title: Komission päätös (EU) 2016/1092, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2016, valtiontuesta SA.38644 2014/C (ex 2014/NN), jonka Ranska on toteuttanut FagorBrandtin ja Groupe Brandtin hyväksi (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 1549) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
                  6.7.2016

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 180/35

            KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2016/1092,
      annettu 15 päivänä maaliskuuta 2016,
      valtiontuesta SA.38644 2014/C (ex 2014/NN), jonka Ranska on toteuttanut FagorBrandtin ja Groupe Brandtin hyväksi

            (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 1549)

      (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
      ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
      on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
      sekä katsoo seuraavaa:
      1.   MENETTELY

                  (1)

                  Komissio lähetti Ranskalle 26 päivänä marraskuuta 2013 tietopyynnön sen jälkeen kun tiedotusvälineissä oli julkaistu useita artikkeleita Ranskan mahdollisesta toimenpiteestä FagorBrandt SAS:n, jäljempänä ’FagorBrandt’, hyväksi. Ranska vastasi 13 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä, että FagorBrandtille oli maksettu joulukuussa 2013 valtion taloudellisen ja sosiaalisen kehittämisrahaston (Fonds de développement économique et social), jäljempänä ’FDES-rahasto’, myöntämä 10 miljoonan euron laina yhtenä eränä.

                  (2)

                  Toinen tietopyyntö lähetettiin 4 päivänä huhtikuuta 2014, ja Ranska vastasi siihen 15 ja 28 päivänä huhtikuuta ja 13 päivänä toukokuuta 2014 päivätyillä kirjeillä. Pyyntöä täydennettiin 27 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä pyynnöllä, johon Ranska vastasi 10 päivänä heinäkuuta 2014.

                  (3)

                  Komission ehdotuksesta Ranskan viranomaisten kanssa järjestettiin kokous 9 päivänä heinäkuuta 2014.

                  (4)

                  Koska laina oli maksettu tuensaajalle ennen 31 päivää joulukuuta 2013, komissio rekisteröi toimenpiteen ilmoittamattomien tukien rekisteriin.

                  (5)

                  Komissio ilmoitti Ranskalle 16 päivänä syyskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetty menettely, jäljempänä ’muodollinen tutkintamenettely’. Komissio sai Ranskan huomautukset 24 päivänä lokakuuta 2014.

                  (6)

                  Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                      (2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa toimenpiteistä.

                  (7)

                  Komissio sai asiaa koskevia huomautuksia yhdeltä asianomaiselta osapuolelta. Komissio on toimittanut huomautukset Ranskalle lausuntoa varten ja saanut sen lausunnon 26 päivänä helmikuuta 2015 päivätyssä kirjeessä.

                  (8)

                  Komissio esitti Ranskalle 18 päivänä marraskuuta 2014 ja 26 päivänä helmikuuta 2015 tietopyynnöt, joihin Ranska vastasi 17 päivänä joulukuuta 2014 ja 6 päivänä maaliskuuta 2015.

                  (9)

                  Ranskan viranomaisten ja komission välillä pidettiin kokous 12 päivänä marraskuuta 2015. Ranska toimitti komissiolle lisätietoja 1 päivänä maaliskuuta 2016.

            2.   TAUSTA

      2.1   Tuensaajat ja tapahtumien kulku

                  (10)

                  FagorBrandtin toimialana oli kodinkoneiden valmistus, markkinointi ja huolto sekä kodinkoneiden ja muiden sähkökäyttöisten ja sähkömekaanisten koneiden ja laitteiden varaosien osto ja myynti. Vuonna 2013 yritys työllisti Ranskassa noin 1 800 työntekijää neljässä eri toimipaikassa.

                  (11)

                  FagorBrandt määrättiin yrityssaneerausmenettelyyn Nanterren kauppatuomioistuimen 7 päivänä marraskuuta 2013 tekemällä päätöksellä.

                  (12)

                  Menettelyn aloittamisen jälkeen selvitysmies totesi, että Ernst&Young Advisory -asiantuntijatoimiston 12 päivänä marraskuuta 2013 tarkistaman kassavirtaennusteen perusteella yrityksellä olisi tammikuusta 2014 alkaen noin […] (*) miljoonan euron kassavaje siitä huolimatta, että sen tilauskirjassa oli tilauksia noin [50–100] miljoonan euron arvosta. Jos FagorBrandtin toiminta olisi käynnistetty osittain uudelleen, yritys olisi voinut rahoittaa siitä saatavan positiivisen kassavirran avulla toiminnan jatkamisen maaliskuuhun 2014, jolloin ostotarjousten esittämiselle asetettua määräaikaa olisi voitu lykätä.

                  (13)

                  Selvitysmies otti 12 päivästä marraskuuta 2013 alkaen yhteyttä pankkeihin Thémis ja […], jotka ovat erikoistuneet saneerausmenettelyssä olevien yritysten rahoittamiseen, pyytääkseen 10 miljoonan euron lainaa. Thémis suostui 17 päivänä marraskuuta 2013 myöntämään FagorBrandtille 5 miljoonan euron lainan sillä ehdolla, että pankki […] tekisi vastaavan sitoumuksen ja että Ranskan valtio myöntäisi FagorBrandtille yhtä suuren lainan. Pankki […] kieltäytyi kuitenkin 18 päivänä marraskuuta 2013 myöntämästä 5 miljoonan euron lainaa, koska se piti annettuja vakuuksia ja erityisesti varaosavarastoa koskevaa panttia riittämättöminä. Selvitysmies otti yhteyttä kolmanteen rahoituslaitokseen, pankkiin […], joka kieltäytyi myöntämästä lainaa 19 päivänä marraskuuta 2013. Koska Thémis ei suostunut myöntämään lainaa enempää kuin 5 miljoonaa euroa, selvitysmies pyysi apua teollisuuden rakenneuudistuksesta vastaavalta ministeriöiden yhteiseltä komitealta (Comité Interministériel pour la Restructuration Industrielle).

                  (14)

                  Samaan aikaan FagorBrandt sai Nanterren kauppatuomioistuimen 21 päivänä marraskuuta 2013 tekemällä päätöksellä [20–50] miljoonan euron rahoituksen rakenneuudistusta varten eräältä pankkien yhteenliittymältä (3). Yritys sai myös luvan suorittaa niille velkojille, joilla oli vakuutena valmiiden tuotteiden varastoa koskeva pantti, summan, joka oli 50 prosenttia kauppatavaroiden arvosta, sitä mukaa kuin pantit vapautettiin. Lisäksi yritys sai luvan ottaa lainaa enintään 15 miljoonaa euroa vakuuksia ja kauppalain L. 622-17 §:ssä säädettyä etuoikeutta (4) vastaan. Lainalle myönnetty 15 miljoonan euron enimmäismäärä perustui Ernst&Young Advisoryn määrittämään yrityksen takaisinmaksuvalmiuteen.

                  (15)

                  Tämän seurauksena FagorBrandt sai kaksi lainaa: Thémis-pankilta 5 miljoonaa euroa crédit de campagne -lainan (5) muodossa ja FDES-rahastolta 10 miljoonaa euroa.

                  (16)

                  FDES-rahaston laina myönnettiin FagorBrandtille 28 päivänä marraskuuta 2013 samana päivänä päivätyllä sopimuksella. Lainaehdot kuvataan 2.2 jaksossa.

                  (17)

                  Näiden lainojen myöntämisen jälkeen esitettiin alustava ostotarjous 17 päivänä tammikuuta 2014. Sen teki Cevital-konserni, joka toimii elintarviketeollisuuden, palvelujen, teollisuuden ja jakelun alalla. Cevital työllistää yli 13 000 työntekijää, ja vuonna 2013 sen konsolidoitu nettoliikevaihto oli 2,4 miljardia euroa. Cevitalin oli tarkoitus ostaa FagorBrandtin omaisuus tytäryhtiönsä Exagonin välityksellä perustamalla uusi yritys, jonka nimeksi tulisi Groupe Brandt. Alkuperäisen tarjouksen mukaan Cevital myöntäisi rahoitusta [20–50] miljoonaa euroa avaamalla lyhytaikaisen luottolimiitin ja hankkimalla keskipitkän/pitkän aikavälin luottolimiitin ilman Ranskan valtion ja pankkien tukea.

                  (18)

                  Tämän jälkeen Cevital esitti useita perättäisiä ostotarjouksia ennen 8 päivänä huhtikuuta 2014 esitettyä lopullista tarjousta, jonka Nanterren kauppatuomioistuin vahvisti 15 päivänä huhtikuuta 2014 antamallaan tuomiolla.

                  (19)

                  FagorBrandtin omaisuuden hankkimiseen ja yrityksen toiminnan jatkamiseen tarvittavan rahoituksen määrä oli 207,5 miljoonaa euroa. Se muodostui seuraavasti:

                              a)

                              Cevitalin rahoitus Groupe Brandtille (6): [20–60] miljoonaa euroa (7);

                              b)

                              Natixisin ja Société Généralen rahoitus: yhteensä [90–150] miljoonaa euroa lyhytaikaisina lainoina (factoring-sopimus [20–60] miljoonaa euroa ja [10–20] miljoonan euron laina, jonka vakuutena oli valmiiden tuotteiden varasto); useita [10–20] miljoonan euron lyhytaikaisia lainoja (ks. 2.2 jakso);

                              c)

                              FDES-rahaston Groupe Brandtille myöntämä 47,5 miljoonan euron laina, joka oli jaettu kolmeen erään seuraavasti: A-erä 11,2 miljoonaa euroa, B-erä 23,8 miljoonaa euroa ja C-erä 12,5 miljoonaa euroa (ks. 2.3 jakso).

                  (20)

                  Cevitalin sitoutumisen ehtona oli liiketoiminnan jatkamiseen tarvittavan rahoituksen saaminen.

                  (21)

                  Nanterren kauppatuomioistuin määräsi 15 päivänä huhtikuuta 2014 antamassaan tuomiossa valtaosan FagorBrandtin omaisuudesta luovutettavaksi Cevitalille ja sen tytäryhtiölle Exagonille 550 000 euron hintaan. Nämä omaisuuserät järjestettiin uudelleen Groupe Brandtin yhteyteen. Lisäksi tuomiossa määrättiin, että FagorBrandtin Aizenayn toimipaikassa toteutetut muovinjalostukseen, yleiseen kunnossapitoon, työvälineisiin ja metrologiaan liittyvät alihankintatoimet oli luovutettava 150 002 euron hintaan yritykselle Variance Technologies, ja FagorBrandtin toiminnot ja niihin liittyvät omaisuuserät Roche-sur-Yonissa oli luovutettava Pierre Jullienille 1,50 euron hintaan, varastot pois lukien.

            2.2   FagorBrandtin saamien lainojen kuvaus

                  (22)

                     FDES-rahaston myöntämä laina. Ranskan valtio myönsi FagorBrandtille 10 miljoonan euron lainan FDES-rahaston kautta. Lainan myöntäminen vahvistettiin 28 päivänä marraskuuta 2013 annetulla talous- ja valtiovarainministerin asetuksella.

                  (23)

                  Lainan koroksi vahvistettiin eoniakorko + [300–600] peruspistettä.

                  (24)

                  Laina jakautuu kahteen erään:

                              a)

                              A-erä: 5 miljoonaa euroa, joka maksetaan takaisin erissä ja jolla on samat vakuudet kuin Thémis-pankin myöntämässä lainassa, ja

                              b)

                              B-erä: 5 miljoonaa euroa, josta velkapääoma maksetaan takaisin yhtenä eränä maaliskuun 2014 lopussa ja johon liittyvät

                                          —

                                          varaosavarastoon perustuva ensisijainen hallinnaton pantti ja Eurofactoriin vakuustilille talletetun saatavan niin ikään ensisijainen pantti, eli samat vakuudet (pari passu) kuin A-erällä ja Thémis-pankin myöntämällä 5 miljoonan euron lainalla;

                                          —

                                          toissijainen pantti Lyonissa sijaitsevan kiinteistön luovutuksesta saatavaan tuottoon; kiinteistöstä oli tehty [10–20] miljoonan euron myyntisitoumus.

                  (25)

                     Thémis-pankin myöntämä laina. Thémis-pankin myöntämä 5 miljoonan euron laina allekirjoitettiin seuraavin ehdoin:

                              a)

                              korko on eoniakorko + [300–600] peruspistettä.

                              b)

                              laina maksetaan takaisin kuukausittain lineaarisesti seuraavasti: 1 miljoona euroa joulukuun 2013 lopussa, 1 miljoona euroa tammikuun 2014 lopussa, 1 miljoona euroa helmikuun 2014 lopussa ja 2 miljoonaa euroa maaliskuun 2014 lopussa;

                              c)

                              vakuus, jonka muodostavat kauppalain L. 622-17 §:ssä säädetty etuoikeus ja

                                          i)

                                          valmiiden tuotteiden varastoa koskeva hallintapantti niin, että varaston arvo on vähintään 5 miljoonaa euroa joulukuun 2013 loppuun, 4 miljoonaa euroa helmikuun 2014 loppuun ja 3 miljoonaa euroa maaliskuun 2014 loppuun;

                                          ii)

                                          varaosavarastoon perustuva hallinnaton pantti (bruttoarvo [10–20] miljoonaa euroa);

                                          iii)

                                          Eurofactorin vakuustiliä koskeva ensisijainen pantti.

                     Kuvio 1

                     FDES-rahaston myöntämän 10 miljoonan euron lainan ja Thémis-pankin myöntämän lainan vertailu

                     Lähde: Euroopan komissio.

