivänä joulukuuta 2002,huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa usein käytettävistä huumausaineiden lähtöaineista ja kemiallisista aineista tehdyn Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä(2003/155/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 4 kohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto valtuutti 5 päivänä huhtikuuta 2001 komission neuvottelemaan Turkin kanssa sopimuksen huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa usein käytettävistä huumausaineiden lähtöaineista ja kemiallisista aineista, jäljempänä "sopimus".(2) Yhteisön olisi tehostettava huumausaineiden kemiallisten lähtöaineiden Turkkiin suuntautuvien toimitusten valvontaa, sillä näitä aineita tuodaan yhteisöön takaisin heroiinina tai muina psykotrooppisina tai huumaavina aineina.(3) Neuvoston olisi annettava komissiolle valtuudet hyväksyä neuvoston nimeämän erityiskomitean kuulemisen yhteisön puolesta jälkeen muutokset silloin, kun sopimuksessa määrätään, että yhteisen seurantaryhmän on ne tehtävä. Nämä valtuudet on kuitenkin rajattava koskemaan sopimusten liitteiden muuttamista silloin, kun muutos koskee huumausaineiden lähtöaineita ja kemiallisia aineita koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan jo kuuluvia aineita.(4) Sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan sopimus huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa usein käytettävistä huumausaineiden lähtöaineista ja kemiallisista aineista.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artikla1. Komissio, jota jäsenvaltioiden edustajat avustavat, edustaa yhteisöä sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetussa yhteisessä seurantaryhmässä.2. Komissiolla on valtuudet hyväksyä sopimuksen liitteiden muutokset, jotka yhteinen seurantaryhmä tekee sopimuksen 10 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.Tässä tehtävässä komissiota avustaa neuvoston nimeämä erityiskomitea, jonka tehtävänä on vahvistaa yhteinen kanta.3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valtuutus koskee ainoastaan aineita, jotka jo kuuluvat lähtöaineita ja kemiallisia aineita koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.3 artiklaNeuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa sopimus.4 artiklaNeuvoston puheenjohtaja vaihtaa sopimuksen 12 artiklassa määrätyt asiakirjat yhteisön puolesta(1).5 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Fischer Boel(1) Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: Neuvoston päätös (EU) 2015/634, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean belgialaisen jäsenen nimeämisestä

text:
               23.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 104/16

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/634,
   annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015,
   Euroopan talous- ja sosiaalikomitean belgialaisen jäsenen nimeämisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 302 artiklan,
   ottaa huomioon Belgian hallituksen ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 13 päivänä syyskuuta 2010 päätöksen 2010/570/EU, Euratom Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimeämisestä 21 päivänä syyskuuta 2010 alkavaksi ja 20 päivänä syyskuuta 2015 päättyväksi kaudeksi (1).

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 24 päivänä kesäkuuta 2014 päätöksen 2014/411/EU, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean belgialaisen jäsenen nimeämisestä (2).

               (3)

               Kyseisen Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenen paikka on vapautunut Alessandro GRUMELLIin toimikauden päätyttyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimetään Ferdinand WYCKMANS, Algemeen Secretaris Landelijke bediendencentrale – Nationaal Verbond voor Kaderpersoneel Noordergewest (LBC-NVK), Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 20 päivään syyskuuta 2015.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 20 päivänä huhtikuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. DŪKLAVS

      (1)  EUVL L 251, 25.9.2010, s. 8.

      (2)  EYVL L 190, 28.6.2014, s. 82.


title: 2010/621/EU: Neuvoston päätös, annettu 8 päivänä lokakuuta 2010 , Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

text:
               19.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 273/2

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 8 päivänä lokakuuta 2010,
   Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta
   (2010/621/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdenmukaistaakseen viisumipolitiikkansa luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (1) säännösten kanssa eräät jäsenvaltiot ovat myöntäneet viisumivapauden Brasilian liittotasavallan, jäljempänä ’Brasilia’, kansalaisille ennen liittymistään unioniin, sillä Brasilia kuuluu niihin kolmansiin maihin, joiden kansalaisiin ei sovelleta viisumipakkoa.

               (2)

               Perustuslaillisista syistä Brasilia ei voi yksipuolisesti myöntää viisumivapautta jäsenvaltioille, vaan tämä edellyttää viisumivapaussopimuksen tekemistä, jonka maan parlamentti ratifioi.

               (3)

               Brasilialla on useimpien jäsenvaltioiden kanssa kahdenvälinen viisumivapaussopimus, joka on tehty joko ennen näiden valtioiden liittymistä unioniin tai ennen yhteisen viisumipolitiikan käyttöönottoa. Unionissa on kuitenkin vielä neljä jäsenvaltiota, joiden kanssa Brasilia ei ole tehnyt kahdenvälistä viisumivapaussopimusta, ja tästä syystä Brasilia vaatii edelleen viisumin kyseisten jäsenvaltioiden kansalaisilta lyhytaikaista oleskelua varten.

