title: Komission päätös, annettu 26 päivänä marraskuuta 2013 , tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

text:
               27.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/26

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 26 päivänä marraskuuta 2013,
   tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti
   2013/C 346/03
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1) ja erityisesti sen 32 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   JOHDANTO

               (1)

               Asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 (LIS-asetus) luodaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.

               (2)

               LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelystä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden toteamiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä.

               (3)

               LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission olisi ilmoitettava kolmansille maille siitä mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Kolmansille maille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi, perustuu LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava kyseisiin maihin nähden myös kaikki 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission olisi liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tarvittaessa tilanteen parantamiseksi laadittu toimintasuunnitelma ja toteutetut toimenpiteet. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävä aika vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen.

               (4)

               LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti Euroopan komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet.

               (5)

               Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinti perustuu kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun.

               (6)

               LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista kolmansista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.

               (7)

               LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti lippuvaltiona olevia kolmansia maita edellytetään ilmoittamaan komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava.

               (8)

               LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen täytäntöönpanoon.

         2.   MENETTELY KOREAN TASAVALLAN SUHTEEN

               (9)

               Komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Korean tasavallan (Korean) lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 1 päivänä tammikuuta 2010.

               (10)

               LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 11–15 päivänä heinäkuuta 2011 Koreaan tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.

               (11)

               Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Korean järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Korea on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon.

               (12)

               Tarkastuskäyntiä koskeva loppuraportti lähetettiin Korealle 5 päivänä lokakuuta 2011.

               (13)

               Korean loppuraportista tekemät huomautukset vastaanotettiin 28 päivänä maaliskuuta 2012.

               (14)

               Komissio toimitti 11 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Korean viranomaisille tietoja Korean alusten harjoittamasta LIS-toiminnasta.

               (15)

               Komissio teki 17–18 päivänä huhtikuuta 2012 Koreaan uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana tehtyjen toimien seurantaa varten.

               (16)

               Korea toimitti kirjallisia lisähuomautuksia 16 päivänä toukokuuta 2012, 25 päivänä kesäkuuta 2012, 21 päivänä joulukuuta 2012, 19 päivänä kesäkuuta 2013 ja 21 päivänä kesäkuuta 2013. Lisäksi se antoi vastauksia kokouksissa, jotka järjestettiin Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2012, 8 päivänä kesäkuuta 2012, 6 päivänä syyskuuta 2012, 9 päivänä lokakuuta 2012, 8 päivänä maaliskuuta 2013, 13 päivänä maaliskuuta 2013, 22 päivänä huhtikuuta 2013, 31 päivänä toukokuuta 2013 ja 25 päivänä heinäkuuta 2013. Osapuolet vaihtoivat poliittisella tasolla kirjallisia huomautuksia 27 päivänä kesäkuuta 2013 ja 17 päivänä heinäkuuta 2013.

               (17)

               Korea on sopimuspuolena Etelämantereen elollisten luonnonvarojen suojelukomissiossa (CCAMLR), sinievätonnikalan suojelukomissiossa (CCSBT), Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissiossa (IATTC), Kansainvälisessä Atlantin tonnikalojen suojelukomissiossa (ICCAT), Intian valtameren tonnikalakomissiossa (IOTC), aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (SPRFMO), Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomissiossa (WCPFC), Luoteis-Atlantin kalastusjärjestössä (NAFO) ja Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestössä (SEAFO). Etelä-Korea on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen ja YK:n kalakantasopimuksen. Se hyväksyi vuonna 2003 voimaantulleen elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) sopimuksen kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta (FAO-sopimus).

               (18)

               Komissio analysoi kaikki asiaan kuuluvat tiedot arvioidakseen, miten Korea on noudattanut kansainvälisiä velvollisuuksiaan lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona (2), sellaisina kuin velvollisuudet ovat kansainvälisissä sopimuksissa määritettyinä ja johdanto-osan 17 kappaleessa mainittujen alueellisten kalastusjärjestöjen vahvistamina.

               (19)

               Komissio käytti tietoja, jotka oli saatu CCMALR:n, IOTC:n ja ICCAT:n joko vaatimustenmukaisuusraporttien tai LIS-alusluetteloiden muodossa julkaisemista käytettävissä olevista tiedoista, sekä yleisesti saatavilla olevia tietoja, jotka oli saatu kalastuksen säilyttämistä ja hoitoa koskevan vuonna 2006 annetun Magnuson-Stevens-lain 403 §:n a momentin nojalla Yhdysvaltojen kauppaministeriön kongressille tammikuussa 2013 osoittamasta raportista (kansallisen merikalastuspalvelun (NMFS) raportti).

         3.   KOREAN TASAVALLAN TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

               (20)

               Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Korean velvollisuuksia lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat.

         3.1   LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohdan a alakohta)

               (21)

               Komissio totesi paikalla tekemiensä tarkastuskäyntien aikana saamiensa tietojen ja asiaan liittyvien kolmansien rannikkovaltioiden toimittaman kirjallisen vahvistuksen perusteella, että 19 Korean lipun alla purjehtivaa alusta syyllistyi vuosina 2011 ja 2012 vakaviin LIS-rikkomuksiin.

               (22)

               Saadun näytön perusteella kyseisten Korean lipun alla purjehtivien alusten katsotaan syyllistyneen vakaviin rikkomuksiin niiden säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisesti, joita sovelletaan kyseisillä kalastusalueilla, koska ne ovat toimineet seuraavin tavoin: kalastaneet ilman lippuvaltion tai asianomaisen rannikkovaltion antamaa voimassa olevaa lisenssiä tai lupaa; kalastaneet kalastuskieltoalueilla tai kalastuskieltoaikoina; käyttäneet väärennettyjä rannikkovaltion hallinnollisia asiakirjojen tuodakseen EU:hun kalastustuotteita, jotka on pyydetty laittomasti rannikkovaltion lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä; käyttäneet väärennettyjä tai mitättömiä asiakirjoja saadakseen saalistodistuksille Korean viranomaisten varmennuksen ja tuodakseen kyseiset tuotteet EU:hun; väärentäneet tai salanneet merkintöjään taikka tunniste- tai rekisteröintitietojaan; estäneet rannikkovaltion virkamiesten työtä näiden hoitaessa velvollisuuksiaan tarkastaa, että sovellettavia säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä on noudatettu; eivät ole maksaneet seuraamuksia, jotka rannikkovaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat asettaneet; nimenneet alukset yksipuolisesti ja laittomasti uudelleen sekä muuttaneet kutsutunnuksensa. Kun alukset ovat jättäneet rannikkovaltion talousvyöhykkeen, ne eivät ole myöskään täyttäneet velvollisuuttaan kirjata ja raportoida saaliit tai saalistiedot, eivätkä ne ole antaneet ennakkoilmoitusta rannikkovaltion viranomaisille. Ne ovat myöskin toteuttaneet jälleenlaivaustoimia noudattamatta toimivaltaisten rannikkovaltioiden antamien jälleenlaivauslupien edellytyksiä, antamatta ennakkoilmoitusta rannikkovaltioille sekä hakematta ja saamatta toimivaltaisten valtioiden jälleenlaivauslupia. Kaikista näistä seikoista on tiedotettu Korean viranomaisille 11 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.