                  (26)

                  FDES-rahaston lainan myönsi FagorBrandtille Natixis Ranskan valtion nimissä 28 päivänä marraskuuta 2013 tehdyn sopimuksen perusteella.

                  (27)

                  Lainan A-erä maksettiin takaisin kokonaan lainasopimuksessa määrättyinä eräpäivinä eli 31 päivänä joulukuuta 2013, 31 päivänä tammikuuta 2014, 28 päivänä helmikuuta 2014 ja loppuerä 31 päivänä maaliskuuta 2014.

                  (28)

                  B-erä piti maksaa takaisin viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2014 yhtenä 5 miljoonan euron suorituksena. Selvitysmies pyysi 27 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä B-erän takaisinmaksun lykkäämistä 30 päivään huhtikuuta 2014, koska maksun suorittaminen maaliskuun 2014 lopussa olisi aiheuttanut [0–5] miljoonan euron negatiivisen kassatilanteen. Selvitysmiehen mukaan tämä olisi puolestaan johtanut siihen, että yritys olisi asetettu likvidaatiomenettelyyn. Ranska suostui lykkäämään eräpäivää yhdellä kuukaudella eli 30 päivään huhtikuuta 2014. Ranska on vahvistanut, että lainan loppuerä eli 3,5 miljoonaa euroa maksettiin takaisin 25 päivänä huhtikuuta 2014.

            2.3   Groupe Brandtille myönnetyt lainat

                  (29)

                     FDES-rahaston myöntämä laina. Ranskan valtio myönsi Groupe Brandtille 47,5 miljoonan euron lainan FDES-rahaston kautta. Lainan myöntäminen vahvistettiin 10 päivänä huhtikuuta 2014 annetulla talous- ja valtiovarainministerin asetuksella, ja laina allekirjoitettiin 24 päivänä huhtikuuta 2014. Se oli tarkoitus käyttää käteisvarojen tarpeen tyydyttämiseen ja ostettujen omaisuuserien rahoittamiseen.

                  (30)

                  Laina muodostui kolmesta erästä, joiden määrät olivat 11,2 miljoonaa euroa (A-erä), 23,8 miljoonaa euroa (B-erä) ja 12,5 miljoonaa euroa (C-erä). Laina on maksettava takaisin seuraavasti: A-erä 31 päivänä lokakuuta 2015; B-erä neljännesvuosittain 14 samansuuruisena eränä, joista ensimmäinen 31 päivänä tammikuuta 2015 ja viimeinen 30 päivänä huhtikuuta 2018; C-erä kolmena samansuuruisena eränä 30 päivänä huhtikuuta 2015, 30 päivänä huhtikuuta 2016 ja 30 päivänä huhtikuuta 2017.

                  (31)

                  Korko on Euribor-korko, johon lisätään A-erän osalta 3 prosenttia vuodessa, B-erän osalta 3,5 prosenttia vuodessa ja C-erän osalta 4,25 prosenttia vuodessa.

                  (32)

                  Lainan B- ja C-erät, yhteensä 36,3 miljoonaa euroa, maksettiin lainansaajalle 28 päivänä huhtikuuta 2014. A-erä, 11,2 miljoonaa euroa, maksettiin lainansaajalle 4 päivänä heinäkuuta 2014.

                  (33)

                     Natixisin ja Société Généralen myöntämät lainat. Natixis ja Société Générale myönsivät kumpikin [5–10] miljoonan euron lainan. Kumpikin niistä muodostuu kahdesta erästä: A-erä [1–5] miljoonaa euroa ja B-erä [3–6] miljoonaa euroa. Tämä rahoitus oli myönnetty samoin ehdoin kuin FDES-rahaston myöntämän lainan A- ja B-erä.

                     Kuvio 2

                     FDES-rahaston, Société Généralen ja Natixisin myöntämän kolmen lainan koostumus

                  […]

                     Lähde: Euroopan komissio.

                  (34)

                  Ranskan mukaan FDES-rahaston myöntämällä lainalla on yhteensä 150 miljoonan euron vakuudet. Ranska on saanut vakuuksia sekä lainansaajayritykseltä Groupe Brandt (Brandt Francen arvo-osuustilejä ja Groupe Brandtin ennakoita koskevat pantit) että Exagonilta (Exagonin takuutalletus, Groupe Brandtin arvo-osuustilejä ja Exagonin ennakoita koskevat pantit). FDES-rahaston lainaan liittyvät myös seuraavat takaussitoumukset: patenttien ja tavaramerkkien panttaus, […]:n käyttöoikeussopimuksen panttaus, […]:n maksamien tulevien osinkojen panttaus vuodesta 2017 alkaen ja Cergyn, Orléansin ja Vendômen kiinteistöjen kiinnitykset. Nämä vakuudet yhdessä kattavat Société Généralen ja Natixisin myöntämät lainat kokonaisuudessaan. Vakuudet ovat ensisijaisia ja niillä on yksityisiin sijoittajiin nähden sama etuoikeusasema (pari passu) kolmen keskipitkälle aikavälille myönnetyn lainan A- ja B-erien osalta. FDES-rahaston myöntämän lainan C-erän vakuudet ovat toissijaisia. C-erän takaisinmaksuaika on lyhyempi ja korko suurempi, ja siinä tapauksessa, että se suoritetaan suunniteltua aikaisemmin, noudatetaan periaatetta ”lähin määräaika ensin”.

                  (35)

                  A-erä on maksettava takaisin 31 päivänä lokakuuta 2015. B-erä on maksettava takaisin 30 päivänä huhtikuuta 2018. C-erä on maksettava takaisin kolmena eränä vuosina 2015, 2016 ja 2017.

            2.4   Vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen

                  (36)

                  Ranska mainitsi lyhyesti 28 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyssä huomautuksessa, että FagorBrandtin vero- ja sosiaalikuluista kertyneistä 3 miljoonan euron saatavista mahdollisesti luovuttaisiin.

            3.   RANSKAN HUOMAUTUKSET ENNEN MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVAN PÄÄTÖKSEN TEKEMISTÄ

                  (37)

                  Ranskan viranomaiset katsoivat, että ensimmäinen FDES-rahaston myöntämistä lainoista oli myönnetty markkinaehdoin, eli samanlaisin ehdoin kuin ne, joita yksityinen luottolaitos olisi voinut soveltaa. Arvio perustui erityisesti samaan aikaan myönnetyn Thémis-pankin lainan ehtoihin. Myös toinen FDES-rahaston laina oli Ranskan viranomaisten mukaan myönnetty markkinaehdoin. Tästä ovat osoituksena erityisesti Cevitalin liiketoimintasuunnitelman luotettavuus, yksityisten markkinatoimijoiden sijoitusten suuruus, sovelletut korot ja vakuuksien arvo.

                  (38)

                  Mahdollinen 3 miljoonan euron vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen liittyi Ranskan viranomaisten mukaan FagorBrandt-konserniin ja sen tytäryhtiöihin. Kyseisessä summassa oli kyse selvitystilamenettelyn aikana todetusta velasta, jota käsiteltiin likvidaatiomenettelyssä samalla tavoin kuin muita saman konsernin velkoja uusien omistajien toiminnasta riippumatta.

            4.   MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVASSA PÄÄTÖKSESSÄ ESITETYT EPÄILYT

                  (39)

                  Komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn 16 päivänä syyskuuta 2014.

                  (40)

                  Päätöksessään komissio esitti epäilyjä, jotka liittyivät sekä tarkasteltavana olevien toimenpiteiden luokitteluun että niiden yhdenmukaisuuteen vaikeuksissa oleviin yrityksiin sovellettavien sääntöjen (8) kanssa.

            4.1   Valtiontuen olemassaolo

                  (41)

                  Komissio pohti, sisältyikö FDES-rahaston myöntämään kahteen lainaan taloudellista etua, ja jos sisältyi, minkä verran.

            4.1.1   FDES-rahaston laina (10 miljoonaa euroa)

                  (42)

                  FDES-rahaston myöntämän ensimmäisen lainan osalta komissio totesi, että ainoastaan lainan A-erällä oli samat vakuudet kuin Thémis-pankin myöntämällä lainalla. Komissio totesi näin ollen, että B-erällä ei ollut samoja vakuuksia, vaikka lainakorko oli sama. Lisäksi Ranskan toimittamista tiedoista kävi ilmi, että yksityinen lainanantaja ei suostunut myöntämään lainaa enempää kuin 5 miljoonaa euroa. Tästä syystä FDES-rahaston myöntämän lainan B-erä ja siitä Ranskalle aiheutuvat riskit näyttivät tuovan FagorBrandtille etua, koska useat selvitystilamenettelyssä olevien yritysten rahoittamiseen erikoistuneet yksityiset lainanantajat olivat kieltäytyneet myöntämästä FagorBrandtille lainaa näillä ehdoilla enempää kuin 5 miljoonaa euroa siksi, että tarjotut vakuudet olivat riskeihin nähden riittämättömät. Lainan B-erä merkitsi FDES-rahastolle suurempaa riskiä, koska siihen liittyvät vakuudet olivat heikommat. Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa FDES-rahaston olisi sen vuoksi pitänyt vaatia korkeampi korko.

                  (43)

                  Tämän perusteella komissio katsoi tässä vaiheessa, että FDES-rahaston myöntämän lainan B-erä sisälsi etua, jota järkevästi toimiva yksityinen lainanantaja ei olisi myöntänyt.

            4.1.2   FDES-rahaston laina (47,5 miljoonaa euroa)

                  (44)

                  Komissio suhtautui epäilevästi siihen, olisiko tämän uuden lainan myöntäminen Groupe Brandtille markkinatalousvelkojaperiaatteen mukainen.

                  (45)

                     Vakuuksien arvo. Ranskan mukaan 150 miljoonan euron vakuudet kattoivat lainan A- ja B-erän samalla tavalla kuin Société Générale- ja Natixis-pankkien lainat.

                  (46)

                  Komissio totesi kuitenkin, että Ranska ei ollut esittänyt tietoja vakuuksien arvoa koskevasta arviosta. Kun komissio teki menettelyn aloittamista koskevan päätöksen, sillä ei ollut tietoa siitä, miten vakuuksien arvo oli arvioitu (nettokirjanpitoarvo, markkina-arvo vai jokin muu). Komissio totesi myös, että Société Générale ja Natixis sovelsivat näitä vakuuksia ainoastaan myöntämiinsä [5–10] miljoonan euron suuruisiin keskipitkän aikavälin rahoitusosuuksiin, eli yhteensä [10–20] miljoonan euron määrään, kun taas FDES-rahaston myöntämä laina oli 47,5 miljoonaa euroa.

                  (47)

                     Lainan korkotaso. Lainaerien korkotaso vaihtelee. Komissio arvioi alustavasti, että jos sovellettaisiin komission tiedonantoa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (9), jäljempänä ’vuoden 2008 tiedonanto’, koron olisi pitänyt olla vähintään 0,53 prosenttia (Ranskan peruskorko tammi–heinäkuussa 2014) korotettuna 650–1 000 peruspisteellä (yrityksen luottoluokitus CCC) vakuuksien arvon mukaan, jolloin vähimmäiskorko olisi ollut 7,03–10,53 prosenttia.

                  (48)

                  Komissio sovelsi myös Bloombergin ja Capital IQ:n tietoihin perustuvaa toista menetelmää, jonka mukaan määräytyvä korko oli suurempi kuin vuoden 2008 tiedonannon perusteella määritetty korko.

                  (49)

                  Vaikutti siis siltä, että laskutavasta riippumatta FDES-rahaston myöntämän lainan korko oli markkinakorkoa pienempi.

                  (50)

                  Tämän vuoksi komissio katsoi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että FDES-rahaston myöntämän lainan ehdot olisivat voineet tuottaa Groupe Brandtille etua.

            4.1.3   Vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen

                  (51)

                  Toisin kuin Ranska, komissio katsoi, että vero- ja sosiaalikuluveloista luopumista voitaisiin pitää luopumisena julkisista saatavista ja siten tuen myöntämisenä FagorBrandtin hyväksi vapauttamalla yritys osasta sille kuuluvia maksuja.

            4.2   Yhdenmukaisuus valtiontukisääntöjen kanssa

                  (52)

                  Tarkastellessaan toimenpiteiden yhdenmukaisuutta valtiontukisääntöjen kanssa komissio katsoi, että oikeusperustana sovelletaan yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (10), jäljempänä ’vuoden 2004 suuntaviivat’. Tältä pohjalta komissio suhtautui epäilevästi siihen, i) oliko toimenpide tukikelpoinen vuoden 2004 suuntaviivojen perusteella, ja ii) oliko tuen ainutkertaisuuden periaatetta noudatettu. Lisäksi komissio totesi, että Ranska ei ollut esittänyt minkäänlaista analyysia tarkasteltavana olevien toimenpiteiden yhdenmukaisuudesta suuntaviivojen kanssa: sen sijaan se oli toimittanut vuodet 2014–2016 kattavan liiketoimintasuunnitelman, joka antoi viitteitä yrityksen elinkelpoisuuden palautumisesta, mutta ei kuitenkaan ollut rakenneuudistussuunnitelma. Siinä ei esimerkiksi esitetty vuoden 2004 suuntaviivojen 35 ja 36 kohdassa vaadittuja tietoja (selvitys markkinoista, kuvaus yrityksen vaikeuksiin johtaneista olosuhteista ja ennakoitu kehitys optimistisiin, pessimistisiin ja niiden väliltä oleviin olettamuksiin perustuvien hahmotelmien nojalla).

            4.2.1   Tukikelpoisuus: vuoden 2004 suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys

                  (53)

                  Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio ei kiistänyt sitä, että FagorBrandt täytti vuoden 2004 suuntaviivojen 10 kohdassa asetetut vaikeuksissa olevan yrityksen kriteerit.