               (4)

               Yhteisen viisumipolitiikan luonteen vuoksi ja koska unionilla on yksinomainen ulkoinen toimivalta tällä alalla, vain unioni voi neuvotella ja tehdä viisumivapaussopimuksen, eivätkä yksittäiset jäsenvaltiot.

               (5)

               Koska Brasilia ei ole tarjonnut vastavuoroista kohtelua tietyille jäsenvaltioille, neuvosto valtuutti 18 päivänä huhtikuuta 2008 tehdyllä päätöksellä komission neuvottelemaan unionin ja Brasilian välisen sopimuksen lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta, jotta voidaan varmistaa täysin vastavuoroinen viisumivapaus.

               (6)

               Sopimusta koskevat neuvottelut aloitettiin 2 päivänä heinäkuuta 2008, ja ne saatiin päätökseen 19 päivänä marraskuuta 2009.

               (7)

               Brysselissä 28 päivänä huhtikuuta 2010 parafoitu Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välinen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus olisi allekirjoitettava sillä varauksella, että se tehdään myöhemmin.

               (8)

               Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (2) mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen antamiseen, se ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (9)

               Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (3) mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen antamiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittaminen sillä varauksella, että sopimus tehdään (4).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta sillä varauksella, että sopimus tehdään.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 8 päivänä lokakuuta 2010.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. WATHELET

      (1)  EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

      (2)  EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Sopimuksen teksti julkaistaan yhdessä sen tekemistä koskevan päätöksen kanssa.


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2015/157, annettu 30 päivänä tammikuuta 2015 , Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta

text:
               31.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 26/29

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2015/157,
   annettu 30 päivänä tammikuuta 2015,
   Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 31 päivänä tammikuuta 2011 päätöksen 2011/72/YUTP (1).

               (2)

               Päätöksessä 2011/72/YUTP säädettyjä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2015. Kyseisen päätöksen uudelleentarkastelun perusteella näitä rajoittavia toimenpiteitä olisi jatkettava 31 päivään tammikuuta 2016. Kolmea henkilöä koskevat tiedot olisi muutettava.

               (3)

               Päätös 2011/72/YUTP olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2011/72/YUTP seuraavasti:

               1)

               Korvataan 5 artikla seuraavasti:
               ”5 artikla
               Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2016. Sitä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen. Sen voimassaoloa voidaan jatkaa tai sitä voidaan muuttaa tarpeen mukaan, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.”

               2)

               Muutetaan liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä tammikuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Neuvoston päätös 2011/72/YUTP, annettu 31 päivänä tammikuuta 2011, Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL L 28, 2.2.2011, s. 62).

      LIITE
      Korvataan päätöksen 2011/72/YUTP liitteessä olevat seuraavia henkilöitä koskevat merkinnät seuraavasti:

                  Nimike

                  Tunnistetiedot

                  Tuomion perustelut

                  3.

                  Moncef Ben Mohamed Ben Rhouma TRABELSI

                  Tunisialainen, syntynyt Tunisissa 4. maaliskuuta 1944, Saida DHERIFin poika, Yamina SOUIEIn puoliso, yritysjohtaja, asui osoitteessa 11 rue de France — Radès Ben Arous, kansallisen henkilökortin nro 05000799 haltija.
                  Kuollut 4. huhtikuuta 2011.

                  Tunisian viranomaiset suorittavat kyseisen (kuolleen) henkilön toimintaan kohdistuvaa oikeudellista tutkintaa, joka koskee osallistumista julkisten varojen väärinkäyttöön julkisen viran haltijan toimesta, osallisuutta julkisen viran haltijan aseman väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle ja aiheuttaa vahinkoa hallinnolle sekä osallisuutta julkisen viran haltijan vaikutusvallan väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa suoraan tai välillisesti perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle.

                  12.

                  Mohamed Adel Ben Mohamed Ben Rehouma TRABELSI

                  Tunisialainen, syntynyt Tunisissa 26. huhtikuuta 1950, Saida DHERIFin poika, Souad BEN JEMIAn puoliso, yritysjohtaja, asui osoitteessa 3 rue de la Colombe — Gammarth Supérieur, kansallisen henkilökortin nro 00178522 haltija.
                  Kuollut 27. tammikuuta 2011.