               (23)

               Komissio katsoi lisäksi, että kyseisten Korean lipun alla purjehtivien alusten käyttäytymismalli olisi otettava huomioon määrittäessä tosiseikkojen erityistä vakavuutta. Tehtyjen rikkomusten vakavuutta osoittaa lisäksi johdanto-osan 22 kappaleessa kuvattujen laittomien toimien arvo, laajuus ja toistuvuus.

               (24)

               Kalastuskieltoaikoja, kalastuksen lopettamista tai tiettyjen alueiden varaamista pienimuotoiseen kalastukseen koskevien rannikkovaltioiden oikeudellisten vaatimusten noudattamatta jättäminen on erityisen haitallisia asianomaisten kehittyvien rannikkovaltioiden kalavarojen kestävyydelle sekä vahingoittaa paikallisen väestön toimeentuloa.

               (25)

               Lisäksi toimimalla johdanto-osan 22 kappaleessa kuvatulla tavalla kyseiset alukset ovat estäneet rannikkovaltioiden toimivaltaisia viranomaisia seuraamasta ja tarkkailemasta niiden toimintaa merellä. Komissio katsoi, että jälleenlaivauksen harjoittaminen merellä ICCAT:n vahvistamien edellytysten vastaisesti tai ilman kyseisen rannikkovaltion lupaa sen lakien ja asetusten vastaisesti on erityisen vakavaa, saattaa vakavasti heikentää niiden tavoitteiden saavuttamista, joihin rikotuilla säännöillä pyritään, vaarantaa asianomaisen rannikkovaltion kalavarojen kestävyyden sekä estää toimivaltaisia viranomaisia valvomasta kyseisiä toimia, mikä aiheuttaa riskin kalastustuotteiden jäljitettävyyden ja valvonnan kannalta. Joissakin tapauksissa Korean alusten jatkuva yhteistyöhön osallistumattomuus korosti tehtyjen rikkomusten vakavuutta. Lisäksi useimmat näistä rikkomuksista on määritelty vakavaksi toimivaltaisten rannikkovaltioiden lainsäädännössä.

               (26)

               Komissio totesi kerättyjen tietojen perusteella, ettei Korea toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä vesillään toimivien kalastusalusten harjoittaman toistuvan LIS-kalastustoiminnan ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja sanktioimiseksi. Saatavilla olevat tiedot vahvistavat, että Korean lipun alla purjehtivat, kolmansien maiden vesillä toimivat alukset syyllistyivät toistuvasti rikkomuksiin. Komissio totesi, että Korean toimivaltaiset viranomaiset asiaan liittyvistä saatavilla olevista tiedoista huolimatta toimivat lukuisissa tapauksissa seuraavalla tavalla: eivät käynnistäneet menettelyjä, eivät asettaneet asianomaisille aluksille seuraamuksia, eivät valvoneet seuraamusten täytäntöönpanoa tehokkaasti, jos seuraamuksia oli asetettu, joissakin tapauksissa jopa lievensivät seuraamuksia. Koska lippuvaltio (Korea) ei tehnyt yhteistyötä, asianomaiset rannikkovaltiot eivät myöskään pystyneet tosiasiallisesti toteuttamaan täytäntöönpanotoimenpiteitä. Lisäksi komissio totesi, että jos Korean viranomaiset asettivat seuraamuksia, Korean lipun alla purjehtiville aluksille asetettujen seuraamusten taso oli ilmeisen riittämätön, eivätkä seuraamukset olleet oikeasuhteisia, tehokkaita ja varoittavia, kuten kansainvälisissä säännöissä ja suosituksissa, erityisesti YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklassa ja kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdassa edellytetään.

               (27)

               Erään korealaisen yrityksen antamien sekä komission maaliskuussa 2011 tekemän tarkastuskäynnin aikana keräämien tietojen perusteella komissio totesi, että Länsi-Afrikan rannikolla Angolasta Guinea-Bissauhun asti harjoitettiin neljän vuoden ajan merellä laitonta jälleenlaivausta Panaman ja rannikkovaltioiden lakien ja asetusten vastaisesti.

               (28)

               Komissiolla on todisteita korealaisessa omistuksessa olevien alusten suorittamista laittomista jälleenlaivauksista. YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan mukaisesti muiden valtioiden kansalaisten, jotka kalastavat jonkin rannikkovaltion talousvyöhykkeellä, tulee noudattaa kalavarojen säilyttämistoimia sekä muita rannikkovaltion laeissa ja määräyksissä asetettuja ehtoja ja edellytyksiä. Tämän vuoksi komissio katsoo, että jälleenlaivausten suorittaminen merellä asianomaisen rannikkovaltion asettamien edellytysten vastaisesti tai ilman asianomaisen rannikkovaltion antamaa lupaa sen lakien ja asetusten vastaisesti, on erityisen vakava LIS-rikkomus ja voi vakavasti haitata kyseisen rannikkovaltion kalavarojen kestävyyttä.

               (29)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan nojalla todeta, että Korea on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, jotka liittyvät LIS-aluksiin ja sen lipun alla purjehtivien kalastusalusten tai sen kansalaisten harjoittamaan LIS-kalastukseen, eikä se ole ryhtynyt riittäviin toimiin torjuakseen lippunsa alla aiemmin purjehtineiden alusten harjoittamaa dokumentoitua ja toistuvaa LIS-kalastusta.

         3.2   Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohta)

               (30)

               Tarkasteltaessa, toimiiko Korea tosiasiallisesti yhteistyössä komission ja rannikkovaltioiden kanssa LIS-kalastuksen ja siihen liittyvän toiminnan tutkinnassa, voidaan todeta, että komission kokoama näyttö osoittaa Korean laiminlyöneen kansainvälisen oikeuden mukaiset lippuvaltion velvoitteensa.

               (31)

               Johdanto-osan 21 kappaleessa mainittujen yhdeksäntoista Korean lipun alla purjehtivan aluksen osalta todetaan, että koska Korean viranomaiset eivät toimineet LIS-asetuksen 26 artiklan mukaisesti yhteistyössä, komissio aloitti asianomaisten toimijoiden suhteen kyseisen asetuksen 27 artiklassa tarkoitetun menettelyn.