                  (54)

                  Komissio katsoi kuitenkin, ettei ollut mahdollista tarkistaa, liittyivätkö vaikeudet nimenomaan FagorBrandtiin siitä huolimatta, että se kuului Fagor-konserniin, eli täyttyivätkö vuoden 2004 suuntaviivojen 13 kohdan vaatimukset.

                  (55)

                  Vuoden 2004 suuntaviivojen 12 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Vastaperustettu yritys ei näiden suuntaviivojen mukaan voi saada pelastamis- tai rakenneuudistustukea […]. Tämä koskee etenkin tapauksia, joissa yritys perustetaan aikaisemmin toimineen yrityksen selvitystilan jälkeen tai ostamalla tällaisen yrityksen kaikki omaisuuserät.” Koska Groupe Brandt oli perustettu 15 päivänä tammikuuta 2014, komissio suhtautui epäilevästi siihen, voidaanko uutena yrityksenä pitää sellaista yritystä, joka oli hankkinut vaikeuksissa olevan yrityksen varsin laajat omaisuuserät harjoittaakseen ilmeisesti samaa toimintaa.

            4.2.2   Ainutkertaisuuden periaatteen noudattaminen

                  (56)

                  Komissio suhtautui epäilevästi myös vuoden 2004 suuntaviivojen 3.3 kohdassa vahvistetun tuen ainutkertaisuuden periaatteen noudattamiseen. FagorBrandt oli nimittäin saanut rakenneuudistustukea jo vuonna 2008 (11). Näin ollen se ei periaatteessa voi saada uutta pelastamis- tai rakenneuudistustukea ennen vuotta 2018. Komissio täsmensi, että tuensaajayrityksen omistussuhteiden muutos ei tuen myöntämisen jälkeen vaikuttanut säännön soveltamiseen, koska näytti siltä, että oli kyse saman yrityksen toiminnan jatkumisesta.

            4.2.3   Taloudellinen jatkuvuus

                  (57)

                  Komissio muistutti Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan komission päätöksellä jäsenvaltiolle asetettu velvollisuus poistaa sisämarkkinoille soveltumaton tuki tähtää aiemman tilanteen palauttamiseen. Tavoite saavutetaan, kun tuensaaja on palauttanut kyseisen tuen ja menettänyt siten edun, jonka se oli saanut samoilla markkinoilla toimiviin kilpailijoihinsa nähden (12). Oikeuskäytännön mukaan velvollisuus maksaa sääntöjenvastainen tuki takaisin voidaan ulottaa sellaiseen uuteen yhtiöön, jolle kyseinen yhtiö on luovuttanut osan omaisuudestaan, kun tämän luovutuksen johdosta voidaan todeta, että näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkuvuus (13). Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että takaisinmaksuvelvollisuus laajennettaisiin koskemaan toista yritystä, jos voitaisiin todeta, että se on todellisuudessa saanut etua kyseisistä tuista siksi, että näiden kahden yrityksen välillä on ollut taloudellinen jatkuvuus.

                  (58)

                  Tarkasteltavana olevassa asiassa FagorBrandtille myönnetty 10 miljoonan euron laina ja vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen näyttivät tuovan etua Groupe Brandtille, joka vaikutti olevan FagorBrandtin taloudellisen toiminnan jatkaja. Useat seikat näyttäisivät osoittavan, että FagorBrandtin ja Groupe Brandtin välillä on kyse taloudellisesta jatkuvuudesta (14): omaisuuden siirto koski lähes kaikkia Fagor-konserniin Ranskassa kuuluneiden yritysten aineellisia ja aineettomia omaisuuseriä sekä yli kahta kolmasosaa niiden työntekijöistä, minkä lisäksi uusi yritys jatkoi samaa tuotantotoimintaa samalla tuotemerkillä ja samoin taloudellisin perustein.

                  (59)

                  Komissio epäili myös, että nämä tuet sekä suoraan Groupe Brandtille 47,5 miljoonan euron lainan muodossa myönnetty tuki saattoivat tuoda etua Cevitalille ja Exagonille, jotka hankkivat edellä mainitut FagorBrandtin omaisuuserät Groupe Brandtin tytäryhtiön välityksellä.

            5.   RANSKAN VASTAUS MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVAAN PÄÄTÖKSEEN

      5.1   Valtiontuki

      5.1.1   FDES-rahaston myöntämä 10 miljoonan euron laina

                  (60)

                  Toisin kuin komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, Ranska katsoi, että lainan B-erän vakuudet eivät olleet A-erän vakuuksia heikompia, vaan että ne olivat vähintään yhtä vahvat.

                  (61)

                  Kuten 28 päivänä marraskuuta 2013 tehdyn lainasopimuksen 10 artiklassa todetaan, lainan A-erällä oli samat vakuudet (pari passu) kuin Thémis-pankin myöntämällä 5 miljoonan euron lainalla, eli:

                              a)

                              valmiiden tuotteiden varastoa koskeva hallintapantti niin, että varaston arvo oli vähintään 5 miljoonaa euroa joulukuun 2013 loppuun, 4 miljoonaa euroa helmikuun 2014 loppuun ja 3 miljoonaa euroa maaliskuun 2014 loppuun;

                              b)

                              varaosavarastoon perustuva hallinnaton pantti (bruttoarvo [10–20] miljoonaa euroa);

                              c)

                              Eurofactorin vakuustiliä koskeva ensisijainen pantti.

                  (62)

                  Lainan B-erän vakuudet olivat seuraavat:

                              a)

                              sitoumus maksaa lainaerää vastaava summa Lyonissa sijaitsevan kiinteistön luovutuksesta saatavasta tuotosta, joka perustui siihen, että kiinteistöstä oli tehty [10–20] miljoonan euron myyntisitoumus; tai vaihtoehtoisesti lupaus tätä kiinteää omaisuutta koskevasta ensisijaisesta kiinnitysluotosta,

                              b)

                              varaosavarastoon perustuva hallinnaton pantti (bruttoarvo [10–20] miljoonaa euroa), ja

                              c)

                              Eurofactorin vakuustiliä koskeva ensisijainen pantti.

                  (63)

                  B-erään liittyivät siis paitsi b ja c alakohdassa mainitut vakuudet, jotka olivat samat kuin A-erällä ja Thémis-pankin myöntämällä lainalla, myös toissijainen pantti Lyonissa sijaitsevan kiinteistön luovutuksesta saatavaan tuottoon; kiinteistöstä oli tehty [10–20] miljoonan euron myyntisitoumus. Asiantuntija-arvion mukaan kyseisen kiinteistön markkina-arvo oli 31 päivänä joulukuuta 2012 tyhjänä [15–25] miljoonaa euroa ja käytössä [15–25] miljoonaa. Nämä seikat osoittavat, että myyntisitoumukseen liittyvä kiinteistön arvo, [10–20] miljoonaa euroa, on vähimmäisarvo.

                  (64)

                  Vaikka FDES-rahaston myöntämän 5 miljoonan euron lainan B-erään liittyvä pantti oli vain toissijainen, se riitti hyvin tämän erän vakuudeksi, kun otetaan huomioon, että ensisijaisella velkojalla oli tämä vakuus yksinomaan 5 miljoonan euron määrälle.

                  (65)

                  Vaikka osa B-erän vakuuksista siis poikkesikin A-erän vakuuksista, niitä kuitenkin täydensi lainan arvoa selvästi arvokkaampaan omaisuuserään liittyvä pantti.

                  (66)

                  Lisäksi Ranska korosti, että laina maksettiin kokonaisuudessaan takaisin huhtikuussa 2014.

            5.1.2   FDES-rahaston myöntämä 47,5 miljoonan euron laina

                  (67)

                     Vakuudet. Ranska esittää tarkemmat tiedot vakuuksista, joiden arvoksi se oli 10 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyssä kirjeessä esittänyt yhteensä 150 miljoonaa euroa. Ranska toimitti tämän tiedon tueksi lisätietoja ja asiantuntija-arvioita.

                  (68)

                     Korkotaso. Ranskan mukaan komission laskelma samoin kuin siitä tehdyt päätelmät ovat virheellisiä.

                  (69)

                  Ensinnäkin komissio lähtee siitä, että Electrom, nykyinen Groupe Brandt, olisi saanut luottoluokitukseksi CCC. Ranskan mukaan tämä luokitus ei ole perusteltu. Itse asiassa Cevital-konserni, johon Groupe Brandt kuuluu, oli taloudellisesti erittäin vankalla pohjalla, kuten KPMG:n vahvistama vuoden 2013 konsernitilinpäätös osoittaa.

                  (70)

                  Tämän perusteella Ranska katsoo, että jos Cevital olisi pyytänyt joltakin luottoluokituslaitokselta arviota tilanteestaan, luokitus olisi näiden vankkojen taloustietojen perusteella ollut erittäin suotuisa, vähintään A tai jopa AA. Joka tapauksessa Ranska katsoo, että vuoden 2008 tiedonanto osoittaa selkeästi, että 47,5 miljoonan euron lainalle myönnetty korko viittaa yritykseen, jonka taloudellinen tilanne on luokiteltu joko heikoksi (B) tai tyydyttäväksi (BB). On kiistatonta, että Cevital-konsernin taloudellinen tilanne ei missään tapauksessa ole verrattavissa luokituksen CCC saavaan yritykseen.

                  (71)

                  Toiseksi Ranska muistuttaa, että Groupe Brandtin rahoittamiseen osallistuivat myös yksityiset lainanantajat Société Générale ja Natixis, jotka myönsivät Groupe Brandtille lainaa [0–5] ja [0–5] prosentin marginaalilla. Jo tämä riittää osoittamaan, että menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetty laskelma markkinakorosta (jonka olisi päätöksen johdanto-osan 49 kappaleen mukaan pitänyt olla 7,03 prosenttia ja 50 kappaleen mukaan 17,77 prosenttia) on virheellinen.

                  (72)

                  Lisäksi FDES-rahaston myöntämän lainan A- ja B-erän korot vahvistettiin Société Généralen ja Natixisin myöntämien lainojen A- ja B-erien mukaisesti. Nämä kaksi yksityistä sijoittajaa muodostavat selvästi vertailukohdan FDES-rahaston myöntämien lainojen A- ja B-erän ehtojen määrittämiselle. FDES-rahaston myöntämän lainan A- ja B-erä myönnettiin samaan aikaan kuin näiden pankkien myöntämät lainat ja samanlaisin ehdoin kuin ne: näin ollen FDES-rahaston myöntämän lainan A- ja B-erän ehdot ovat kiistatta markkinaehtojen mukaiset (15).

                  (73)

                  FDES-rahaston myöntämän lainan C-erää ei Ranskan mukaan myönnetty samoin ehdoin kuin pankkien myöntämiä lainoja. Myös tämän erän osalta pankkien myöntämät lainat antavat kuitenkin viitteen markkinakorosta ilman, että tarvitsee tehdä sellaisia yksityiskohtaisia laskelmia kuin ne, jotka komissio esittää menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 49 ja 50 kappaleessa. Lisäksi FDES-rahaston myöntämän lainan C-erällä on samat vakuudet kuin (FDES-rahaston myöntämän lainan ja pankkien myöntämien lainojen) A- ja B-erällä, mutta vain toissijaisina, mikä riittää kyseisen C-erän vakuudeksi. Koska C-erä on vakuuksien kannalta A- ja B-erään nähden toissijainen, sen kompensoimiseksi riittää, että C-erän korko on huomattavasti korkeampi kuin A- ja B-erällä, eli marginaali on [0–5] prosenttia (A-erällä [0–5] prosenttia ja B-erällä [0–5] prosenttia). Myös C-erän takaisinmaksuaikataulu on kireämpi ja lyhyempi kuin muissa erissä. C-erän ensimmäinen takaisinmaksuerä on vapaaehtoisen tai pakollisen aikaistetun takaisinmaksun yhteydessä ensisijainen FDES-rahaston myöntämän lainan A- ja B-erän ja yksityisten pankkien myöntämien lainojen maksueriin nähden, mikä parantaa C-erän etuoikeusasemaa A- ja B-erään nähden.

                  (74)

                  Lopuksi Ranska katsoo, että Ranskan FDES-rahaston kautta myöntämällä 47,5 miljoonan euron lainalla, C-erä mukaan lukien, on aivan riittävät vakuudet ja markkinataloudessa järkevästi toimivan yksityisen lainanantajan periaatteen mukainen lainakorko.

            5.1.3   Vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen

                  (75)

                  Ranska katsoo, että sen selvitystä, joka koskee FagorBrandtille yrityssaneerausmenettelyn aloittamista seuraavan tarkkailujakson aikana kertyneitä vero- ja sosiaalikuluvelkoja, on tulkittu virheellisesti.