                  Tunisian viranomaiset suorittavat kyseisen (kuolleen) henkilön toimintaan kohdistuvaa oikeudellista tutkintaa, joka koskee osallistumista julkisten varojen väärinkäyttöön julkisen viran haltijan toimesta, osallisuutta julkisen viran haltijan aseman väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle ja aiheuttaa vahinkoa hallinnolle sekä osallisuutta julkisen viran haltijan vaikutusvallan väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa suoraan tai välillisesti perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle.

                  32.

                  Faouzi Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI

                  Tunisialainen, syntynyt Hammam — Soussessa 13. maaliskuuta 1947, Zohra BEN AMMARin puoliso, yritysjohtaja, asui osoitteessa rue El Moez — Hammam — Sousse, kansallisen henkilökortin nro 02800443 haltija.
                  Kuollut 25. helmikuuta 2011.

                  Tunisian viranomaiset suorittavat kyseisen (kuolleen) henkilön toimintaan kohdistuvaa oikeudellista tutkintaa, joka koskee osallistumista julkisten varojen väärinkäyttöön julkisen viran haltijan toimesta, osallisuutta julkisen viran haltijan aseman väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle ja aiheuttaa vahinkoa hallinnolle sekä osallisuutta julkisen viran haltijan vaikutusvallan väärinkäyttöön tarkoituksena tuottaa suoraan tai välillisesti perusteetonta hyötyä kolmannelle osapuolelle.


title: 2011/786/EU: Komission päätös, annettu 29 päivänä marraskuuta 2011 , turvallisuusvaatimuksista, jotka polkupyöriä, pikkulasten polkupyöriä ja polkupyörien tavaratelineitä koskevien eurooppalaisten standardien on täytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY mukaisesti  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               2.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 319/106

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 29 päivänä marraskuuta 2011,
   turvallisuusvaatimuksista, jotka polkupyöriä, pikkulasten polkupyöriä ja polkupyörien tavaratelineitä koskevien eurooppalaisten standardien on täytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY mukaisesti
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2011/786/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon yleisestä tuoteturvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2001/95/EY mukaan eurooppalaisten standardointielinten on laadittava eurooppalaisia standardeja. Näillä standardeilla olisi varmistettava, että tuotteet ovat direktiivissä vahvistetun yleisen turvallisuusvaatimuksen mukaisia.

               (2)

               Direktiivin 2001/95/EY mukaan tuotteen oletetaan olevan turvallinen, jos se on sellaisten vapaaehtoisten kansallisten standardien mukainen, joilla vahvistetaan kansallisiksi standardeiksi niitä eurooppalaisia standardeja, joiden viitetiedot komissio on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               (3)

               Direktiivin 2001/95/EY 4 artiklassa säädetään menettelystä eurooppalaisten standardien laatimista varten. Kyseisen menettelyn mukaan komissio vahvistaa erityiset turvallisuusvaatimukset, jotka eurooppalaisten standardien olisi täytettävä, ja antaa sitten standardien laatimista koskevat toimeksiannot eurooppalaisille standardointielimille.

               (4)

               Komissio julkaisee hyväksyttyjen eurooppalaisten standardien viitetiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               (5)

               Direktiivin 2001/95/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan niiden eurooppalaisten standardien viitetiedot, jotka eurooppalaiset standardointielimet ovat hyväksyneet ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa ja ilman komission esittämää toimeksiantoa, voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jos kyseiset standardit varmistavat mainitussa direktiivissä säädetyn yleisen turvallisuusvaatimuksen täyttymisen.

               (6)

               Komission päätöksen 2006/514/EY (2) nojalla Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistiin seuraavien eurooppalaisten standardien viitetiedot: EN 14764:2005 (kaupunki- ja retkipolkupyörät), EN 14766:2005 (maastopolkupyörät), EN 14781:2005 (kilpapolkupyörät) ja EN 14872:2006 (polkupyörien tavaratelineet).

               (7)

               Näistä neljästä päätökseen 2006/514/EY sisältyvästä eurooppalaisesta standardista ei ole annettu direktiivin 2001/95/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaista komission toimeksiantoa.

               (8)

               Euroopan standardointikomitea (CEN) on ilmoittanut aikovansa tarkistaa eurooppalaisia standardeja EN 14764:2005, EN 14766:2005, EN 14781:2005 ja EN 14872:2006. Kyseisten standardien tarkistuksen jälkeisten uusien versioiden viitetietoja ei voida julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, koska ei ole olemassa komission toimeksiantoa, jossa vahvistetaan erityiset turvallisuusvaatimukset.

               (9)

               Näin ollen komission olisi vahvistettava polkupyöriä ja polkupyörien tavaratelineitä koskevat erityiset turvallisuusvaatimukset, jotta eurooppalaisille standardointielimille voidaan antaa toimeksianto eurooppalaisten standardien laatimiseksi kyseisten vaatimusten perusteella.