               (32)

               Tämä tilanne osoittaa, ettei Korea ole myöskään toiminut yhteistyössä tai koordinoinut toimintoja EU:n ja muiden valtioiden kanssa LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi LIS-toimintasuunnitelman 28 kohdassa esitetyllä tavalla. Korea jätti myös ottamatta huomioon LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdan suositukset, joissa lippuvaltioita neuvotaan varmistamaan kattava ja tehokas kalastuksen seuranta, valvonta ja tarkkailu, myös purkauspaikassa, aina lopulliseen määränpäähän saakka, ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) noudattaen asiaa koskevia kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä standardeja. Tähän sisältyy vaatimus, jonka mukaan sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä. Samaan tapaan Korea jätti ottamatta huomioon LIS-toimintasuunnitelman 45 kohdan suositukset, joissa lippuvaltioita neuvotaan varmistamaan, että kullakin niiden lipun alla purjehtimaan oikeutetulla aluksella, joka kalastaa niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien ulkopuolella, on asianomaisen lippuvaltion myöntämä voimassa oleva kalastuslupa. Korea ei ole myöskään noudattanut LIS-toimintasuunnitelman 47 kohdan 7 alakohtaa, koska se ei ole pyytänyt tietoja aluksen historiasta ja mahdollisista aiemmista rikkomuksista ennen kalastuslisenssin myöntämistä.

               (33)

               Olisi myös pantava merkille, ettei vuonna 2005 laadittua Korean kansallista toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen torjumiseksi ole LIS-toimintasuunnitelman 26 ja 27 kohdassa esitettyjen suositusten vastaisesti saatettu ajan tasalle. Toukokuussa 2013 esitetty Korean suunnitelma tehostetusta mekanismista Korean lipun alla purjehtivien alusten harjoittaman LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi ja estämiseksi on luonnos, jota ei voida pitää yksityiskohtaisena ja selkeänä kansallisena toimintasuunnitelmana LIS-kalastuksen torjumiseksi. Korea ei ole parantanut LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelmansa täytäntöönpanotasoa varmistaakseen, että kansallisia toimia LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi koordinoidaan maan sisällä. Useat tavoitteet ovat eritoten jääneet saavuttamatta avomerellä toimivan laivaston seurannassa, valvonnassa ja tarkkailussa. Komissio totesi tarkastuskäyntiensä kuluessa, että tiedonvaihto rannikkovaltioiden kanssa on riittämätöntä. Korea ei vieläkään täytä vaatimusta siitä, että se on täytettävä sille kansainvälisen oikeuden nojalla kuuluvat lippuvaltion ja satamavaltion velvollisuudet.

               (34)

               Koreassa heinäkuussa 2011 tehdyn tarkastuskäynnin aikana komissio totesi, ettei ole olemassa kalastuksenseurantakeskusta, joka valvoisi avomerellä toimivaa Korean kalastuslaivastoa, eikä avomerikalastuksesta vastaava osasto (Long Distance Waters Fisheries Division) pysty vahvistamaan, onko tietty alus jollakin maantieteellisellä alueella vai ei ja onko jollakin alueella (talousvyöhykkeellä tai alueellisten kalastusjärjestöjen alueella) kalastavalla tietyllä aluksella todellakin lupa toimia siellä. Avomerellä toimivan laivaston saalistodistusten varmennuksen suhteen paljastui lisäksi, ettei Korean toimivaltaisella viranomaisella (National Fisheries Products Quality Inspection Service) ole keinoja verrata saalistodistuksissa esitettyjä tietoja muihin luotettaviin tietolähteisiin, kuten talouden toimijoilla olevat kalastuslisenssit, kalastusalusten VMS-tiedot, saalisilmoitukset ja jäljennökset kalastuspäiväkirjoista. Korean hallituksen toimittamien tietojen mukaan on perustettu uusi valtameristä ja kalastuksesta vastaava ministeriö (Ministry of Oceans and Fisheries) ja kalastuksenseurantakeskukselle annetaan tehtäväksi laivaston seuranta. Voimassa oleva lainsäädäntö ei kuitenkaan edelleenkään vastaa YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan e alakohdan g alakohdan iii alakohtaa eikä 18 artiklan 4 kohtaa. Tältä osin on korjattava puutteet, jotka on havaittu henkilöstöresursseissa, kalastusalusten sijaintia koskevien reaaliaikaisten tai aiempien tietojen saatavuudessa, käytetyissä menetelmissä ja vastuussa olevien virkamiesten koulutuksessa.

               (35)

               Kalan jälleenlaivausta merellä koskevien hallinnollisten sääntöjen suhteen Korea totesi, että tällaisia sääntöjä on olemassa vain alueellisten kalastusjärjestöjen vastuulle kuuluvissa tapauksissa tai jos rannikkovaltiot sääntelevät tällaista toimintaa. Jälkimmäisen tapauksen osalta selvisi, ettei Korean hallitus saa tietoa tällaisista merellä tapahtuvista jälleenlaivaustoimista. Tässä yhteydessä on aiheellista panna merkille, että korealaisten kalastusalusten merellä Länsi-Afrikan vesillä tekemät jälleenlaivaukset katsottiin rikkomuksiksi, kuten johdanto-osan 21–28 kappaleessa todetaan, ja eri jäsenvaltiot tekivät niistä vuonna 2011 todennuspyyntöjä (3).

               (36)

               LIS-asetuksen 27 artiklan mukainen menettely on lisäosoitus siitä, että Korea on laiminlyönyt YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut velvollisuutensa aavalla merellä toimivien alustensa suhteen. Lisäksi YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti lippuvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivat alukset noudattavat alueellisten kalastusjärjestöjen säilyttämis- ja hoitosääntöjä.

               (37)

               Komissio arvioi, onko Korea tosiasiallisesti toteuttanut täytäntöönpanotoimenpiteitä LIS-kalastuksesta vastaavien toimijoiden osalta ja onko määrätty riittävän ankaria seuraamuksia, jotta rikkojat eivät saa hyväkseen tällaisesta toiminnasta aiheutuvaa hyötyä.

               (38)

               Johdanto-osan 21–28 kappaleessa kuvailtu toistuva LIS-kalastus viittaa siihen, ettei Korea toteuttanut täytäntöönpanotoimia tällaisen LIS-kalastuksen johdosta komission asiaa koskevien pyyntöjen perusteella.

               (39)

               Korean laiminlyönti valvoa tehokkaasti korealaisten alusten osallistumista tällaiseen laittomaan toimintaan ja määrätä siitä seuraamuksia heikentää sen valmiuksia täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 117 artiklan mukaiset velvollisuutensa. Mainitussa artiklassa vahvistetaan valtioiden velvollisuudet toteuttaa kansalaistensa suhteen toimenpiteitä aavan meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi. Tältä osin olisi huomautettava, että todellisten omistajien ja edunsaajien suhteen toteutettavien tehokkaiden toimien merkitys vahvistetaan asiaa koskevissa FAO:n ja OECD:n asiakirjoissa, joissa korostetaan todellisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen merkitystä laittoman toiminnan torjunnassa (4) sekä kalastusaluksia samoin kuin todellisia omistajia ja edunsaajia koskevien rekisterien tärkeyttä (5). Kyseinen hallinnollinen käytäntö, joka saattaa houkuttaa LIS-toimijoita rekisteröimään LIS-aluksia, ei ole linjassa YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan kanssa.