                  (76)

                  Ranska selittää, että kuten kaikki yrityssaneerausmenettelyssä olevat yritykset, myös FagorBrandt jatkoi toimintaansa selvitysmiehen avulla, mikä tarkoittaa että kaikki työntekijät tai ainakin osa heistä jatkavat työskentelemistä (jolloin on myös maksettava sosiaaliturvamaksut) ja toiminnasta syntyy verovelvoitteita. Tämä tarkoittaa erityisesti sosiaaliturvamaksuja ja veroja (mm. ammatillinen koulutus, oppisopimusvero ja toimitiloista maksettava vero), jotka kirjataan yrityksen vastattaviin. Tällaisiin velkoihin sovelletaan kauppalain L. 622-17 §:ssä säädettyä etuoikeutta, jonka mukaan ne maksetaan ennen kaikkia muita velkoja riippumatta siitä, liittyykö näihin muihin velkoihin etuoikeuksia tai vakuuksia, pois lukien velat, joiden vakuutena on työlain L. 3253-2, L. 3253-4 ja L. 7313-8 §:ssä säädetty etuoikeus, oikeudenkäyntikulut, jotka ovat syntyneet sääntöjenmukaisesti menettelyn aloittamista koskevan tuomion antamisen jälkeen menettelyn toteuttamiseen liittyvien tarpeiden hoitamiseksi, sekä velat, joiden vakuutena on tämän lain L. 611-11 §:ssä säädetty etuoikeus. Kauppalain L. 622-17 §:ssä nimittäin säädetään, että jos näitä velkoja ei ole maksettu niiden erääntyessä, ne maksetaan ensisijaisesti, ennen kaikkia muita velkoja.

                  (77)

                  Ranskan mukaan kauppalain L. 622-17 §:ää sovelletaan yleisesti useimpien yrityssaneerausmenettelyjen yhteydessä, koska sen tarkoituksena on helpottaa yrityksen toimintaa. Sitä ei pitäisi tulkita veloista luopumiseksi.

                  (78)

                  Tarkkailujakson aikana yritys maksoi edelleen vero- ja sosiaalikulunsa, mutta se osa, joka ei ollut vielä erääntynyt likvidaation toteutuessa, kirjattiin tarkkailujakson ajalta yrityksen vastattaviin. Selvittäjältä saatujen tietojen mukaan maksamatta olevat verot olisi mahdollista suorittaa FagorBrandtin likvidaation yhteydessä. Sosiaaliturvamaksut, joihin sisältyy muu muassa parhaillaan toteutettavaan työvoiman rakenneuudistukseen (irtisanomisiin) liittyviä maksuja, sen sijaan suoritetaan myös jatkossa selvitystilamenettelyä koskevan Ranskan lainsäädännön nojalla sovellettavien sääntöjen mukaisesti, ilman että tässä vaiheessa voidaan antaa takeita niiden täydellisestä takaisinmaksamisesta. Joka tapauksessa näistä vero- ja sosiaalikuluveloista ei ole luovuttu, vaan ne peritään takaisin niille kauppalain mukaan määräytyvän aseman mukaisessa järjestyksessä.

                  (79)

                  Nämä vero- ja sosiaalikuluvelat ovat kertyneet aivan tavalliseen tapaan yrityssaneerausmenettelyn kuluessa, kuten jäsenvaltioissa yleensä.

            5.2   Yhdenmukaisuus valtiontukisääntöjen kanssa

                  (80)

                  Ranska ei toimittanut vastauksessaan menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen eikä myöhemminkään menettelyn kuluessa minkäänlaista selvitystä toimenpiteen yhdenmukaisuudesta valtiontukisääntöjen kanssa.

            6.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN JA RANSKAN HUOMAUTUKSET

      6.1   Kolmannen osapuolen huomautukset

                  (81)

                  Komissio on saanut huomautuksia vain yhdeltä kolmannelta osapuolelta, joka haluaa pysytellä nimettömänä. Tämä osapuoli esitti huomautuksensa 19 päivänä tammikuuta 2015.

                  (82)

                  Kolmas osapuoli katsoo ensinnäkin, että kyseinen tukitoimenpide on myönnetty SEUT-sopimuksen 107 artiklan ja vuoden 2004 suuntaviivojen vastaisesti.

                  (83)

                  Kolmannen osapuolen mukaan on jo yli kymmenen vuoden ajan vaikuttanut siltä, että tuensaaja FagorBrandt ei olisi voinut jatkaa toimintaansa markkinoilla ilman toistuvasti myönnettyjä sisämarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. Näihin sisältyvät muun muassa Nanterren kauppatuomioistuimen antama tuomio, jolla FagorBrandtin velkoja leikattiin ja Elco Holding Limited ja Fagor Electrodomésticos ostivat FagorBrandtin osakkeita vuonna 2002 markkinahintaa alempaan hintaan, italialaiselle tytäryhtiölle myönnetty rakenneuudistustuki sekä vuonna 2008 myönnetty 31 miljoonan euron rakenneuudistustuki. Kolmannen osapuolen mukaan tuensaajayrityksen taloudelliset vaikeudet johtuvat siitä, että se ei ole kyennyt toteuttamaan välttämättömiä rakenneuudistustoimenpiteitä, toisin kuin kilpailijansa.

            6.1.1   Valtiontuki

                  (84)

                  Kolmas osapuoli täsmentää ensin, että vero- ja sosiaalikuluvelkojen peruuttaminen on sen mielestä selvästi valtiontuki, joka on myönnetty valtion varoista ja joka vääristää kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                  (85)

                  Osapuolen mukaan ei ole epäilystä siitä, että FDES-rahaston myöntämät kaksi lainaa edustavat valtion varoja, jotka on myönnetty valikoivasti tietylle yritykselle.

                  (86)

                  Tämän jälkeen osapuoli perustelee väitteitään, jotka koskevat FDES-rahaston myöntämien lainojen tuensaajalle tuomaa taloudellista etua.

                  (87)

                  Osapuoli korostaa, että 10 miljoonan euron laina myönnettiin sellaisena ajankohtana ja sellaisin ehdoin, joiden vallitessa yksityiset sijoittajat kieltäytyivät myöntämästä tuensaajalle lainaa enempää kuin 5 miljoonaa euroa. Jo tämä osoittaa, että markkinataloussijoittajaperiaatetta ei ole noudatettu. Lisäksi tämän lainan B-erän vakuudet olivat huonommat kuin yksityisen sijoittajan myöntämän lainan vakuudet. Sen vuoksi lainakoron olisi pitänyt olla korkeampi. Kaiken lisäksi B-erän takaisinmaksua varten myönnettiin kuukausi lisäaikaa ilman ehtoja.

                  (88)

                  Osapuoli ilmoittaa suhtautuvansa 47,5 miljoonan euron lainan osalta varauksella siihen, myöntäisikö yksityinen sijoittaja CCC-luokituksen saaneelle yritykselle näin suuren lainan näissä olosuhteissa.

                  (89)

                  Osapuoli toteaa myös olevansa samaa mieltä komission huomautuksista, joiden mukaan tukitoimenpiteet vääristävät kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Yritys olisi jouduttu likvidoimaan, ellei FDES-rahaston myöntämän 10 miljoonan euron lainan B-erän takaisinmaksua olisi lykätty, joten vaikutus kilpailun rakenteeseen markkinoilla on huomattava. Tämä näkökohta on erityisen tärkeä, kun otetaan huomioon tuensaajayrityksen koko ja merkitys Ranskan kodinkonemarkkinoilla.

            6.1.2   Yhdenmukaisuus valtiontukisääntöjen kanssa

                  (90)

                  Kolmas osapuoli korostaa, että tuensaajayritys oli jo saanut lokakuussa 2008 rakenneuudistustukea 31 miljoonaa euroa (komissio hyväksyi tuen 25 päivänä heinäkuuta 2012 (16)), joten vuoden 2004 suuntaviivoissa vahvistettua tuen ainutkertaisuuden periaatetta ei ole noudatettu. Koska tällä väitteellä on merkitystä vain siinä tapauksessa, että FagorBrandtin ja Groupe Brandtin välillä on kyse taloudellisesta jatkuvuudesta, kolmas osapuoli korostaa seuraavia seikkoja: uusi omistaja hankki FagorBrandtin yrityksille Ranskassa kuuluneen kiinteän ja aineettoman omaisuuden lähes kokonaisuudessaan, Groupe Brandt työllistää nykyään yli kaksi kolmasosaa aiemman yrityksen työntekijöistä, se jatkaa samaa taloudellista toimintaa ja samanlaista tuotantoa, minkä lisäksi useimmat ylimmät johtohenkilöt jatkavat tehtävissään.

                  (91)

                  Kolmas osapuoli huomauttaa, että vaikka näiden kahden yrityksen välillä ei katsottaisi olevan kyse taloudellisesta jatkuvuudesta, yritykselle myönnetyistä kolmesta valtiontukitoimenpiteestä kaksi on silti tuen ainutkertaisuutta koskevan periaatteen vastaisia.

                  (92)

                  Myös siinä tapauksessa, että Groupe Brandt katsottaisiin vasta perustetuksi yritykseksi, valtiontukitoimenpiteet olisivat ristiriidassa vuoden 2004 suuntaviivojen kanssa.

                  (93)

                  Kun tarkastellaan tuen rajaamista välttämättömään vähimmäismäärään, kolmas osapuoli muistuttaa, että tuensaajayritys kuuluu Cevital-konserniin, jonka konsolidoitu nettoliikevaihto vuonna 2013 oli 2,4 miljardia euroa. Tämän vuoksi osapuoli kysyy, miksi Ranska ei ole antanut tarkempia tietoja siitä, olisiko Cevital voinut ratkaista tuensaajayrityksen vaikeudet konsernin sisällä.

                  (94)

                  Vuoden 2004 suuntaviivoissa täsmennetään, että rakenneuudistustukea ei saa käyttää yrityksen elinkelpoisuuden keinotekoiseen ylläpitämiseen. Tällainen tilanne on mahdollinen esimerkiksi sellaisella talouden sektorilla, jolla on huomattava rakenteellinen ylikapasiteetti, minkä vuoksi tuensaaja voi jatkaa toimintaansa vain yhä uusien valtiontukien avulla. Kolmas osapuoli toteaa, että FagorBrandtin käyttöaste oli vuonna 2012 riittämätön (57 prosenttia) muihin markkinoihin nähden (82 prosenttia).

                  (95)

                  Tuensaajayrityksen elinkelpoisuuden palautuminen näyttää tästä syystä erittäin epävarmalta, kun otetaan huomioon yhtäältä se, että kilpailu on kyseisillä markkinoilla erittäin vilkasta, ja toiseksi se, ettei Cevital-konsernilla ole lainkaan kokemusta tästä sektorista Euroopassa. Konsernin vähäinen kokemus tutkimus- ja kehittämistoiminnasta käy ilmi sen vaikeuksista luoda todellisia synergiaetuja.

                  (96)

                  Kolmas osapuoli kysyy, miksi Ranska ei ole esittänyt tarkan aikataulun mukaista rakenneuudistussuunnitelmaa, vaikka vuoden 2004 suuntaviivoissa edellytetään, että rakenneuudistussuunnitelma on toimitettava kohtuullisessa määräajassa.

                  (97)

                  Lopuksi kolmas osapuoli korostaa kyseisten toimenpiteiden vääristävää vaikutusta kilpailuun. Kolmas osapuoli on aloittanut kalliin rakenneuudistusohjelman omilla varoillaan. Sen panostus tuottaisi paremman tuloksen, ellei tuensaajayritys hallitsisi merkittävää osaa markkinoista valtiontukien avulla. Kolmas osapuoli voisi suuremman myynnin avulla nostaa käyttöastettaan ja supistaa yksikkökustannuksiaan, mistä olisi hyötyä kuluttajille. Asianmukaisten korvaavien toimenpiteiden puuttumiseen ei näin ollen ole perusteita.

            6.2   Ranskan huomautukset

      6.2.1   Tausta

                  (98)

                  Ensinnäkin Ranska kiistää, että yritykselle olisi myönnetty tukea leikkaamalla sen velkoja tai hyväksymällä omaisuuden hankinta markkinahintaa alempaan hintaan Nanterren kauppatuomioistuimen päätöksellä. Ranska huomauttaa, että mikään tosiseikka ei tue tätä kolmannen osapuolen väitettä ja että Nanterren kauppatuomioistuimen päätös ei edellytä valtion varojen siirtämistä.

                  (99)

                  Ranska korostaa, että Brandt Italialle myönnetyn valtiontuen yhteydessä komissio määräsi FagorBrandtille korvaavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tuki soveltuu sisämarkkinoille (17). Sama koskee FagorBrandtin saamaa rakenneuudistustukea, jonka komissio hyväksyi korvaavien toimenpiteiden perusteella (17). Pyrkiessään osoittamaan, että tarkasteltavana oleva tukitoimenpide on vain jatkoa aiemmille valtiontukitoimille, kolmas osapuoli todellisuudessa viittaa toimenpiteisiin, jotka eivät ole sisältäneet valtiontukea tai jotka on katsottu sisämarkkinoille soveltuviksi korvaavien toimenpiteiden ansiosta.

                  (100)

                  Cevitalin toimenpiteen osalta Ranska korostaa, että liiketoimintasuunnitelman laatiminen liittyi uuteen teolliseen ja kaupalliseen strategiaan, jonka tavoitteena ja seurauksena oli FagorBrandtista erillisen rakenteen perustaminen. Strategia käsittää erityisesti […]. Ranskan mukaan oli liiketoimintasuunnitelman uskottavuuden ansiota, että yritys onnistui saamaan hankkeilleen rahoitusta eräiltä yksityisiltä sijoittajilta, joihin kuuluivat muun muassa Natixis ja Société Générale. Ranska lisää, että […] on toimiva ratkaisu alhaista käyttöastetta koskevaan ongelmaan, johon myös kolmas osapuoli viittaa.

                  (101)

                  Ranska täsmentää, että kodinkoneet sisältyivät jo Cevitalin teolliseen toimintaan: konserni aloitti kodinkoneiden tuotantolaitoksen rakentamisen Algeriaan vuonna 2013. Näin ollen Cevital ei harjoittanut pelkästään koneiden kokoamista, kuten kolmas osapuoli väittää. Lisäksi konsernilla on vahva neuvotteluasema raaka-aineiden hankinnassa. Tämän perusteella Ranska katsoo, että Cevitalin toiminta ja tunnetun merkin hankinta täydentävät toisiaan merkittävällä tavalla.