               (10)

               Jos sellaiset pikkulasten polkupyörät, joita ei katsota leluturvallisuusdirektiivissä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/48/EY (3)) tarkoitetuiksi leluiksi, ovat vaarallisia, lapsille voi aiheutua vakavia vammoja päähän, rintakehään, vatsaan tai raajoihin varsinkin kaatumisen seurauksena.

               (11)

               Pyöräilevät lapset loukkaantuvat usein leikkiessään tai ajaessaan liian kovalla vauhdilla (4), ja he ovat erityisen herkkiä kaatumaan, koska heidän motoriset taitonsa kehittyvät vähitellen heidän kasvaessaan ja koska he vasta opettelevat polkupyörän käsittelytaitoa, johon kuuluu kyky väistää esteitä, jalankulkijoita ja muita pyöräilijöitä. Nämä seikat sekä se, että lapsilla kehon painopiste sijaitsee korkeammalla, vaikeuttavat tasapainon säilyttämistä.

               (12)

               Henkilövahinkojen tietokannan (Injury Data Base) mukaan 37 prosenttia pyöräillessä loukkaantuneista EU:ssa oli 5–9-vuotiaita lapsia. (5) Vaikka kyseisistä onnettomuuksista merkittävä osa tapahtuu tieliikenteessä, onnettomuuksia sattuu paljon myös leikin yhteydessä, kun pyöräilevät lapset törmäävät esineisiin tai toisiin ihmisiin tai yksinkertaisesti putoavat pyöriensä päältä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on arvioitu, että joka vuosi yli 2 000 lasta joutuu sairaalaan kotona tapahtuneen pyöräilyonnettomuuden vuoksi ja 21 000 lasta esimerkiksi puistoissa ja leikkikentillä tapahtuneiden onnettomuuksien seurauksena. (6)

               (13)

               Eurooppalaisessa standardissa EN 14765: 2005 + A1:2008 määritellään niitä pikkulasten polkupyöriä, jotka eivät kuulu leluturvallisuusdirektiivin (direktiivi 2009/48/EY) soveltamisalaan, koskevat erityiset turvallisuusvaatimukset ja testausmenetelmät. Kyseistä standardia varten ei kuitenkaan ole komission toimeksiantoa.

               (14)

               Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa sellaisia pikkulasten polkupyöriä, joita ei katsota leluturvallisuusdirektiivissä (direktiivi 2009/48/EY) tarkoitetuiksi leluiksi, koskevat turvallisuusvaatimukset ja pyytää eurooppalaisten standardien laatimista kyseisten vaatimusten mukaisesti.

               (15)

               Kun asiaankuuluvat standardit ovat saatavissa ja edellyttäen, että komissio päättää julkaista niiden viitetiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä direktiivin 2001/95/EY 4 artiklan 2 kohdassa vahvistetulla menettelyllä, kyseisten standardien mukaisten polkupyörien, pikkulasten polkupyörien ja polkupyörien tavaratelineiden katsotaan täyttävän direktiivissä 2001/95/EY vahvistetun yleisen turvallisuusvaatimuksen, siltä osin kuin on kyse standardien kattamista turvallisuusvaatimuksista.

               (16)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2001/95/EY 15 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset, eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

               a)

               ’Polkupyörällä’ tarkoitetaan kaksipyöräistä ajoneuvoa, joka saa käyttövoimansa ainoastaan tai pääasiassa ajajan lihasenergiasta, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joissa on kaksi tai useampia satuloita.

               b)

               ’Pikkulasten polkupyörällä’ tarkoitetaan polkupyörää, jonka satulankorkeus on enemmän kuin 435 mm ja vähemmän kuin 635 mm ja joka on tarkoitettu keskimäärin 30 kg:n painoisille ajajille.

               c)

               ’Kaupunki- ja retkipolkupyörällä’ tarkoitetaan polkupyörää, jonka satulan enimmäiskorkeus on vähintään 635 mm ja joka on tarkoitettu käytettäväksi yleisillä teillä, päällystämättömät tiet mukaan lukien.

               d)

               ’Maastopolkupyörällä’ tarkoitetaan polkupyörää, jonka satulan enimmäiskorkeus on vähintään 635 mm ja joka on tarkoitettu käytettäväksi epätasaisessa maastossa, yleisillä teillä ja yleisillä poluilla, jonka runkoa sekä muita osia on vahvistettu sopivalla tavalla ja joka on tyypillisesti varustettu poikkileikkaukseltaan leveillä, kulutuspinnaltaan karkeaksi kuvioiduilla renkailla sekä suurella lukumäärällä vaihteita.

               e)

               ’Kilpapolkupyörällä’ tarkoitetaan polkupyörää, jonka satulan enimmäiskorkeus on vähintään 635 mm ja joka on tarkoitettu nopeavauhtiseen ajoon yleisillä teillä. Tällaiset polkupyörät on yleensä tarkoitettu käytettäväksi päällystetyillä radoilla.

               f)

               ’Polkupyörän tavaratelineellä’ tarkoitetaan laitetta tai säiliötä, perävaunut pois lukien, joka on asennettu ja kiinnitetty pysyvästi polkupyörän takarenkaan (takatavarateline) tai eturenkaan (etutavarateline) päälle ja/tai viereen ja joka on suunniteltu yksinomaan kantamaan tavaroita tai lastenistuimessa istuvia lapsia.