               (40)

               Sille seikalle, ettei Korea ole täyttänyt sille lippuvaltiona kuuluvia YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklassa vahvistettuja sääntöjen noudattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyviä velvollisuuksia, saadaan vahvistus myös vuosina 2011 ja 2012 tehtyjen tarkastuskäyntien aikana kootuista tiedoista ja komission LIS-asetuksen 25 artiklan mukaisesti keräämistä tiedoista. Komissio totesi, että Korean lipun alla purjehtivat kalastusalukset harjoittivat LIS-kalastustoimintaa toistuvasti. Tämä tilanne johti LIS-asetuksen 26 ja 27 artiklan mukaisten menettelyjen käynnistämiseen. Parhaillaan toteutetaan LIS-asetuksen 27 artiklan mukaisia menettelyjä, joilla on tarkoitus selvittää, määrätäänkö LIS-kalastustoiminnasta riittäviä seuraamuksia siten, että varmistetaan sääntöjen noudattaminen ja rikkomusten ehkäiseminen sekä estetään rikkojien hyötyminen lainvastaisista toimistaan. Korean viranomaisille ilmoitettiin näistä menettelyistä kirjeitse 11 päivänä lokakuuta 2011, 22 päivänä joulukuuta 2011 ja 2 päivänä maaliskuuta 2012.

               (41)

               LIS-toimintasuunnitelman 34 ja 35 kohdassa kehotetaan valtioita varmistamaan, että niiden lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset eivät harjoita eivätkä tue LIS-kalastusta ja että ennen aluksen rekisteröimistä varmistetaan, ettei alus harjoita LIS-kalastusta. Lisäksi johdanto-osan 59 kappaleessa tarkoitetut tapahtumat, joissa Korean kansalaiset ovat harjoittaneet trooppista tonnikalankalastusta Guineanlahdella, mukaan lukien Ghanan lipun alla purjehtivien alusten toteuttamat kielletyt jälleenlaivaukset, heikentävät Korean valmiuksia täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaiset velvollisuutensa. Kyseisten määräysten mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.

               (42)

               Käytettävissä oleva näyttö vahvistaa sen, ettei Korea ole täyttänyt kansainvälisen oikeuden mukaisia velvollisuuksiaan toteuttaa tosiasiallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä. Tässä suhteessa muistutetaan mieleen, että Korean vuonna 2007 antaman Ocean Industry Development Act -lain, sellaisena kuin se on muutettuna maaliskuussa 2013, mukaan Korean lipun alla purjehtivilla aluksilla on oltava alusten seurantajärjestelmä (VMS) ainoastaan, kun ne kalastavat alueella, jonka osalta alueellinen kalastusjärjestö edellyttää kyseisen järjestelmän käyttöä, tai kun ne toimivat kansallisilla vesillä Korean kolmansien maiden kanssa allekirjoittamien kalastussopimusten nojalla (6). Tämän seurauksena aluksilla ei ole oikeudellista velvoitetta käyttää VMS-järjestelmää, jos ne kalastavat aavalla merellä alueellisten kalastusjärjestöjen toimivallan ulottumattomissa tai sellaisten rannikkovaltioiden vesillä, joiden kanssa ei ole tehty kalastussopimusta. Korean viranomaisten 25 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamien tietojen mukaan avomerellä toimii nykyisin 344 korealaista alusta, joista 97 aluksella ole VMS-järjestelmää. Heinäkuussa 2013 annetussa Ocean Industry Development Act -laissa VMS-järjestelmän asentamista ei vahvisteta selkeäksi pakolliseksi velvoitteeksi kaikille avomerellä toimiville korealaisille aluksille siitä riippumatta, missä ne toimivat. Pakollinen VMS-jäljitys on nykyisin kansainvälisesti hyväksytty käytäntö, joka sen vuoksi kuuluu luontaisesti YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan mukaisiin lippuvaltioiden velvollisuuksiin. Tässä johdanto-osan kappaleessa ja johdanto-osan 21–28 kappaleessa kuvaillut tosiseikat viittaavat siihen, ettei Korea täyttänyt YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan edellytyksiä, joiden mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden. Korea ei myöskään täytä sille YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan mukaisesti lippuvaltiona kuuluvia sääntöjen noudattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyviä velvollisuuksia, sillä se ei ole osoittanut toimineensa kyseisessä artiklassa vahvistettuja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen.

               (43)

               Lisäksi komission Koreassa tekemät tarkastusmatkat paljastivat Korean toteuttamien täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen, että on myös tarpeen tarkastella rikkomuksista asetettavia seuraamuksia, sellaisina kuin ne vahvistetaan Korean 29 päivänä joulukuuta 2009 antamassa ministeriön ohjeessa EU:n LIS-säännöistä (Fishery Resources Control Act -laki). Korean oikeusjärjestelmässä säädetyissä rikosoikeudellisissa seuraamuksissa vahvistetaan rikkomuksista annettavien sakkojen yleiseksi ylärajaksi 1 000 Yhdysvaltain dollaria. Kyseisten seuraamusten taso on ilmiselvästi riittämätön ja selkeästi epäsuhteessa mahdollisten rikkomusten vakavuuteen, niiden mahdollisiin vaikutuksiin kalavaroihin ja rikkojien tällaisista laittomista toimista mahdollisesti saamaan hyötyyn. Hiljattain (heinäkuussa 2013) hyväksytyssä Ocean Industry Development Act -laissa ei vahvisteta selkeää luetteloa varoittavista seuraamuksista (rikosoikeudellisista ja hallinnollisista) ja liitännäisseuraamuksista. Nykyisessä tarkistetussa järjestelmässä vahvistetaan useita poikkeuksia lisenssien keskeyttämiseen, siinä ei määritellä tarkkaan, mikä on vakava rikkomus, ja se sisältää epäselviä määritelmiä ja epäselviä seuraamusten laskentamenetelmiä. Maaliskuussa 2011 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana ja tämän jälkeen Korean kanssa pidetyn yhteydenpidon perusteella komissio havaitsi, että vaikka saatavilla oli riittävästi tietoa korealaisten kalastusalusten aavalla merellä ja kolmansien maiden vesillä tekemien rikkomusten ilmoittamiseksi, Korean toimivaltaiset viranomaiset eivät ryhtyneet ripeisiin toimiin menettelyjen käynnistämiseksi ja asianmukaisten seuraamusten määräämiseksi kyseisille aluksille tarvittaessa. YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan mukaisesti muiden valtioiden kansalaisten, jotka kalastavat jonkin kolmannen maan talousvyöhykkeellä, tulee noudattaa kalavarojen säilyttämistoimia sekä muita rannikkovaltioiden laeissa ja asetuksissa vahvistettuja ehtoja ja edellytyksiä. Koreassa todetut hallinnolliset käytänteet eivät tältä osin ole johdonmukaisia YK:n merioikeusyleissopimuksen mukaisten lippuvaltiota koskevien kansainvälisten velvoitteiden kanssa.