            6.2.2   Toimenpiteiden määrittely

                  (102)

                  Ranska muistuttaa, että yrityssaneerausmenettelyn yhteydessä kertyneet vero- ja sosiaalikuluvelat ovat tämäntyyppisiin menettelyihin liittyvä tavanomainen tekijä. Lisäksi Ranska kiistää, että vero- ja sosiaalikuluvelkojen maksamista olisi jaksotettu Groupe Brandtin hyväksi.

                  (103)

                  FDES-rahaston myöntämästä 10 miljoonan euron lainasta Ranska toteaa uudelleen, että se oli myönnetty samaan aikaan kuin Thémis-pankin myöntämä laina ja että sen ehdot perustuivat pankin asettamiin lainaehtoihin. FDES-rahaston myöntämän lainan A-erä myönnettiin koron, kuoletusten ja vakuuksien osalta samoin ehdoin (pari passu) kuin tämä yksityinen laina. Myös lainan B-erä oli Ranskan mukaan myönnetty samalla korolla kuin kyseinen yksityinen laina, mutta lisävakuuksien ansiosta velkapääoma sovittiin maksettavaksi takaisin kokonaan vasta laina-ajan päättyessä. Ranska katsoo, että kolmannen osapuolen mainitsema maksuaikataulun lykkääminen on yksityisten toimijoiden välisissä suhteissa tavanomainen käytäntö.

                  (104)

                  Ranskan mukaa 47,5 miljoonan euron laina ei ole kohtuuttoman suuri, koska Cevital-konsernin taloudellinen tilanne on vakaa (luokitus on pikemminkin AA kuin kolmannen osapuolen esittämä CCC). Ranskan mukaan tätä lainaa on tarkasteltava suhteessa yksityisten sijoittajien, kuten Société Généralen ja Natixisin, myöntämien lainojen kokonaismäärään. Ranska korostaa edelleen vakuuksien luotettavuutta ja merkityksellisyyttä. Ranska muistuttaa myös, että rahoituslaitoksen tarjousta koskevan esimerkin esittäminen on tarpeetonta, koska tässä tapauksessa yksityiset sijoittajat ovat todellisuudessa myöntäneet rahoitusta.

            7.   TUEN ARVIOINTI

                  (105)

                  Komissio suhtautuu epäilevästi kolmen toimenpiteen luokitteluun ja soveltuvuuteen sisämarkkinoille: i) FDES-rahaston myöntämä 10 miljoonan euron laina, ii) FDES-rahaston myöntämä 47,5 miljoonan euron laina ja iii) vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen.

            7.1   SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolon arviointi

                  (106)

                  Komission on tutkittava, ovatko tarkasteltavana olevat toimenpiteet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

                  (107)

                  SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.

                  (108)

                  Tämän määräyksen mukaan toimenpiteen määrittely valtiontueksi edellyttää, että seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät: i) toimenpide on myönnetty valtion varoista, ii) toimenpide on valikoiva, iii) toimenpide tuo tuensaajalle taloudellista etua, ja iv) toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

            7.1.1   Valtion varojen käyttö ja toimenpiteen yhteyttä valtioon koskeva kriteeri

                  (109)

                  FDES-rahaston lainat myönnettiin talous- ja valtiovarainministerin asetuksella, jonka täytäntöönpanosta vastasi valtionkassan pääjohtaja. Varat olivat peräisin valtionkassan erityistililtä, ja velkapääoman takaisinmaksusta ja koroista saatavat varat suoritetaan niin ikään Ranskan talousarvioon. Lainojen allekirjoittamisesta, maksamisesta ja hallinnoinnista vastaa Natixis Ranskan valtion nimissä Natixisin ja Ranskan välillä allekirjoitetun sopimuksen mukaisesti.

                  (110)

                  Vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen merkitsisi toimenpiteen luonteen vuoksi julkisten varojen käyttöä. Se tarkoittaisi, että Ranska menettäisi tuloja, mikä vaikuttaisi suoraan valtion talousarvioon.

                  (111)

                  Tämän perusteella komissio katsoo, että tarkasteltavana olevat toimenpiteet edellyttävät valtion varojen käyttöä ja ovat Ranskan toteuttamia.

            7.1.2   Tuen valikoivuus

                  (112)

                  Komissio toteaa, että tarkastelun kohteena olevat lainat on myönnetty FagorBrandtille ja tuensaajayritykselle, johon sen omaisuuserät siirrettiin, eli Groupe Brandtille. Vaikka FDES-rahaston tehtävänä on myöntää lainoja taloudellista ja sosiaalista kehittämistä varten ehdoin, jotka määritellään rahaston toimintaa sääntelevässä, 26 päivänä marraskuuta 2004 päivätyssä kiertokirjeessä (18), joka koskee valtion toimintaa yritysten vaikeuksien ehkäisemistä ja käsittelyä varten, FDES-rahaston myöntämiä lainoja tarkastellaan aina tapauskohtaisesti. Näin ollen toimenpiteen valikoivuutta koskeva kriteeri täyttyy.

                  (113)

                  Asian perusteellisen tutkinnan yhteydessä esiin tulleet seikat ja erityisesti Ranskan vastaus menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen näyttäisivät kuitenkin osoittavan, että vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen tapahtui niiden sääntöjen mukaisesti, joita yleensäkin sovelletaan yrityssaneerausmenettelyssä oleviin yrityksiin, joissa syntyy tämäntyyppisiä saatavia. Yrityssaneerausmenettelyssä oleviin yrityksiin sovellettavien sääntöjen mukaisesti FagorBrandt siis maksoi myös tarkkailujakson aikana vero- ja sosiaalikulunsa, mutta se osa, joka ei ollut vielä erääntynyt likvidaation toteutuessa, kirjattiin tarkkailujakson ajalta yrityksen vastattaviin. FagorBrandtin likvidaation yhteydessä nämä maksut suoritetaan kauppalain L. 622-17 §:n mukaan määräytyvän tärkeysjärjestyksen mukaisesti. Tämän perusteella vaikuttaa siltä, ettei vero- ja sosiaalikuluista luopumista FagorBrandtin hyväksi tapahtunut, vaan että yritykseen sovellettiin yrityssaneerausmenettelyn sääntöjä tavanomaiseen tapaan. Näin ollen komissio katsoo, että FagorBrandtiin ei ole sovellettu valikoivaa kohtelua vero- ja sosiaalikuluveloista luopumisen muodossa.

                  (114)

                  Tämän perusteella komissio katsoo, että FDES-rahaston myöntämät lainat olivat valikoivia toimenpiteitä. Sen sijaan vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen ei muodostanut valikoivaa toimenpidettä FagorBrandtin hyväksi.

            7.1.3   Taloudellisen edun olemassaolo

                  (115)

                  Sen arvioimiseksi, onko valtion toimenpide SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan määritettävä, saako yritys taloudellista etua, jota se ei olisi saanut tavanomaisilla markkinaehdoilla (19).

                  (116)

                  Kun yrityksen rahoitustilanne paranee valtion toimenpiteen seurauksena, kyseessä on taloudellinen etu. Viranomaisen toimenpide ei kuitenkaan välttämättä tuota saajalle etua eikä siten ole tukea, jos se toteutetaan tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, eli jos viranomainen käyttäytyy samoin kuin järkevästi toimiva markkinataloustoimija toimisi samanlaisessa tilanteessa. Koska muut yksityiset toimijat ovat toteuttaneet samaan aikaan Ranskan toteuttaman toimenpiteen kanssa samantyyppisiä huomattavia investointeja ja ottaneet vastaavanlaisia riskejä, voidaan tältä osin katsoa, että Ranska on toiminut järkevästi toimivan sijoittajan tavoin.

            7.1.3.1   FDES-rahaston myöntämien lainojen poliittinen tausta

                  (117)

                  Ranskan hallitus on alusta lähtien vakuuttanut tukevansa FagorBrandtia hintaan mihin hyvänsä ja riippumatta siitä, minkä verran yksityistä rahoitusta yritykselle lopulta myönnettäisiin (20). Ranskan hallitus mm. ilmoitti 5 päivänä marraskuuta 2013 eli kaksi päivää ennen yrityssaneerausmenettelyn aloittamista seuraavaa: ”On tehtävä kaikki mahdollinen kodinkoneita valmistavan Fagor-konsernin tuotantolaitosten suojelemiseksi, sillä yrityksen tulevaisuus on Ranskassa.” (21). Tuotannon elvyttämisestä vastaava ministeri täsmensi 6 päivänä marraskuuta 2013, kun yrityskomiteassa käsiteltiin konsernin tulevaisuutta, että ”hallitus haluaa pelastaa mahdollisimman suuren osan FagorBrandtin tuotantolaitoksista ja työpaikoista” (22). Vieraillessaan eräässä FagorBrandtin tehtaassa 19 päivänä joulukuuta 2013 ministeri ilmoitti, että ”Tavoitteena on turvata toiminnan jatkuminen ja osoittaa, että yritys on toimintakunnossa. (…) Valtio estää konsernin joutumisen sellaisen omistajan käsiin, joka ottaisi sen haltuunsa ainoastaan sen tavaramerkkien ja patenttien vuoksi.” Ranskan hallitus puolestaan totesi 22 päivänä tammikuuta 2014 seuraavaa: ”Cevitalin esittämä ehdotus on tällä hetkellä sekä sosiaalisten että teollisten seikkojen perusteella suotuisin (…) ja sitä olisi voitava parantaa ennen 13 helmikuuta pidettävää kauppatuomioistuimen istuntoa.” (23)

                  (118)

                  Sen jälkeen kun espanjalainen San Sebastiánin kauppatuomioistuin oli tehnyt päätöksen, joka mahdollisti FagorBrandtin tuotemerkkien luovuttamisen Cevital-konsernille, tuotannon elvyttämisen ja talous- ja digitaaliasiain ministeri selitti 11 päivänä huhtikuuta 2014 julkaistussa lehdistötiedotteessa seuraavaa: ”Hallitus on alusta asti seissyt FAGOR-BRANDTin rinnalla, ja se tukee siirtoa koskevaa tarjousta taloudellisesti varmistaakseen tuotantolaitosten toiminnan jatkumisen ja työpaikkojen säilymisen.”

                  (119)

                  Sen jälkeen kun Nanterren kauppatuomioistuin oli tehnyt päätöksen, jonka mukaan Cevital-konserni sai jatkaa FagorBrandtin toimintaa, 14 päivänä huhtikuuta 2014 julkaistiin tuotannon elvyttämisen ja talous- ja digitaaliasiain ministerin ja työ-, työllisyys- ja sosiaalisen vuoropuhelun ministerin yhteinen lehdistötiedote, jonka mukaan ”Ministeri seuraa tiiviisti kaikkien tuotantolaitosten uudelleen käynnistämistä.”

                  (120)

                  Tämän perusteella komissio toteaa, että Ranska on oikeudellisen menettelyn jokaisessa vaiheessa julkisesti ja toistuvasti osoittanut päättäneensä turvata FagorBrandtin taloudellisen jatkuvuuden tuotantotoiminnan ja työllisyyden pelastamiseen liittyvistä syistä, joihin yksityinen sijoittaja ei voi vedota ja jotka ovat ristiriidassa sen väitteen kanssa, että lainatoimenpiteet olivat verrattavissa järkevästi toimivan yksityisen sijoittajan toimintaan. Komissio muistuttaa myös, että aiemmin FagorBrandtille kuuluneet Fagor Electrodomésticosin omaisuuserät (jotka olivat Espanjassa olleet suojamenettelyssä lokakuusta 2013 lähtien), siirtyivät CATA-CAN-konsernin omistukseen kokonaan ilman julkista tukea. Konserni jatkoi kodinkoneiden teollista tuotantoa syyskuussa 2014.

                  (121)

                  Cevital sen sijaan asetti FagorBrandtin ostamista koskevalle sitoumukselleen ehdoksi, että toimenpiteelle myönnetään rahoitusta, muun muassa FDES-rahaston myöntämä toinen laina.

            7.1.3.2   FDES-rahaston myöntämä 10 miljoonan euron laina

                  (122)

                  Kuten 2.2 jaksossa selitetään, sekä julkiset (FDES-rahaston) että yksityiset (Thémis-pankin) lainat myönnettiin A-erän (5 miljoonaa euroa) osalta samoin ehdoin, toisin kuin lainojen B-erä.

                  (123)

                  Selvitystilamenettelyn yhteydessä kaksi yksityistä pankkia (24) kieltäytyi myöntämästä 5 miljoonan euron lainaa, koska ne pitivät vakuuksia riskeihin nähden riittämättöminä. Myös Thémis kieltäytyi myöntämästä lainaa enempää kuin 5 miljoonaa euroa. On merkityksellistä, että kaikki mainitut yksityiset toimijat myönsivät lainaa enintään 5 miljoonaa euroa tai eivät suostuneet myöntämään sitä lainkaan siitä huolimatta, että ne ovat erikoistuneet vaikeuksissa olevien yritysten rahoittamiseen. B-erän takaisinmaksun lykkäytyminen kuukaudella vahvistaa yksityisten lainanantajien riskianalyysin olleen oikea (25). FDES-rahasto sen sijaan myönsi lainaa ensin 10 miljoonaa euroa ja sitten 47,5 miljoonaa euroa siitä huolimatta, että B-erän takaisinmaksu lykkäytyi.