         2 artikla
   Tämän päätöksen liitteessä vahvistetaan polkupyöriä, pikkulasten polkupyöriä ja polkupyörien tavaratelineitä koskevat erityiset turvallisuusvaatimukset, jotka eurooppalaisten standardien on täytettävä direktiivin 2001/95/EY 4 artiklan nojalla.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4.

      (2)  EUVL L 200, 22.7.2006, s. 35.

      (3)  EUVL L 170, 30.6.2009, s. 1.

      (4)  http://www.rospa.com/roadsafety/info/cycling_accidents.pdf

      (5)  IDB-tietokanta 2006–2008.

      (6)  http://www.capt.org.uk/resources/talking-about-cycle-safety

      LIITE
      I   OSA

         Polkupyöriä koskevat erityiset turvallisuusvaatimukset

      1   JAKSO

         Kaikkiin polkupyörätyyppeihin sovellettavat turvallisuusvaatimukset

      1.   Yleiset vaatimukset

      Kaikki polkupyörätyypit on suunniteltava aiottujen käyttäjien ajotaitojen ja fyysisten ominaisuuksien mukaan. Pikkulapsille tarkoitettujen polkupyörien suunnitteluun on kiinnitettävä erityistä huomiota.
      Polkupyörällä ajamiseen liittyvien loukkaantumis- tai terveysriskien on oltava suhteessa tuotteen järkevään ja ennakoitavissa olevaan käyttöön mahdollisimman pienet ja sellaiset, joita voidaan pitää hyväksyttävinä ja terveyden ja turvallisuuden suojelun korkeaa tasoa vastaavina.
      Mikään osa, jota käyttäjä voi koskettaa tavanomaisen ja käyttötarkoitusta vastaavan käytön aikana, ei saa aiheuttaa fyysisiä vammoja.
      Käyttäjille on ilmoitettava mahdollisista riskeistä ja vaaroista sekä tavoista ehkäistä niitä (ks. tuoteturvallisuustietoja käsittelevä kohta).
      Polkupyörissä on oltava valolaite sekä heijastimet edessä, takana ja sivuilla varmistamassa, että polkupyörä ja ajaja näkyvät hyvin. Kyseisten laitteiden on oltava sen maan voimassa olevien säännösten mukaisia, jossa tuotetta pidetään markkinoilla.
      Valmistajan on ilmoitettava suositeltava enimmäiskuorma (esim. ajajan ja matkustajien, matkatavaroiden, tavaratelineen jne. paino), jota varten polkupyörä on suunniteltu.
      Valmistajan on ilmoitettava, voiko polkupyörään asentaa tavaratelineen ja (tai) lastenistuimen.
      2.   Fyysiset ominaisuudet

         Käsittely

      Kootun polkupyörän käsittelyn on oltava vakaata niin ajettaessa, jarrutettaessa, käännyttäessä kuin ohjattaessa. Polkupyörää on voitava ajaa toinen käsi irti ohjaustangosta (esimerkiksi käsimerkkejä näytettäessä) ilman, että ohjaaminen vaikeutuu tai ajajalle aiheutuu vaaraa.

         Vakaus

      Kaikki polkupyörän osat on rakennettava niin, että pyörän vakaus sopii aiottujen käyttäjien tavanomaiseen käyttöön.
      Polkupyörää on voitava ajaa toinen käsi irti ohjaustangosta (esimerkiksi käsimerkkejä näytettäessä) ilman, että ohjaaminen vaikeutuu tai ajajalle aiheutuu vaaraa. Polkupyörän käsittelyn on tavarateline kuormattuna oltava vakaata niin ajettaessa, jarrutettaessa, käännyttäessä kuin ohjattaessa.

         Kestävyys/väsyminen

      Polkupyörän kaikkien osien on oltava turvallisia aiotulle käyttäjälle tuotteen koko kestoajan. Tarvittaessa osiin on merkittävä kulumisrajat, joiden sisällä osat on vaihdettava, jotta ne pysyisivät täysin toimivina.
      Sääolojen (esim. sateen) vaikutus jarrujärjestelmiin on minimoitava.