               (44)

               Lisäksi on syytä huomauttaa, että Korea mainittiin NMFS:n raportissa (7). Korean on todettu laiminlyövän riittävien seuraamusten asettamisen estääkseen aluksiaan harjoittamasta laittomia kalastustoimia, jotka ovat jonkin kansainvälisen kalastuksenhoitosopimuksen nojalla säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisia. NMFS on eritoten huolissaan siitä, ettei Korea valvo tehokkaasti yhdeksää sen kalastusalusta, joilla on nykyisin lupa kalastaa CCAMLR:n yleissopimusalueella. ICCAT:n marraskuussa 2012 pitämässä 18. erityiskokouksessa tuotiin esille samanlaisia huolenaiheita Korean kansalaisten osallistumisesta mahdollisiin laittomiin jälleenlaivauksiin, kuten johdanto-osan 59 kappaleessa tarkemmin selitetään. Korean hallitus totesi, että asianomaista lakia oli muutettu ja LIS-kalastuksen vastaisia seuraamuksia tiukennettu. Vaikka heinäkuussa 2013 hyväksyttiin Ocean Industry Development Act -laki, uusi seuraamusjärjestelmä on edelleen riittämätön estämään LIS-kalastustoimintaa, kuten johdanto-osan 43 kappaleessa selitetään.

               (45)

               Johdanto-osan 43 ja 44 kappaleessa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan todeta, että Korean lainsäädännössä LIS-rikkomuksista säädettyjen seuraamusten taso ei ole yhdenmukainen YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan 2 kohdan kanssa, jossa määrätään, että rikkomuksiin sovellettavien seuraamusten on oltava riittävän ankaria, jotta ne toimisivat tehokkaasti sääntöjen noudattamisen varmistamisessa ja rikkomusten ehkäisemisessä kaikkialla, ja niiden olisi vietävä rikkojalta laittomasta toiminnasta saatu hyöty. Korean toiminta tosiasiallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen ei ole myöskään LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan suositusten mukaista, sillä kyseisessä kohdassa neuvotaan valtioita varmistamaan, että LIS-kalastuksesta aluksille määrättävät seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta ne todella ehkäisevät ja estävät LIS-kalastusta ja saavat sen loppumaan sekä vievät tällaisesta kalastuksesta saadun hyödyn.

               (46)

               Sääntöjen noudattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvien Korean velvollisuuksien laiminlyönti on myös, kuten tässä jaksossa selitetään, vastoin FAO-sopimuksen III artiklan 8 kohtaa, jossa määrätään, että kukin osapuoli ryhtyy pakkotoimenpiteisiin sen lipun alla purjehtimaan oikeutettuja kalastusaluksia vastaan, jotka toimivat vastoin FAO-sopimuksen määräyksiä, ja säätää tarvittaessa kyseisten määräysten rikkomisen kansallisessa lainsäädännössä rikokseksi. Määräysten rikkomisesta säädettävien seuraamusten on oltava riittävän ankaria, jotta niiden avulla voidaan tuloksellisesti varmistaa FAO-sopimuksen vaatimusten täyttäminen ja estää se, että määräyksiä rikkoneet hyötyisivät lainvastaisista toimistaan.

               (47)

               Komissio on tarkastellut Korean lipun alla vuoteen 2013 asti purjehtineiden alusten toistuvasti harjoittamaa LIS-kalastusta ottaen huomioon kyseisen LIS-kalastuksen historian, tyypin, olosuhteet, laajuuden ja vakavuuden, kuten johdanto-osan 21–24 kappaleessa todetaan.

               (48)

               Korean viranomaisten nykyisten valmiuksien suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (8) mukaan Korean inhimillisen kehityksen katsotaan olevan hyvin korkea (186 maan joukossa sijalla 12). Maan tilanne huomioon ottaen katsotaan, ettei Korean toimivaltaisten viranomaisten nykyisiä valmiuksia ole tarpeen analysoida. Tämä johtuu siitä, että tässä johdanto-osan kappaleessa kuvailtua Korean kehitystasoa ei voida pitää tekijänä, joka heikentäisi toimivaltaisten viranomaisten valmiuksia toimia yhteistyössä muiden maiden kanssa ja toteuttaa täytäntöönpanotoimia.

               (49)

               Samansuuntaisesti johdanto-osan 48 kappaleessa esitetyn analyysin kanssa myös todetaan, että heinäkuussa 2011 tehdyn tarkastusmatkan aikana saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, ettei Korean viranomaisilla olisi taloudellisia varoja. Sitä vastoin kyseisten viranomaisten ongelmana on pikemminkin tarvittavan oikeudellisen ja hallinnollisen toimintaympäristön ja tehtävienhoitovaltuutuksien puuttuminen.

               (50)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 5 kohdan nojalla todeta, että Korea on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat, yhteistyö- ja täytäntöönpanotoimiin liittyvät velvollisuudet.

         3.3   Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

               (51)

               Korea on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen ja YK:n kalakantasopimuksen. Se on hyväksynyt FAO-sopimuksen. Lisäksi Korea on CCAMLR:n, CCSBT:n, IATTC:n, ICCAT:n, IOTC:n, SPRFMO:n, WCPFC:n, NAFO:n ja SEAFO:n sopimuspuoli.

               (52)

               Komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Korean asemaan CCAMLR:n, IOTC:n ja ICCAT:n jäsenenä.

               (53)

               Vuonna 2011 pidetyssä CCAMLR:n kokouksessa (9) ilmaistiin aluksen Insung No 7:n osalta huolestuminen niiden seuraamusten tasosta, joita Korea oli asettanut toimijalle, alukselle ja päällikölle, ottaen huomioon laittoman toiminnan vakavuus. Täytäntöönpanoa ja vaatimusten noudattamista käsittelevä CCAMLR:n pysyvä komitea (Standing Committee on Implementation and Compliance, SCIC) ehdotti, että Insung No 7 sisällytettäisiin sopimuspuolten LIS-alusluetteloon, mutta Korea esti tämän CCAMLR:n 30. kokouksessa.

               (54)

               Vaatimusten noudattamista käsittelevän IOTC:n komitean vuoden 2011 istunnossaan antamassa Koreaa koskevassa vaatimustenmukaisuusraportissa (10) Korean katsottiin jättäneen noudattamatta päätöslauselmissa 05/05, 09/06 ja 10/06 vahvistettuja pakollisia tilastovaatimuksia (tietoja ei toimitettu sivusaaliina saaduista merikilpikonnista ja merilinnuista, tiedot toimitettiin osittain haikaloista). Komitea havaitsi myös, että Korea oli useaan otteeseen jättänyt noudattamatta raportointivelvoitteitaan seuraavilta osin: päätöslauselma 10/04 alueellisesta tarkkailijajärjestelmästä, sillä Korea ei ollut toimittanut tarkkailijaraportteja, ja päätöslauselmat 01/06 ja 03/03 isosilmätonnikalan IOTC:n tilastointiasiakirjaohjelmasta, sillä Korea ei ollut toimittanut IOTC:lle arviotaan vientitietojen suhteesta tuontitietoihin. IOTC:n puheenjohtaja ilmoitti Korealle 22 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että komitea oli huolestunut siitä, missä määrin Korea noudattaa vaatimuksia.