                  (124)

                  Lisäksi FDES-rahaston myöntämän 10 miljoonan euron lainan korko on sama kuin Thémis-pankin myöntämällä puolet pienemmällä lainalla (5 miljoonaa euroa). Komissio huomauttaakin, että Ranska ei kiistänyt tätä seikkaa vastauksessaan menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, vaikka tämä on yksi tärkeimmistä komission mainitsemista huolenaiheista.

                  (125)

                  Myöntäessään lainan B-erän FDES-rahaston kautta Ranska myönsi yritykselle taloudellista etua, joita järkevästi toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi myöntänyt joko lainkaan tai ei ainakaan samoin ehdoin.

                  (126)

                  Vaikka B-erän vakuuksia ei voida luonnehtia heikoiksi (osa niistä on ensisijaisia), niitä ei myöskään voida pitää vahvoina, koska B-erä on tältä osin kilpailuasemassa FDES-rahaston ja Thémis-pankin lainojen A-erän kanssa (ensisijaisten vakuuksien osalta) ja siihen liittyvä kiinteistöä koskeva pantti on etuoikeusasemaltaan heikompi. Tämän perusteella vakuuksia voidaan pitää vuoden 2008 tiedonannossa tarkoitetussa merkityksessä normaaleina.

                  (127)

                  Kun otetaan huomioon FagorBrandtin taloudellinen tilanne lainan myöntämisajankohtana, sitä on pidettävä vuoden 2008 tiedonannossa tarkoitetussa merkityksessä CCC-luokituksen saaneena yrityksenä.

                  (128)

                  Koska tiedossa ei ole seikkoja, jotka kyseenalaistaisivat vuoden 2008 tiedonannossa esitetyn korkotason, komissio katsoo, että markkinaehtoinen korkotaso voidaan laskea tiedonannon perusteella, jolloin se on 7,03 prosenttia (Ranskan viitekorko 0,53 prosenttia lainan myöntämishetkellä + 650 peruspistettä).

                  (129)

                  Aiemman käytäntönsä perusteella komissio katsoo, että tuen määrä saadaan vähentämällä 10 miljoonan euron velkapääomaan sovelletusta, vuoden 2008 tiedonannon perusteella lasketusta korosta (7,03 prosenttia) se korko [5–10] prosenttia), jota Ranska sovelsi 10 miljoonan euron velkapääomaan, sinä aikana, jonka kuluessa määrä oli FagorBrandtin käytössä (26).

            7.1.3.3   FDES-rahaston myöntämä 47,5 miljoonan euron laina

                  (130)

                  FDES-rahaston myöntämä 47,5 miljoonan euron laina jakautuu kolmeen erään: A-erä 11,2 miljoonaa euroa, B-erä 23,8 miljoonaa euroa ja C-erä 12,5 miljoonaa euroa. Société Généralen ja Natixisin myöntämät lainat olivat kummatkin 7,5 miljoonaa euroa ja jakautuivat kumpikin kahteen erään: A-erä 2,4 miljoonaa euroa ja B-erä 5,1 miljoonaa euroa.

                  (131)

                     Vakuudet. Niiden tietojen perusteella, jotka Ranska toimitti vastauksena menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, kiinteistövakuuksien arvo oli ilmeisesti määritetty äskettäin riippumattoman asiantuntijan toimesta. Sen mukaan niiden arvo oli [30–50] miljoonaa euroa. Lisäksi Groupe Brandt osti Fagor Irelandin tavaramerkit [20–30] miljoonalla eurolla. Muista vakuuksista ei ole olemassa riippumattomia arvioita, joiden perusteella komissio voisi arvioida niiden laatua. Tämän perusteella komissio arvioi, että vakuuksia voidaan pitää vuoden 2008 tiedonannossa tarkoitetussa merkityksessä normaaleina.

                  (132)

                     Korkotaso. Ranska vastasi menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, että komission Groupe Brandtille antama CCC-luokitus oli virheellinen, koska yritys kuului Cevital-konserniin, jonka luokitus on BB. Väite on vähintäänkin yllättävä. Cevital ei ole lainanantaja eikä FDES-rahaston myöntämän lainan takaaja. Se, että Cevital voi taloudellisen tilanteensa perusteella saada luokituksen BB tai jopa B, voi viime kädessä rauhoittaa rahoituslaitoksia, jotka kenties myöntävät lainaa Cevital-konsernin tytäryhtiölle. Tämä seikka ei kuitenkaan millään tavoin auta takaamaan Groupe Brandtin CCC-luokitukseen liittyvää riskiä. Jos Ranskan väite, jonka mukaan Groupe Brandtin lainansaantikelpoisuutta olisi arvioitava Cevitalin ominaisuuksien perusteella, pitäisi paikkansa, on vähintäänkin yllättävää, että ainoakaan yksityinen sijoittaja ei ollut halukas myöntämään lainaa Groupe Brandtille. Sitä paitsi, kuten 7.1.3.1 kohdassa kuvataan, Ranskaa edustavien eri tahojen ilmoitukset osoittavat, että tukitoimenpiteiden ainoana tarkoituksena oli avustaa FagorBrandtia ja Groupe Brandtia: näin asia esitettiin velkojille julkisuudessa. Tätä väitettä ei siis voida hyväksyä.

                  (133)

                  Kun lisäksi otetaan huomioon Groupe Brandtin edeltäjän vaikeudet, Groupe Brandtia ei myöskään voida pitää vuoden 2008 tiedonannossa tarkoitettuna yrityksenä, josta ei ole käytettävissä luottotietoja. Tästä on osoituksena yhtäältä se, että ainoakaan yksityinen lainanantaja ei ole halunnut altistua riskille myöntämällä yritykselle varoja, ja toisaalta se, että Groupe Brandtia on pidettävä FagorBrandtin taloudellisen toiminnan jatkajana, kuten 8.2 kohdassa todetaan.

                  (134)

                  Ranska väittää myös, että yksityiset lainanantajat ovat myöntäneet kaikki lainaerät samalla korolla kuin FDES-rahasto. On totta, että FDES-rahaston lainan ja yksityisten lainojen A-erät on myönnetty samoin ehdoin (EURIBOR + [300–600] peruspistettä) ja samoin vakuuksin. On kuitenkin otettava huomioon, että FDES-lainan A-erä on lähes viisi kertaa suurempi kuin yksityisten lainojen A-erät. Vastaavasti FDES-rahaston lainojen ja yksityisten lainojen B-erät on myönnetty samoin ehdoin (EURIBOR + [300–600] peruspistettä), vaikka FDES-rahaston lainan B-erä on niin ikään lähes viisi kertaa suurempi.

                  (135)

                  C-erän osalta komissio toteaa, että sen korko on suurempi kuin A-erän ([0–5] prosenttia) ja B-erän ([0–5] prosenttia), mutta laina-aika on lyhyempi kuin muilla erillä. Vaikka lainat on jaettu useampaan erään, julkisia ja yksityisiä lainoja on syytä analysoida kokonaisuutena.

                  (136)

                  Kun FDES-rahaston myöntämää lainaa ja Société Généralen ja Natixisin myöntämiä lainoja tarkastellaan kokonaisuutena, ero kunkin lainanantajan altistumisessa riskeille tulee esiin selkeästi: Ranska on myöntänyt lainaa kuusi kertaa enemmän kuin kukin yksittäinen pankki, vaikka lainan myöntäminen yrityksille on niiden nimenomainen tehtävä, toisin kuin Ranskan. Näin on siitä huolimatta, että Société Généralella ja Natixisilla on ollut pitkään liikesuhde FagorBrandtin kanssa, jonka seuraajana Groupe Brandtia voidaan pitää (27), ja vaikka ne kuuluvat yrityksen tueksi koottuun rahoituslaitosten ryhmään (28). Ranska puolestaan lainasi FagorBrandtille ensin 10 miljoonaa euroa, vaikka sillä ei periaatteessa pitäisi olla erityistä intressiä yrityksen toiminnan jatkumiseen, ja sitten vielä lähes neljä kertaa suuremman toisen lainan siitä huolimatta, että ensimmäisen lainan B-erän takaisinmaksu viivästyi. Yksikään järkevästi toimiva lainanantaja ei olisi toiminut näin: tämän vahvistaa se, että Thémis ei myöntänyt lainaa enempää kuin 5 miljoonaa euroa. Lisäksi FDES-rahaston myöntämän lainan vakuudet ovat samat kuin Société Généralen ja Natixisin lainoilla, vaikka se on niitä kuusi kertaa suurempi. Kun lisäksi otetaan huomioon Ranskan edustajien, Société Généralen ja Natixisin julkiset lausunnot, nämä pankit eivät voineet olla tietämättä Ranskan päätöksestä antaa Groupe Brandtille taloudellista tukea. Pankkien lainapäätöksiin on varmasti vaikuttanut tieto siitä, että Ranska miltei varmasti tukisi Groupe Brandtin toiminnan jatkumista, koska se vähentäisi niille aiheutuvaa riskiä. Sitä paitsi Natixis hallinnoi FDES-rahaston lainoja Ranskan puolesta, mikä on omiaan vaikuttamaan sen päätöksentekoon. Muiden Groupe Brandtille myönnettyyn lainaan liittyvien etujen lisäksi Ranskan viranomaisten esittämän toimenpiteen hyväksyminen antoi Natixisille mahdollisuuden jatkaa FDES-rahaston muiden lainojen hallinnointia myös tulevaisuudessa, minkä vuoksi se ei ole samassa asemassa kuin Ranska. Lisäksi FDES-rahasto käytti ensin FagorBrandtin ja sitten Groupe Brandtin tukemiseen lähes 20 prosenttia budjettilain nojalla vuodeksi 2014 saamastaan 300 miljoonan euron rahoituksesta, kun taas yksityiset lainanantajat altistuivat riskeille oman lainanantokapasiteettinsa mukaisesti huomattavasti pienemmällä osuudella.

                  (137)

                  Ranskan edustajien julkisesti moneen otteeseen ilmoittaman ehdottoman tuen perusteena on siis täytynyt olla muita syitä: vaikuttaa siltä, että Ranskan tavoitteena oli turvata työpaikkojen säilyminen ja FagorBrandtin tuotantotoiminnan jatkuminen Ranskan maaperällä. Nämä syyt ovat varsin kaukana yksityisen lainanantajan toimintaperiaatteista.

                  (138)

                  Ranska ei siis toiminut järkevästi toimivan yksityisen lainanantajan tavoin eivätkä FDES-rahaston myöntämän 47,5 miljoonan euron lainan kolmeen erään sovelletut korot olleet markkinaehtojen mukaisia.

                  (139)

                  Koska tiedossa ei ole seikkoja, jotka asettaisivat kyseenalaiseksi vuoden 2008 tiedonannossa esitetyn korkotason, komissio katsoo, että markkinaehtoinen korkotaso voidaan laskea tiedonannon perusteella. Koska vakuuksia voidaan pitää vuoden 2008 tiedonannossa tarkoitetussa merkityksessä normaaleina ja koska Groupe Brandtia voidaan pitää joko uutena yrityksenä tai FagorBrandtin toiminnan jatkajana, lainan myöntämisajankohtana sovellettuun Ranskan viitekorkoon (0,53 prosenttia) on lisättävä 650 peruspistettä.

                  (140)

                  Aiemman käytäntönsä perusteella komissio katsoo, että tuen määrä saadaan, kun kunkin lainaerän velkapääomaan (11,2 miljoonaa euroa, 23,8 miljoonaa euroa ja 12,5 miljoonaa euroa) sovelletusta 7,03 prosentin korosta (Ranskan viitekorko 0,53 prosenttia + 650 peruspistettä) vähennetään A-, B- ja C-lainaerään (11,2 miljoonaa euroa, 23,8 miljoonaa euroa ja 12,5 miljoonaa euroa) sovellettu korko ([0–5] prosenttia, [0–5] prosenttia, [0–5] prosenttia) koko siltä ajalta, jonka kuluessa varat olivat Groupe Brandtin käytettävissä (29).

            7.1.4   Vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan

                  (141)

                  Toimenpiteet tuovat etua FagorBrandtille ja Groupe Brandtille antamalla niiden käyttöön lisäresursseja, joiden avulla ne voivat välttää toiminnan keskeyttämisen. Tuen ansiosta yritykset pystyivät säilyttämään vahvemman kilpailuaseman kuin niillä olisi ollut ilman tukea. Toimenpiteet ovat siis omiaan vääristämään kilpailua suurten kodinkoneiden valmistajien välillä.

                  (142)

                  Suurten kodinkoneiden markkinoille on ominaista merkittävä jäsenvaltioiden välinen kauppa.

                  (143)

                  Tämän vuoksi komissio katsoo, että tarkasteltavana olevien toimenpiteiden muodossa kilpailulle avoimilla markkinoilla toimivalle yritykselle myönnetty etu on luonteeltaan sellainen, että se voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

            7.1.5   Päätelmä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolosta

                  (144)

                  Komissio katsoo, että Ranskan FagorBrandtille ja Groupe Brandtille myöntämät lainat ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

                  (145)

                  Sen sijaan komissio katsoo, että Ranskan FagorBrandtin hyväksi toteuttama vero- ja sosiaalikuluveloista luopuminen ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

            7.2   Toimenpiteiden yhdenmukaisuus valtiontukisääntöjen kanssa

                  (146)

                  SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistettu valtiontukien kielto ei ole absoluuttinen eikä ehdoton. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohta muodostavat oikeusperustat, joiden nojalla tietyt tuet voidaan katsoa sisämarkkinoille soveltuviksi.

                  (147)

                  Tutkittavana olevassa tapauksessa voidaan todeta, että tukien tarkoituksena on ollut palauttaa vaikeuksissa olevan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus. Sen vuoksi on aiheellista selvittää, voitaisiinko tarkasteltavana olevat toimenpiteet katsoa sisämarkkinoille soveltuviksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan nojalla.