         Jarrujärjestelmät

      Polkupyörässä on oltava vähintään kaksi erillistä jarrutusjärjestelmää. Ainakin yhden järjestelmän on vaikutettava eturenkaaseen ja yhden takarenkaaseen. Jarrujärjestelmät on suunniteltava siten, että ne varmistavat turvallisuuden sekä märkä- että kuivajarrutuksessa.
      Päätös siitä, onko takapyörän jarrujärjestelmä käsi- vai jalkakäyttöinen, olisi tehtävä sen maan lainsäädännön ja käytännön mukaan, johon polkupyörää toimitetaan.

         Terävät reunat

      Sellaiset reunat, joita käyttäjän vartalo saattaa koskettaa tavanomaisen ajon tai tavanomaisen käsittelyn tai huollon aikana, eivät saa olla teräviä.

         Kiinnijuuttuminen

      Polkupyöristä ei saa aiheutua sellaista kiinnijuuttumisen riskiä, joka voidaan estää suunnittelulla.
      Jos on olemassa kiinnijuuttumisen riski tavanomaisen käytön tai huollon aikana, se on mainittava käyttäjän oppaassa / polkupyörässä olevissa varoituksissa.

         Ulkonevat osat

      Käyttäjän kannalta haitallisia ulkonevia osia on vältettävä.
      3.   Mekaaniset ominaisuudet

         Taittomekanismit

      Taittomekanismien on oltava käytännöllisiä, vakaita ja turvallisia, eivätkä ne saa aueta tahattomasti käytön aikana tai aiheuttaa vammoja.

         Kiinnittimet

      Kaikkien polkupyörässä käytettävien kiinnittimien, ruuvien, pinnojen ja nippojen on loukkaantumisten välttämiseksi oltava oikean kokoisia ja sopivasta materiaalista valmistettuja.
      Kaikki polkupyörän turvallisuuden kannalta olennaisissa kohdissa käytettävät kiinnittimet ja ruuvit on varmistettava, jotta ne eivät löysty tahattomasti.

         Säädöt ja hallintalaitteet

      Käyttäjän koon tai kehon rakenteen mukaan säädettäviksi suunniteltuja polkupyörän osia, kuten satulaa tai ohjaustankoa, on voitava käsitellä ilman, että käyttäjän turvallisuus vaarantuu. Ohjeissa on ilmoitettava sopivat käytettävät välineet sen mukaan, millaisille käyttäjille polkupyörä on tarkoitettu. Kaikkien hallintalaitteiden on oltava helposti ja turvallisesti käytettävissä tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Niiden on oltava sillä tavalla rakennettuja ja asennettuja, että käyttäjä pystyy pitämään polkupyörän hallinnassaan. Ajajan on ennen kaikkea voitava jarruttaa ja vaihtaa vaihdetta siten, että ainakin toinen käsi on ohjaustangolla.
      4.   Kemialliset ominaisuudet

      Mikään sellainen osa, jonka kanssa ajaja voi joutua kosketukseen, ei saa aiheuttaa myrkyllisyysvaaraa aiotulle käyttäjälle; tämä koskee erityisesti lasten polkupyöriä.
      5.   Testausmenetelmät

      Standardissa on kuvattava vakaustestit, suorituskykytestit enimmäiskuorman, voimansiirron, jarrutuksen ja ohjauksen arvioimiseksi sekä runko-osien kestävyystesti ja väsymistesti.
      6.   Tuoteturvallisuustiedot

      Tuoteturvallisuustiedot on laadittava sen maan kielillä, jossa tuotetta myydään.
      Tuoteturvallisuustiedot on liitettävä kaiken tyyppisiin polkupyöriin. Tietojen on oltava helposti luettavissa, ymmärrettävät ja mahdollisimman kattavat joskin tiiviissä muodossa.
      Tuoteturvallisuustietoihin on sisällyttävä runsaasti visuaalisia apukeinoja kuten kuvamerkkejä ja piirroskuvia.
      Turvallisuusohjeiden on katettava ostotiedot, käyttöohjeet, puhdistus, tarkastus ja huolto, merkinnät sekä varoitukset, ja niissä on kiinnitettävä huomiota todennäköisesti ilmeneviin vaaroihin sekä varotoimenpiteisiin onnettomuuksien välttämiseksi.
      Turvallisuustietoihin on sisällyttävä ohjeet siitä, miten heijastimet ja lamput on asennettava parhaan mahdollisen näkyvyyden saavuttamiseksi sen maan voimassa olevien säännösten mukaisesti, jossa tuotetta pidetään markkinoilla.
      Annetut turvallisuusohjeet eivät saa olla ristiriidassa tuotteen tavanomaisen käytön kanssa.
      Rungon sarjanumero on merkittävä selkeästi ja pysyvästi runkoon helposti nähtävissä olevaan paikkaan, ja sen yhteyteen on merkittävä pyörän kokoonpanijan (tai sen edustajan) nimi ja osoite.
      2   JAKSO