               (55)

               IOTC:n 10 päivänä maaliskuuta 2012 laatiman vaatimustenmukaisuusraportin (11) mukaan Korea ei vuonna 2011 noudattanut, tai noudatti ainoastaan osittain, useita IOTC:n antamia päätöslauselmia. Kaikkia pyydyksiä ei varsinkaan merkitty hoitovaatimuksista annetussa päätöslauselmassa 01/02 vaaditulla tavalla. VMS-järjestelmän osalta voidaan todeta, ettei Korea noudata päätöslauselmaa 10/01, sillä tietoja VMS-tietueista tehdystä tiivistelmästä ei ole toimitettu täytäntöönpanoraportissa. Korea on vain osittain täyttänyt velvollisuutensa toimittaa haikaloja koskevia tietoja päätöslauselmassa 05/05 vaaditulla tavalla. Vaatimusten noudattamista käsittelevän komitean puheenjohtaja havaitsi lisäksi, että IOTC:n oikeudellista kehystä oli merkittävällä tavalla jätetty noudattamatta. Korea ei ollut toimittanut tarkkailijaraportteja IOTC:n päätöslauselmassa 11/04 edellytetyllä tavalla, eikä se ollut toimittanut raporttia isosilmätonnikalan vientitietojen tarkastelun tuloksista.

               (56)

               IOTC:n vuosien 2013–2014 kiertokirjeen (12) mukaan yhden korealaisen aluksen raportoitiin olleen vuonna 2012 mukana mahdollisissa rikkomuksissa, jotka havaittiin merellä tapahtuvien jälleenlaivauksien valvomiseksi toteutettavassa IOTC:n alueellisessa tarkkailijaohjelmassa.

               (57)

               Muistutetaan, että ICCAT lähetti Korealle yksilöintikirjeen vuonna 2010 (13). Yksilöintikirjeessä todetaan, ettei Korea ole täysipainoisesti ja tehokkaasti noudattanut velvollisuuttaan toimittaa ICCAT:n suosituksessa 05-09 määritellyt tilastotiedot. Samassa kirjeessä ICCAT korosti, ettei Korea ollut toimittanut kaikkia tarvittavia tietoja, esimerkiksi seuraavia: tiedot tehtävästä I (tiedot toimitettiin määräajan jälkeen); tiedot tehtävästä II (tiedot saaliista ja pyyntiponnistuksesta toimitettiin määräajan jälkeen, tietoja saaliskoosta ei toimitettu); vaatimustenmukaisuustaulukot toimitettiin määräajan jälkeen; jälleenlaivausraportteja ei toimitettu; tiedot tonnikalaa pitkälläsiimalla pyytävien suurten tonnikala-alusten hallinnointitoimenpiteistä toimitettiin määräajan jälkeen; suosituksen 08-05 täytäntöönpanoa koskeva raportti toimitettiin määräajan jälkeen; vuotuisen kalastussuunnitelman täytäntöönpanoa koskeva raportti saatiin määräajan jälkeen ja kapasiteetin hallinnointisuunnitelma toimitettiin määräajan jälkeen. Lisäksi komitea pani merkille seuraavat Korean ylisuuret saaliit: Etelä-Atlantin valkotonnikalan liikakalastus suosituksen 07-03 vastaisesti; Etelä-Atlantin miekkakalan liikakalastus toisena vuonna peräkkäin suosituksen 06-03 vastaisesti; Pohjois-Atlantin miekkakalan liikakalastus kolmantena vuonna peräkkäin suosituksen 08-02 vastaisesti, Suosituksen 08-01 osalta Korealla ei ollut isosilmätonnikalalle tiettyä saalisrajaa kyseisen lajin vähäisen kalastuksen vuoksi. Komitea kuitenkin korosti myös, ettei tarkoituksena ollut se, että lajia vähän saalistavat tahot kasvattaisivat saaliit yli 2 100 tonnin. Komitea totesi olevansa huolestunut siitä, että Korea pyytää yhä enemmän isosilmätonnikalaa. Lisäksi komitea oli huolissaan siitä, ettei Korea toteuttanut tosiasiallisia toimia pitääkseen valkomarliinin saaliit niissä rajoissa, jotka on määritetty suosituksessa 06-09.

               (58)

               Korealle lähetettiin yksilöintikirje useista puutteista, joita oli havaittu hoitotoimenpiteiden ja raportointivaatimusten noudattamisessa vuonna 2010 (14). Kyseisessä kirjeessä Korealle ilmoitettiin, että ICCAT oli päättänyt säilyttää kauppaan liittyvistä toimenpiteistä antamansa suosituksen 06-13 mukaisen Korean yksilöinnin. Lisäksi Korean on todettu laiminlyöneen velvollisuudet, jotka asetetaan tilastollisten raportointivelvoitteiden noudattamisesta annetussa ICCAT:n suosituksessa 05-09, valko- ja sinimarliinikantojen uudistamissuunnitelman lujittamisesta annetussa suosituksessa 06-09 ja eteläisen kannan valkotonnikalan vuosien 2008, 2009, 2010 ja 2011 saalisrajoituksista annetussa suosituksessa 07-03. Tältä pohjalta vaatimusten noudattamista käsittelevä komitea katsoi, ettei Korea toimittanut kaikkia tarvittavia tietoja ja raportteja asetetuissa määräajoissa. Havaittuja ongelmia olivat raportoinnin puute, tietojen esittäminen myöhässä, raportoinnin epätäydellisyys ja tietojen huono laatu. Komitea oli myös huolestunut siitä, ettei Korea ollut toteuttanut tehokkaita toimia valvoakseen eteläisen kannan valkotonnikalan saaliita suosituksessa 07-03 tarkennetuissa rajoissa, eikä purjekalojen saaliita suosituksessa 06-09 tarkennetuissa rajoissa, kuten eteläisen kannan valkotonnikalan ja valkomarliinin vuosien 2008 ja 2009 ylisuuret saaliit osoittavat. Näiden todettujen puutteiden vuoksi ICCAT pyysi Koreaa edellä mainitussa yksilöintikirjeessä toteuttamaan seuraavat toimet: vastaamaan pikaisesti sihteeristön vuotuiseen kiertokirjeeseen, joka koski ICCAT:n raportointivaatimusten soveltamista, ja tätä varten tarkistamaan tietojenkeruu- ja raportointimenettelyjään; toimittamaan sihteeristölle eteläisen kannan valkotonnikalan ja purjekalojen alustavat hoitosuunnitelmat, mukaan lukien toimenpiteet, joilla on tarkoitus saada saaliit pysymään vahvistetuissa tavoitetasoissa, ja laivastokapasiteettia koskevat tiedot niistä kalastuksista, joissa liikakalastusta esiintyi.