            7.2.1   Sovellettava oikeusperusta

                  (148)

                  Valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen annettujen suuntaviivojen (30) 137 kohdassa säädetään, että ”Komissio tutkii kaikkien sellaisten pelastamis- tai rakenneuudistustukien soveltuvuuden sisämarkkinoille, jotka on myönnetty ilman komission lupaa ja sen vuoksi perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti näiden suuntaviivojen perusteella, jos tuki on osittain tai kokonaan myönnetty sen jälkeen, kun nämä suuntaviivat on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.” Suuntaviivojen 138 kohdassa täsmennetään lisäksi seuraavaa: ”Kaikissa muissa tapauksissa valvontaviranomainen tekee tutkimuksen tuen myöntämishetkellä sovellettujen suuntaviivojen perusteella.”

                  (149)

                  Koska tarkasteltavana olevat toimenpiteet myönnettiin marraskuussa 2013 ja huhtikuussa 2014, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on tutkittava vuoden 2004 suuntaviivojen perusteella.

                  (150)

                  Ranska ei ole esittänyt huomautuksia toimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Koska FagorBrandtille ja Groupe Brandtille myönnetyt lainat eivät Ranskan mukaan ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, se katsoo, ettei ole tarpeen tutkia niiden yhdenmukaisuutta vuoden 2004 suuntaviivoissa vahvistettujen periaatteiden kanssa.

                  (151)

                  Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa tuomioistuimen kannasta, jonka se on ilmaissut asiassa C-364/90, Italia v. komissio, antamassaan tuomiossa: ”Ensimmäisen väitteen osalta on syytä muistuttaa, että jos jäsenvaltio pyytää lupaa myöntää tukea perussopimuksen määräyksistä poiketen, sen on tehtävä komission kanssa yhteistyötä. Tämän velvollisuuden täyttämiseksi sen on muun muassa toimitettava kaikki tiedot, joiden avulla kyseinen toimielinvoi tarkistaa, että edellytykset poikkeuksen myöntämiselle täyttyvät” (31).

            7.2.2   FDES-rahaston FagorBrandtille myöntämä 10 miljoonan euron laina

                  (152)

                  Yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitetusta valtiontuesta vuonna 2004 annettujen suuntaviivojen keskeisiin periaatteisiin kuuluu suuntaviivojen 72 kohdassa vahvistettu tuen ainutkertaisuuden periaate: ”Tämän periaatteen mukaisesti rakenneuudistustukea voidaan myöntää vain kerran, jottei yrityksiä tuettaisi epäterveesti tilanteissa, joista ne pystyvät selviytymään ainoastaan toistuvan valtiontuen avulla.” Suuntaviivojen 73 kohdassa todetaan lisäksi seuraavaa: ”Ilmoittaessaan komissiolle pelastamis- tai rakenneuudistustukea koskevasta hankkeesta jäsenvaltion on mainittava, onko yritykselle jo myönnetty kyseisiä tukia, mukaan luettuina tuet, jotka on myönnetty ennen näiden suuntaviivojen soveltamispäivää tai joista ei ole ilmoitettu. Jos tukia on myönnetty ja pelastamistuen myöntämisestä, rakenneuudistusvaiheen päättymisestä tai rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisen keskeyttämisestä (riippuen siitä, mikä näistä on tapahtunut viimeksi) on kulunut vähemmän kuin 10 vuotta, komissio ei hyväksy uutta pelastamis- tai rakenneuudistustukea.”

                  (153)

                  Tässä tapauksessa FagorBrandt oli saanut vuonna 2008 rakenneuudistustukea, jonka komissio oli todennut sisämarkkinoille soveltuvaksi. Asiassa ei voida soveltaa mitään vuoden 2004 suuntaviivojen 73 kohdassa mainituista poikkeuksista. Uusi rakenneuudistustuki, joka on myönnetty alle kuusi vuotta edellisen jälkeen, ei siis missään tapauksessa voi olla valtiontukisääntöjen mukainen.

                  (154)

                  Tämän vuoksi komissio katsoo, että FagorBrandtille FDES-rahaston 25 päivänä marraskuuta 2013 myöntämän lainan muodossa myönnetty valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille vuoden 2004 suuntaviivoissa vahvistettujen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamissääntöjen nojalla.

            7.2.3   FDES-rahaston Groupe Brandtille myöntämä 47,5 miljoonan euron laina

                  (155)

                  Kuten 8.2 jaksossa todetaan, Groupe Brandtia on pidettävä FagorBrandtin taloudellisen toiminnan jatkajana. Tämän vuoksi Groupe Brandtille ei saanut myöntää rakenneuudistustukea vuoden 2004 suuntaviivojen 72 ja 73 kohdassa vahvistetun tuen ainutkertaisuutta koskevan periaatteen nojalla.

                  (156)

                  Tukea ei olisi voitu katsoa suuntaviivojen mukaiseksi edes siinä tapauksessa, että Groupe Brandtia olisi pidetty vastaperustettuna yrityksenä (toisin kuin 8.2 jakson päätelmissä todetaan), sillä vuoden 2004 suuntaviivojen 12 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Vastaperustettu yritys ei näiden suuntaviivojen mukaan voi saada pelastamis- tai rakenneuudistustukea, vaikka sen rahoitustilanne olisi aluksi epävarma. Tämä koskee etenkin tapauksia, joissa yritys perustetaan aikaisemmin toimineen yrityksen selvitystilan jälkeen tai ostamalla tällaisen yrityksen kaikki omaisuuserät.” Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Groupe Brandt perustettiin 15 päivänä tammikuuta 2014 FagorBrandtin likvidaation seurauksena. Groupe Brandt ei olisi missään tapauksessa voinut saada rakenneuudistusta varten myönnettävää valtiontukea.

                  (157)

                  Tämän vuoksi komissio katsoo, että Groupe Brandtille FDES-rahaston 24 päivänä huhtikuuta 2014 myöntämän lainan muodossa myönnetty valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille vuoden 2004 suuntaviivoissa vahvistettujen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamissääntöjen nojalla.

            8.   TAKAISINPERINTÄ JA TALOUDELLINEN JATKUVUUS

      8.1   Arviointikehys

                  (158)

                  SEUT-sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissiolla on toimivalta päättää, että jäsenvaltion on kumottava valtiontuki tai muutettava sitä, jos se on todennut, ettei tuki sovellu sisämarkkinoille (32). Tuomioistuin on niin ikään johdonmukaisesti katsonut, että jäsenvaltion velvollisuudella kumota komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa aikaisempi tilanne (33).

                  (159)

                  Tuomioistuin on tältä osin todennut, että tavoite on saavutettu heti, kun tuensaaja on maksanut saamansa sääntöjenvastaisen tuen takaisin ja siten luopunut edusta, josta se on nauttinut markkinoilla kilpailijoihinsa nähden, ja kun tilanne vastaa ennen tuen maksamista vallinneita olosuhteita (34).

                  (160)

                  Oikeuskäytännön mukaisesti asetuksen (EY) N:o 659/1999 (35) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta […].”

                  (161)

                  Koska tarkasteltavana olevat toimenpiteet on toteutettu SEUT-sopimuksen 108 artiklan vastaisesti, minkä vuoksi niitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa tilanne, joka sisämarkkinoilla vallitsi ennen tuen myöntämistä. Takaisinperinnän olisi koskettava ajanjaksoa, jonka aikana tuensaaja on saanut etua, toisin sanoen ajanjaksoa, joka alkaa siitä hetkestä, jolloin tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, ja päättyy siihen, kun se on tosiasiallisesti peritty takaisin. Takaisinperittäville summille lasketaan korkoa, jota kertyy tuen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan korot alkavat kertyä siitä päivästä, jona tuet on tosiasiallisesti annettu tuensaajien käyttöön (36).

                  (162)

                  Ranskan olisi tämän vuoksi perittävä FagorBrandtilta takaisin sisämarkkinoille soveltumaton tuki, joka muodostuu FDES-rahaston 25 päivänä marraskuuta 2013 myöntämästä lainasta, ja Groupe Brandtilta sisämarkkinoille soveltumaton tuki, joka muodostuu FDES-rahaston 24 päivänä huhtikuuta 2014 myöntämästä lainasta.

            8.2   Sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperintä FagorBrandtilta – Taloudellinen jatkuvuus

                  (163)

                  Oikeuskäytännön mukaan velvollisuus maksaa sääntöjenvastainen tuki takaisin voidaan ulottaa sellaiseen uuteen yhtiöön, jolle kyseinen yhtiö on luovuttanut osan omaisuuseristään, kun tämän luovutuksen johdosta voidaan todeta, että näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkuvuus (37). Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että takaisinmaksuvelvollisuus laajennettaisiin koskemaan toista yritystä, jos voitaisiin todeta, että se on todellisuudessa saanut etua kyseisistä tuista siksi, että näiden kahden yrityksen välillä on ollut taloudellinen jatkuvuus. Tällöin myös tuensaajien toimintojen ostajien on maksettava takaisin sisämarkkinoille soveltumattomiksi katsotut tuet.

                  (164)

                  FDES-rahaston 10 miljoonan euron laina myönnettiin FagorBrandtille. Kyseinen yritys kuitenkin joutui selvitystilaan ja sen omaisuuserät luovutettiin uusille omistajille Nanterren kauppatuomioistuimen 15 päivänä huhtikuuta 2014 antamalla tuomiolla. Tämän vuoksi on aiheellista tutkia, voidaanko FagorBrandtin toiminnan ostajia, jotka olivat Variance Technologies, Pierre Jullien ja Groupe Brandt, pitää sen taloudellisen toiminnan jatkajina, jotka ovat sen perusteella velvollisia maksamaan takaisin FagorBrandtille myönnetyn sisämarkkinoille soveltumattoman tuen.

                  (165)

                  Asiassa Italia ja SIM2 Multimedia vastaan komissio annetussa unionin tuomioistuimen tuomiossa (38), johon Olympic Airlines-, Alitalia- ja Sernam-yhtiöitä koskevat komission päätökset (39) perustuvat, todetaan, että toimijoiden välistä taloudellista jatkuvuutta arvioidaan useiden eri seikkojen perusteella. Oikeuskäytännössä luetellaan muun muassa seuraavat tekijät, jotka voidaan ottaa huomioon: i) luovutettujen omaisuuserien laajuus, ii) hinta, jolla omaisuuserät luovutettiin, iii) ostajien henkilöllisyys, iv) oston ajankohta ja v) oston taloudelliset perusteet. Unionin yleinen tuomioistuin on vahvistanut nämä seikat asiassa Ryanair vastaan komissio 28 päivänä maaliskuuta 2012 antamassaan tuomiossa (40), jossa vahvistetaan Alitaliaa koskeva komission päätös.

                  (166)

                  Kun tarkasteltavana olevassa tapauksessa otetaan huomioon, että Variance Technologies (Aizenayn toimipaikka) ja Pierre Jullien (Roche-sur-Yonin tuotantolaitos) hankkivat vain pienen osan FagorBrandtin omaisuuseristä, näitä kahta ei voida pitää sen taloudellisen toiminnan jatkajina.

                  (167)

                  Groupe Brandt sen sijaan otti emoyhtiönsä Cevitalin kautta haltuunsa FagorBrandtin täyden omistusoikeuden piiriin kuuluneen aineellisen ja aineettoman omaisuuden sekä varastot kokonaisuudessaan. Groupe Brandtin omistukseen siirtyivät myös FagorBrandtin tavaramerkit ja patentit. Lisäksi Groupe Brandtille siirtyi FagorBrandtin likvidaation seurauksena lähes 90 prosenttia sen työsopimuksista.

                  (168)

                  Lisäksi hinta, jolla Groupe Brandt hankki omaisuuserät, vahvistettiin Nanterren kauppatuomioistuimen antamassa FagorBrandtia koskevassa selvitystilamenettelyssä eikä markkinatoimen yhteydessä. Tämä käy ilmi siitä, että Groupe Brandt hankki FagorBrandtin omaisuuserät [0–5 miljoonan] euron hintaan, vaikka yrityksen liikevaihto oli vuonna 2012 ollut [600–800] miljoonaa euroa. Lisäksi on syytä huomauttaa, että Groupe Brandtia lukuun ottamatta mikään toinen yritys ei ilmoittanut olevansa kiinnostunut FagorBrandtin omaisuuserien hankkimisesta. Hinta, jolla luovutus tapahtui, ei siis perustunut useiden kilpailevien tarjousten vertailuun. Näin ollen hintaa, jolla Groupe Brandt hankki FagorBrandtin omaisuuserät, ei voida pitää markkinatoimeen perustuvana.

                  (169)

                  Lisäksi Groupe Brandt aikoi jatkaa samaa tuotantotoimintaa kuin FagorBrandt samojen tavaramerkkien avulla. On syytä todeta, että Groupe Brandt hankki FagorBrandtin varastot kokonaisuudessaan (41) sekä kaikki luovutettuihin toimintoihin liittyvät tavarantoimittajien ja asiakkaiden sitoumukset. Lisäksi Cevital ilmoitti selkeästi julkisuudessa (42), että se aikoi sisällyttää FagorBrandtin omaisuuserät omaan kaupalliseen strategiaansa, koska kodinkoneet muodostivat jo 10 prosenttia konsernin liikevaihdosta. Erittäin paljastavaa on myös se, että Groupe Brandt hankki oikeuden käyttää FagorBrandtin Ranskassa parhaiten tunnettuja merkkejä, joita ovat Brandt, De Dietrich, Vedette, Sauter ja Easycook.