         Tiettyihin polkupyöriin sovellettavat lisäturvallisuusvaatimukset

      Tähän jaksoon kuuluviin polkupyöriin sovelletaan 1 jakson turvallisuusvaatimusten lisäksi jäljempänä esitettyjä muita vaatimuksia.
      1.   Pikkulasten polkupyörät

      Satulan enimmäiskorkeus ja keskimääräiset painorajat perustuvat antropometrisiin tietoihin (keskimääräinen paino ja jalkojen pituus iän mukaan). Näihin polkupyöriin sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

                  —

                  Minkään tyyppisiä pikakiinnityslaitteita ei saa käyttää.

                  —

                  Varvasremmejä ja -koukkuja ei saa asentaa.

                  —

                  Etujarrujen voiman on oltava rajoitettu, jotta estetään polkupyörän hallinnan menettäminen renkaiden lukkiutumisen vuoksi.

                  —

                  Apupyörät on voitava asentaa ja poistaa irrottamatta takarenkaan akselin kiinnitystä.

                  —

                  Pikkulasten polkupyörät eivät saa aiheuttaa kiinnijuuttumisen vaaraa missään mahdollisessa satulan asennossa.

                  —

                  Pikkulasten polkupyörissä on oltava vähintään kaksi erillistä jarrutusjärjestelmää, toinen edessä ja toinen takana.

            2.   Maastopolkupyörät

      Kaikki maastopolkupyörien turvallisuusosat on suunniteltava kestämään kaikkia sellaisia voimia, jotka ovat normaalikäytössä suurempia kuin muuntyyppisiin polkupyöriin kohdistuvat voimat (esim. karkeiden teiden aiheuttama tärinä ja iskut, voimansiirto- ja ohjausosiin sekä jarruihin kohdistuva suurempi voima), sekä jarrujen häipymistä.
      3.   Kilpapolkupyörät

      Kaikki kilpapolkupyörien turvallisuusosat on suunniteltava kestämään kaikkia sellaisia voimia, jotka ovat normaalikäytössä suurempia kuin muuntyyppisiin polkupyöriin kohdistuvat voimat (esim. suurempi nopeus, voimansiirto- ja ohjausosiin sekä jarruihin kohdistuva suurempi voima).
      II   OSA

         Polkupyörien tavaratelineitä koskevat erityiset turvallisuusvaatimukset

      1.   Yleiset vaatimukset

      Polkupyörien tavaratelineitä koskevien erityisten vaatimusten ja testausmenetelmien on taattava käyttäjän sekä polkupyörän päällä kuljetettavan lapsen turvallisuus. Tuotteen on läpäistävä testit, joilla vahvistetaan sen vakaus ja kestävyys samoin kuin sen väsymisen- ja lämpötilankesto.
      2.   Luokittelu

      Tavaratelineet on jaoteltava kuormituskykyluokkiin sen mukaan, mikä niiden käyttötarkoitus on ja mihin kohtaan polkupyörää tavarateline kiinnitetään paikoilleen.
      3.   Koko

      Lastenistuinten kantamiseen tarkoitettujen tavaratelineiden on oltava kooltaan tällaiseen käyttöön sopivia.
      4.   Vakaus

      Kaikki tavaratelineen osat on suunniteltava siten, että tuote on riittävän vakaa aiottujen käyttäjien tavanomaisessa käytössä.
      Tavaratelineen osat on koottava ja kiinnitettävä lujasti käyttäen joko mukana tulevia tai valmistajan määrittämiä kiinnitysvälineitä ja noudattaen valmistajan antamia ohjeita.
      Kaikkien kiinnityslaitteiden on oltava sopivan kokoisia.
      Sääolojen vaikutukset tavaratelineen turvallisuusominaisuuksiin on minimoitava.
      5.   Terävät reunat

      Esillä olevat reunat, jotka voivat joutua kosketukseen ajajan tai kyydissä kuljetettavan lapsen vartalon kanssa tavanomaisen ajon taikka tavanomaisen käsittelyn ja huollon aikana, eivät saa aiheuttaa loukkaantumisriskiä. Jousien päät on pyöristettävä tai niihin on asennettava suojatulpat.
      6.   Ulkonevat osat

      Käyttäjään ja kuljetettavaan lapseen kohdistuvien riskien estämiseksi tai minimoimiseksi on vältettävä ulkonevia osia tai ne on muotoiltava asianmukaisesti.
      7.   Näkyvyys