               (59)

               ICCAT lähetti Korealle kirjelmän useista puutteista, joita havaittiin vuonna 2011 vaatimusten noudattamisessa (15). Vaatimusten noudattamista käsittelevä komitea päätti ilmaista huolestumisensa siitä, ettei Korea ollut täysipainoisesti noudattanut ICCAT:n suositukseen 06-14 perustuvia velvollisuuksiaan. Kyseisellä suosituksella edistetään sitä, että sopimuspuolten kansalaiset, yhteistyötä tekevät muut kuin sopimuspuolet, yhteisöt ja kalastusyhteisöt noudattaisivat ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Komitea ilmaisi myös huolestumisensa Korean kansalaisten toiminnasta Guineanlahden trooppisessa tonnikalankalastuksessa, johon saattaa liittyä Ghanan lipun alla purjehtivien alusten tekemiä kiellettyjä jälleenlaivauksia. Komitea kannusti Koreaa puuttumaan kansalaistensa osallistumiseen kyseisessä kalastuksessa tapahtuvaan laittomaan toimintaan. Lisäksi Koreaa pyydettiin tiedottamaan ICCAT:lle toimista, joita se oli toteuttanut edistääkseen sitä, että Guineanlahden trooppisessa tonnikalankalastuksessa mukana olevat Korean kansalaiset noudattavat vaatimuksia.

               (60)

               ICCAT lähetti Korealle kirjelmän, jossa se ilmaisi huolestumisensa Korean kansalaisten osallistumisesta Guineanlahden trooppiseen tonnikalankalastukseen, jossa saattoi tapahtua laittomia merellä tehtyjä jälleenlaivauksia vuonna 2012 (16). Kyseisessä kirjelmässä ICCAT pyysi Koreaa toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet varmistaakseen, etteivät Korean alukset ja kansalaiset osallistu kyseisessä kalastuksessa tapahtuvaan laittomaan toimintaan.

               (61)

               Koska Korea ei ole valvonut aavalla merellä toimivia aluksia alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjen mukaisesti eikä varmistanut, että sen lipun alla purjehtivat alukset noudattavat CCAMLR:n, ICCAT:n ja IOTC:n suosituksia, se rikkoo YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan a alakohtaa, jossa edellytetään valtioita, joiden aluksia kalastaa aavalla merellä, toteuttamaan valvontatoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseiset alukset noudattavat alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjä.

               (62)

               Kuten johdanto-osan 57 kappaleessa on kuvattu, Korea ei täytä YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se sallii alustensa kalastaa ICCAT:n vahvistamien edellytysten vastaisesti. Koska Korea ei täytä pyydysten merkitsemistä koskevia hoitovaatimuksia, se ei noudata YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan d alakohtaa. Korea ei noudata YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan e alakohdassa ja 18 artiklan 3 kohdan g alakohdassa asetettuja, kirjaamiseen ja oikea-aikaiseen raportointiin liittyviä vaatimuksia, sillä se ei ole toimittanut IOTC:lle eikä ICCAT:lle vuosi-, tilasto- tai tarkkailijaraportteja koskevia tietoja tai kaupankäyntiä tai sivusaaliita koskevia tietoja. Korea ei täytä YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan g alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä, koska se on laiminlyönyt velvollisuutensa toimittaa IOTC:lle tiivistelmä VMS-tietueista ja valvoa merellä tehtäviä jälleenlaivauksia.

               (63)

               Lopuksi olisi todettava, ettei Korea ole vastoin LIS-toimintasuunnitelman 25, 26 ja 27 kohdassa esitettyjä suosituksia saattanut LIS-kalastuksen torjumista koskevaa kansallista toimintasuunnitelmaa tehokkaasti ajan tasalle.

               (64)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla todeta, että Korea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiin sääntöihin, asetuksiin sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin liittyvät velvollisuudet.

         3.4   Kehitysmaiden erityisrajoitteet

               (65)

               Muistutettakoon, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (17) mukaan Korean inhimillisen kehityksen katsotaan olevan hyvin korkea (186 maan joukossa sijalla 12). Korea on myös asetuksen (EY) N:o 1905/2006 liitteessä V luokiteltu sellaisten maiden ja alueiden luokkaan, jotka eivät ole kehitysmaita.

               (66)

               Kyseisen luokituksen perusteella Koreaa ei voida pitää maana, jolla on suoraan kehitystasostaan johtuvia erityisrajoitteita.

               (67)

               Olisi huomioitava, että komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Korean lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 1 päivänä tammikuuta 2010. Korea vahvisti tämän jälkeen LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla, että sillä on käytössään kansalliset järjestelyt niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava.

               (68)

               Komissio ilmoitti Korealle erilaisista puutteista, joita se havaitsi tehtyjen tarkastusmatkojen ja pidettyjen kokousten aikana. Komissio pyrki saamaan Korean viranomaiset mukaan yhteistyöhön ja edistämään korjaavien toimien toteuttamista havaittujen puutteiden suhteen. Korea ei ole toteuttanut riittäviä korjaavia toimia eikä saavuttanut myönteistä kehitystä todettujen puutteiden korjaamisessa. Komissio analysoi Ocean Industry Development Act -lain tuoreinta tarkistusta, jonka tarkoituksena on säätää asetettavat seuraamukset, perustaa kalastuksenseurantakeskus, säätää, että VMS-laitteet on asennettava kaikille avomerellä toimiville kalastusaluksille, ja ottaa käyttöön uusi merimiesten koulutusohjelma. Kyseinen uusi kansallisen lainsäädännön teksti ei kuitenkaan vielä täytä YK:n merioikeusyleissopimuksen 62, 94, 117 ja 118 artiklan vaatimuksia, YK:n kalakantasopimuksen 18, 19 ja 20 artiklan vaatimuksia eikä erilaisten alueellisten kalastusjärjestöjen (joissa Korea on sopimuspuolena) suosituksia tämän päätöksen 3 jaksossa selitettyjen eri syiden vuoksi. Muiden esille tuotujen seikkojen suhteen komissio totesi Korean viranomaisten kanssa huhti–toukokuussa 2013 pidettyjen kokousten perusteella, ettei Korea ollut laatinut mitään konkreettista suunnitelmaa näiden toimien toteuttamiseksi, eikä se edelleenkään ole asemassa, jossa se panisi täytäntöön kansallisen lainsäädäntönsä ja valvoisi laivastoaan suvereniteettiinsa tai lainkäyttövaltaansa kuuluvien alueiden ulkopuolella.

               (69)

               Edellä tässä jaksossa kuvattu tilanne vahvistaa sen, että Korea on pitkälle kehittynyt maa, jolla on tarvittavat resurssit korjata havaitut puutteet. Korean viranomaiset eivät kuitenkaan edelleenkään ole hyväksyneet ja panneet täytäntöön toimenpiteitä LIS-toiminnan torjumiseksi.

               (70)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla todeta, ettei Korean kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn.

         4.   MENETTELY GHANAN TASAVALLAN SUHTEEN

               (71)

               Komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Ghanan tasavallan (Ghanan) lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 1 päivänä tammikuuta 2010.

               (72)

               LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 28–31 päivänä toukokuuta 2013 Ghanaan tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.

               (73)

               Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Ghanan järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Ghana on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon.