                  (170)

                  Kun otetaan huomioon siirrettyjen omaisuuserien laajuus, niiden siirrosta maksettu hinta ja siirron taloudelliset perustelut, komissio katsoo, että FagorBrandtin ja Groupe Brandtin välillä on kyseessä taloudellinen jatkuvuus.

                  (171)

                  Ranska ilmoitti komissiolle 1 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyllä sähköpostiviestillä, että FagorBrandtin taloudellisen toiminnan jatkajana Groupe Brandt oli maksanut takaisin tämän päätöksen 7.1.3.2 jaksossa määritellyn tuen sekä takaisinperintään liittyvät korot 29 päivään helmikuuta 2016 asti. Groupe Brandt maksoi Ranskalle helmikuun 29 päivänä 2016 takaisin tuen ja korot, yhteensä [0–100 000] euroa.

                  (172)

                  Tällaisen takaisin maksamisen tavoitteena on erityisesti poistaa kilpailun vääristymä, joka on aiheutunut tietystä kilpailuedusta (tässä tapauksessa FDES-rahaston myöntämään 10 miljoonan euron lainaan sisältyvästä valtiontuesta), ja saattaa tilanne tuen myöntämistä edeltävää aikaa vastaavaksi (43).

                  (173)

                  Tämän vuoksi Groupe Brandtilta ei tarvitse enää periä takaisin FagorBrandtille myönnettyä sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea.

            8.3   Sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperintä Groupe Brandtilta

                  (174)

                  FDES-rahaston Groupe Brandtille myöntämän 47,5 miljoonan euron lainan osalta Groupe Brandt on yksin vastuussa aiheettomasti maksetun tuen palauttamisesta. Kyseinen laina myönnettiin nimenomaisesti Groupe Brandtille, joka tämän päätöksen antamisajankohtana on edelleen toiminnassa. Cevitalin ja Exagonin ja toisaalta Groupe Brandtin välisen taloudellisen toiminnan jatkuvuutta ei näin ollen tarvitse asettaa kyseenalaiseksi.

                  (175)

                  Koska tukitoimenpiteet toteutettiin lainan muodossa, komissio katsoo, että tuki on toteutunut ja että se toteutuu jatkuvasti kunkin takaisinmaksuerän suorittamisen yhteydessä.

                  (176)

                  Ranska ilmoitti komissiolle 1 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyllä sähköpostiviestillä, että Groupe Brandt oli maksanut 29 päivään helmikuuta 2016 mennessä takaisin FDES-rahaston Groupe Brandtille myöntämään 47,5 miljoonan euron lainaan sisältyvän valtiontuen, sellaisena kuin se määritellään tämän päätöksen 7.1.3.3 jaksossa, sekä takaisinperintään liittyvät korot samaan 29 päivään helmikuuta 2016 asti. Helmikuun 29 päivänä 2016 Groupe Brandt maksoi Ranskalle takaisin tuen ja korot, yhteensä [0–5 miljoonaa] euroa.

                  (177)

                  Lisäksi FDES-rahaston myöntämän lainan korko nostettiin 1 päivästä maaliskuuta 2016 myöhemmin erääntyvien erien osalta 7,03 prosenttiin. Tämä käy ilmi lainasopimusta täydentävästä sopimuksesta, jonka Ranska toimitti komissiolle 1 päivänä maaliskuuta 2016.

                  (178)

                  Näiden tietojen perusteella komissio katsoo, että FDES-rahaston myöntämään 47,5 miljoonan euron lainaan sisältyvä valtiontuki on poistettu ja ennen tämän sisämarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämistä vallitseva tilanne on palautettu asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti (44). Lisäksi valtiontukea ei jatkossa myönnetä.

                  (179)

                  Tämän perusteella ei ole enää tarpeen periä takaisin Groupe Brandtilta sisämarkkinoille soveltumatonta tukea.

            9.   PÄÄTELMÄT

                  (180)

                  Komissio katsoo, että myöntäessään FagorBrandtille ja Groupe Brandtille lainaa FDES-rahaston välityksellä Ranska toteutti valtiontuet SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Koska lainat on maksettu takaisin ja lainasopimusta on mukautettu markkinaehtojen mukaisesti, ennen näiden sääntöjenvastaisten valtiontukien myöntämistä vallinnut tilanne on palautettu, minkä vuoksi ei ole enää tarpeen määrätä tuen takaisinperinnästä ja kyseisten toimenpiteiden poistamisesta,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      1.   Valtiontuki, joka sisältyy valtion taloudellisen ja sosiaalisen kehittämisrahaston (Fonds de développement économique et social), jäljempänä ’FDES-rahasto’, FagorBrandtille 28 päivänä marraskuuta 2013 myöntämään lainaan siltä osin kuin sovellettu korko on alempi kuin tässä päätöksessä viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetun komission tiedonannon, jäljempänä ’vuoden 2008 tiedonanto’, mukaisesti laskettu korko eli 7,03 prosenttia, ja jonka Ranska on myöntänyt FagorBrandtille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa rikkoen, ei sovellu sisämarkkinoille.
      2.   Valtiontuki, joka sisältyy FDES-rahaston Groupe Brandtille 24 päivänä huhtikuuta 2014 myöntämään lainaan, siltä osin kuin sovelletut korot ovat alempia kuin tässä päätöksessä vuoden 2008 tiedonannon mukaisesti laskettu korko eli 7,03 prosenttia, ja jonka Ranska on myöntänyt Groupe Brandtille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa rikkoen, ei sovellu sisämarkkinoille.
      2 artikla
      Koska on todettu, että Groupe Brandt on maksanut 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisin, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely on käynyt aiheettomaksi.
      3 artikla
      Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

         Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2016.

               Komission puolesta

            Margrethe VESTAGER

               Komission jäsen

         (1)  EUVL C 460, 19.12.2014, s. 66.

         (2)  Ks. alaviite 1.

         (*)  Luottamuksellisia tietoja.

         (3)  Société Générale, Natixis, CACIB, Arkea ja BBVA.

         (4)

         ”I. – Velat, jotka ovat syntyneet sääntöjenmukaisesti menettelyn aloittamista koskevan tuomion antamisen jälkeen menettelyn toteuttamiseen tai tarkkailujaksoon liittyvien tarpeiden hoitamiseksi tai vastineeksi velalliselle tämän jakson aikana tehdystä suorituksesta, maksetaan niiden erääntyessä.
         II. – Jos näitä velkoja ei ole maksettu niiden erääntyessä, ne maksetaan ennen kaikkia muita velkoja riippumatta siitä, liittyykö näihin muihin velkoihin etuoikeuksia tai vakuuksia, pois lukien velat, joiden vakuutena on työlain L. 3253-2, L. 3253-4 ja L. 7313-8 §:ssä säädetty etuoikeus, oikeudenkäyntikulut, jotka ovat syntyneet sääntöjenmukaisesti menettelyn aloittamista koskevan tuomion antamisen jälkeen menettelyn toteuttamiseen liittyvien tarpeiden hoitamiseksi, sekä velat, joiden vakuutena on tämän lain L. 611-11 §:ssä säädetty etuoikeus.[…]”

         (5)  Crédit de campagne on yritystoimintaan tarkoitettu lyhytaikainen laina, jonka avulla yritys voi hoitaa kausiluonteisesta toiminnasta syntyvät rahoitustarpeet, kun yrityksen hankinta- ja valmistuskulut ja toisaalta myynti vaihtelevat kausittain.

         (6)  Alun perin nimeltään Electrom SAS.

         (7)  […] miljoonaa euroa pääomanlisäyksenä ja […] miljoonaa euroa sulkutilillä, jonka erääntyminen oli sidottu pankeilta saatavaan rahoitukseen ja FDES-rahaston osallistumiseen.

         (8)  Ks. alaviite 1.

         (9)  EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6.

         (10)  EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2.

         (11)  Komission päätös 2013/283/EU, annettu 25 päivänä heinäkuuta 2012, valtiontuesta SA.23839 (C 44/2007) ), jonka Ranska aikoo myöntää FagorBrandt-yrityksen hyväksi (EUVL L 166, 18.6.2013, s. 1).

         (12)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4.4.1995, komissio v. Italia, C-348/93, ECLI:EU:C:1995:95, 24, 26 ja 27 kohta; tuomio 4.4.1995, komissio v. Italia, C-350/93, ECLI:EU:C:1995:96, 19, 21 ja 22 kohta; ja tuomio 29.4.2004, Saksa v. komissio, C-277/00, ECLI:EU:C:2004:238, 74, 75 ja 76 kohta.

         (13)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, 155 kohta.

         (14)  Ks. komission päätös, tehty 17 päivänä syyskuuta 2008, valtiontuesta N 321/08, N 322/08 ja N 323/08, Kreikka – Olympic Airlines/Olympic Airways Services -yhtiön tiettyjen omaisuuserien myynti (EUVL C 18, 23.1.2010, s. 9).

         (15)  Ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2000, Alitalia v. komissio, T-296/97, ECLI:EU:T:2000:289, 81 kohta.

         (16)  Ks. alaviite 11.

         (17)  Ks. edellinen alaviite.

         (18)  Ranskan virallinen lehti 1.12.2004.

         (19)  Tuomioistuimen tuomio 29.6.1999, DMT, C-256/97, ECLI:EU:C:1999:332, 22 kohta.

         (20)  http://www.lefigaro.fr/societes/2013/12/19/20005-20131219ARTFIG00567-arnaud-montebourg-au-chevet-de-fagorbrandt.php: Le Figaro, 19.12.2013, ”Arnaud Montebourg au chevet de FagorBrandt”.

         (21)  http://fr.reuters.com/article/frEuroRpt/idFRL5N0IQ3HR20131105: Reuters, 5.11.2013, ”Fagor a un avenir en France, dit Montebourg”.

         (22)  http://fr.reuters.com/article/frEuroRpt/idFRL5N0IR2AJ20131106: Reuters, 6.11.2013, ”FagorBrandt – Le gouvernement veut sauver un maximum d'emplois”.

         (23)  http://www.planet.fr/revue-du-web-fagorbrandt-loffre-de-reprise-devrait-pouvoir-etre-amelioree-montebourg.538024.1912.html: La Tribune, 22.1.2014, ”FagorBrandt: l'offre de reprise ’devrait pouvoir être améliorée’”.

         (24)  […] ja […].

         (25)  B-erä maksettiin takaisin huhtikuun 2014 lopussa, vaikka se erääntyi jo maaliskuun lopussa. FDES-rahaston kanssa tehdyssä sopimuksessa määrätyt viivästyssakot maksettiin sopimusmääräysten mukaisesti.

         (26)  Taloudellinen etu = 0,0703 × 10 000 000 – [0,05–0,10] × 10 000 000.

         (27)  Société Générale ja Natixis ovat entisen FagorBrandt-konsernin ensisijaisia pankkeja: kummallakin on 3 miljoonan euron arvosta vakuudettomia saatavia, jotka jäivät vaille vakuuksia sen jälkeen, kun varastotuotteiden pantti vapautettiin FagorBrandtin tarkkailujakson aikana.

         (28)  Société Générale, Natixis, CACIB, Arkea ja BBVA.

         (29)  Taloudellinen etu = (0,0703 × 11 200 000 – [0,00–0,05] × 11 200 000) + (0,0703 × 23 800 000 – [0,00–0,05] × 23 800 000) + (0,0703 × 12 500 000 – [0,00–0,05] × 12 500 000).

         (30)  EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1.

         (31)  Tuomioistuimen tuomio 28.4.1993, Italia v. komissio, C-364/90, ECLI:EU:C:1993:157, 20 kohta.

         (32)  Ks. tuomioistuimen tuomio 12.7.1973, komissio v. Saksa, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, 13 kohta.

         (33)  ks. tuomio 14.9.1994, Espanja v. komissio, C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, ECLI:EU:C:1994:325, 75 kohta.

         (34)  Ks. tuomioistuimen tuomio 17.6.1999, Belgia v. komissio, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, 64 ja 65 kohta.

         (35)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999 (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

         (36)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2002, Keller et Keller Meccanica v. komissio, T-35/99, ECLI:EU:T:2002:19, 106–109 kohta.

         (37)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, 155 kohta.

         (38)  Unionin tuomioistuimen tuomio 8.5.2003, Italie et SIM 2 Multimedia SpACommission, C-328/99 ja C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252.

         (39)  Komission päätös, tehty 17 päivänä syyskuuta 2008, valtiontuesta N 321/08, N 322/08 ja N 323/08, Kreikka – Olympic Airlines/Olympic Airways Services -yhtiön tiettyjen omaisuuserien myynti; komission päätös, tehty 12 päivänä marraskuuta 2008, valtiontuesta N 510/08, Alitalia-lentoyhtiön omaisuuserien myynti, ja komission päätös, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2012, valtiontuesta SA.34547, Ranska – Sernam-yhtymän varojen hankkiminen sen saneerausmenettelyn yhteydessä.

         (40)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:2012, 164 kohta.

         (41)  La Roche-sur-Yonin tuotantolaitokseen liittyviä varastoja lukuun ottamatta.

         (42)  http://www.usinenouvelle.com/article/la-strategie-de-l-algerien-cevital-avec-brandt.N268498

         (43)  Unionin tuomioistuimen tuomio 11.9.2009, komissio v. MTU Friedrichshafen, C-520/07 P, ECLI:EU:C:2009:557, 57 kohta viittauksineen, eli tuomiot asioissa Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, C-328/99 ja C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252, 66 kohta, ja Saksa v. komissio, C-277/00, ECLI:EU:C:2004:238, 74–76 kohta.

         (44)  Ks. alaviite 43.