      Tuote on suunniteltava siten, että turvataan polkupyörän pysyminen näkyvänä, kun sitä käytetään pimeässä ja näkyvyyden ollessa huono.
      8.   Tuoteturvallisuustiedot

      Riippumatta siitä, myydäänkö tavarateline erikseen lisävarusteena vai valmiiksi polkupyörään asennettuna, tuotteessa on oltava vähintään seuraavat tiedot kuluttajille:

                  a)

                  miten ja mihin kohtaan polkupyörää tavarateline asennetaan;

                  b)

                  telineen enimmäiskuormituskyky sekä varoitus siitä, että kyseistä kuormitusta ei saa ylittää, on oltava pysyvästi merkitty tuotteeseen;

                  c)

                  maininta siitä, sopiiko teline lastenistuimen kiinnittämiseen;

                  d)

                  varoitus siitä, että matkatavaroita voi kuljettaa turvallisesti ainoastaan telineellä;

                  e)

                  varoitus siitä, että tavaratelinettä ei saa muunnella;

                  f)

                  varoitus siitä, että kiinnittimet on varmistettava ja tarkistettava säännöllisesti;

                  g)

                  varoitus siitä, että polkupyörä saattaa käyttäytyä poikkeavasti (erityisesti ohjauksen ja jarrutuksen osalta), kun tavarateline on lastattu;

                  h)

                  varoitus siitä, että on varmistettava, että tavaratelineeseen mahdollisesti asennetut matkatavarat tai lastenistuin on kiinnitetty turvallisesti valmistajan ohjeiden mukaisesti ja että ei ole roikkuvia hihnoja, jotka voisivat juuttua kumpaankaan renkaaseen;

                  i)

                  ohjeet siitä, miten heijastimet ja lamput on asennettava, jotta varmistetaan näkyvyys joka hetkellä erityisesti silloin, kun tavaratelineelle on lastattu esimerkiksi matkatavaraa;

                  j)

                  valmistajan sekä maahantuojan taikka tämän edustajan nimi ja osoite sekä merkki, malli ja tuotantoerän numero tai viite on merkittävä tuotteeseen näkyvästi, helppolukuisesti ja pysyvästi;

                  k)

                  ilmoitus siitä, minkä tyyppisiin polkupyöriin tavarateline on tarkoitettu, jollei tuotetta myydä osana polkupyörää siihen valmiiksi kiinnitettynä.


Avis juridique important

|

32004D0042

2004/42/EY: Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä lokakuuta 2003, Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välisen sopimuksen tekemisestä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välillä tiettyjen terästuotteiden kaupasta 9 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn sopimuksen muuttamiseksi

Virallinen lehti nro L 009 , 15/01/2004 s. 0021 - 0021

Neuvoston päätös,tehty 27 päivänä lokakuuta 2003,Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välisen sopimuksen tekemisestä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välillä tiettyjen terästuotteiden kaupasta 9 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn sopimuksen muuttamiseksi(2004/42/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kumppanuuden perustamisesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Venäjän federaation kesken tehty kumppanuus- ja yhteistyösopimus(1) tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 1997.(2) Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 21 artiklan mukaan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön, jäljempänä "EHTY", alaan kuuluvien tuotteiden kauppaa säännellään III osaston, sen 15 artiklaa lukuun ottamatta, määräyksillä ja erillisen sopimuksen määräyksillä.(3) EHTY ja Venäjän federaation hallitus tekivät 9 päivänä heinäkuuta 2002 tällaisen sopimuksen tiettyjen terästuotteiden kaupasta(2), joka hyväksyttiin EHTY:n puolesta komission päätöksellä 2002/603/EHTY(3).(4) EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolo päättyi 23 päivänä heinäkuuta 2002. Osapuolet sopivat tiettyjen terästuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että sopimuksen soveltamista jatketaan ja että kaikki oikeudet ja velvollisuudet säilyvät ennallaan EHTY-sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen.(5) Osapuolet aloittivat neuvottelut, kuten edellä mainitun sopimuksen yhteisesti hyväksytyssä pöytäkirjamerkinnässä nro 2 määrätään, ja päättivät, että sopimuksen kattavuutta oli tuotteiden osalta laajennettava niin, että siihen sisältyvät myös tuoteryhmät SA5 ja SA6 vastaavine määrällisine rajoituksineen,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välinen sopimus Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välillä tiettyjen terästuotteiden kaupasta 9 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn sopimuksen muuttamisesta.2. Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa 1 artiklassa tarkoitettu sopimus.Tehty Luxemburgissa 27 päivänä lokakuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. Matteoli(1) EYVL L 327, 28.11.1997, s. 3.(2) EYVL L 195, 24.7.2002, s. 55.(3) EYVL L 195, 24.7.2002, s. 54.