               (74)

               Tarkastuskäyntiä koskeva loppuraportti lähetettiin Ghanalle 14 päivänä kesäkuuta 2013.

               (75)

               Komissio teki 16–18 päivänä heinäkuuta 2013 Ghanaan uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikaisten toimien seurantaa varten. Komissio toimitti 17 päivänä heinäkuuta 2013 Ghanalle kirjalliset huomiot maan tilanteesta. Ghanan viranomaisten ja komission välillä järjestettiin tekninen videoneuvottelu 23 päivänä heinäkuuta. Komissio toimitti Ghanalle raportin kyseisestä kokouksesta 1 päivänä elokuuta 2013.

               (76)

               Ghanan vastaus saatiin 23 päivänä syyskuuta 2013.

               (77)

               Ghana on sopimuspuolena ICCAT:ssa, Kansainvälisessä valaanpyyntikomissiossa (IWC), Afrikan sisävesikalastus- ja vesiviljelykomiteassa (CIFAA), Guineanlahden läntisten keskiosien kalastuskomiteassa (FCWC) ja Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa (CECAF). Kaksi viimeksi mainittua ovat alialueellisia neuvoa-antava kalastusalan elimiä.

               (78)

               Ghana on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen. Se on allekirjoittanut laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavia satamavaltion toimenpiteitä koskevan FAO:n vuoden 2009 sopimuksen (satamavaltioiden toimenpiteitä koskeva FAO:n sopimus).

               (79)

               Arvioidakseen, miten Ghana on noudattanut johdanto-osan 76 kappaleessa mainituissa kansainvälisissä sopimuksissa määrättyjä ja johdanto-osan 76 ja 79 kappaleessa mainituissa alueellisissa kalastusjärjestöissä vahvistettuja kansainvälisiä velvollisuuksiaan lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona (18), komissio haki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

               (80)

               Komissio käytti tietoja, jotka oli saatu ICCAT:n, Koillis-Atlantin kalastuskomission (NEAFC), Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestön (SEAFO) ja Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) joko vaatimustenmukaisuusraporttien tai LIS-alusluetteloiden muodossa julkaisemista käytettävissä olevista tiedoista, sekä yleisesti saatavilla olevia tietoja, jotka oli saatu Yhdysvaltojen kauppaministeriön raportista (kansallisen merikalastuspalvelun (NMFS) raportti) (19). Lisäksi komissio hyödynsi Ghanassa vuonna 2013 tehtyjen tarkastuskäyntien tuloksia.

         5.   GHANAN TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

               (81)

               Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Ghanan velvollisuuksia lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat.

         5.1   LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohdan a ja b alakohta)

               (82)

               Komissio totesi alueellisten kalastusjärjestöjen LIS-alusluetteloista saamiensa tietojen sekä Ghanassa touko- ja heinäkuussa 2013 tehtyjen tarkastuskäyntien aikana kerättyjen tietojen perusteella, että alueellisten kalastusjärjestöjen NAFO, SEAFO ja NEAFC luetteloimalle LIS-kalastusalukselle ”Yucatan Basin” on annettu uudeksi nimeksi ”Trinity” ja se on nykyisin rekisteröity Ghanan lipun alle (20).

               (83)

               Tässä yhteydessä muistutetaan, että YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 1 ja 2 kohdassa käsitellään lippuvaltion velvoitteita, ja kyseisten kohtien mukaisesti lippuvaltion tulee harjoittaa lainkäyttövaltaa ja valvontaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden. Mainitussa artiklassa vahvistetaan myös velvollisuus pitää rekisteriä valtion lipun alla purjehtivista aluksista. Tältä osin ja suhteessa tähän konkreettiseen tapaukseen ja käytössä oleviin menettelyihin komissio katsoo, ettei Ghana ole asemassa, jossa se pystyisi estämään LIS-alusten rekisteröinnin lippunsa alle, mikä on osoitus siitä, että Ghana laiminlyö sille kansainvälisen oikeuden nojalla kuuluvat lippuvaltion velvoitteet.

               (84)

               Lisäksi komissio on EU:n LIS-asetuksen EU:n jäsenvaltioissa tapahtuvan täytäntöönpanon yhteydessä kerännyt todisteita Ghanan lipun alla purjehtivien alusten tekemistä toistuvista rikkomuksista, jotka ovat ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisia ja jotka johtivat siihen, että EU teki Ghanasta virallisen ilmoituksen ICCAT:n sihteeristölle 23 päivänä huhtikuuta 2013. EU antoi ICCAT:n sihteeristölle kaikki tosiseikkoja tukevat asiakirjat. Rikkomukset koskevat toistuvia merellä tehtyjä jälleenlaivauksia, joita suorittavat tonnikalaa pyytävät Ghanan lipun alla purjehtivat kurenuotta-alukset ICCAT:n alueella rikkoen ICCAT:n sääntöjä, joissa kielletään jälleenlaivaukset merellä (ICCAT:n suositus 12-06). Tämä ICCAT:n sihteeristölle tehty virallinen ilmoitus korosti lisäksi sitä, että Ghanan otaksutaan laiminlyövän ICCAT:n suosituksen 03-14 noudattamisen. Kyseinen suositus koskee VMS-järjestelmän perustamisen vähimmäisvaatimuksia ICCAT:n yleissopimusalueella. Nämä tiedot saatuaan ICCAT:n sihteeristö ilmoitti Ghanan viranomaisille 30 päivänä huhtikuuta 2013 näistä ICCAT:n sääntöjen mahdollisista laiminlyönneistä ja kehotti Ghanaa toimittamaan näitä kysymyksiä koskevien tutkimustensa tulokset ennen 18 päivää lokakuuta 2013.

               (85)

               Useat Ghanan lipun alla purjehtivat kurenuotta-alukset suorittivat toistuvia laittomia jälleenlaivauksia merellä vuosina 2009–2012 ICCAT:n alueella kahdelle rahtialukselle, jotka myös purjehtivat Ghanan lipun alla. ICCAT:n suosituksen 06-11 (21) mukaisesti kurenuotta-alukset eivät saa jälleenlaivata tonnikalalajeja merellä ICCAT:n alueella. Komissio totesi, että merellä tehtiin toistuvia jälleenlaivauksia kyseisen ICCAT:n suosituksen vastaisesti, ja pani merkille, että Ghanan viranomaiset varmensivat nämä sääntöjenvastaiset toimet EU:hun vietäville kalastustuotteille annetuissa ghanalaisissa saalistodistuksissa.

               (86)

               Komissio on samaan aikaan kerännyt todisteita siitä, ettei Ghana koskaan ennen 1 päivää lokakuuta 2012 ollut asettanut ICCAT:n alueella toimivien tonnikalaa pyytävien alustensa velvoitteeksi ilmoittaa maantieteellinen asemansa, mikä rikkoo ICCAT:n suosituksessa 03-14 olevaa 3, 4 ja 5 kohtaa.

               (87)

               Komissio on samaan tapaan EU:n LIS-asetuksen EU:n jäsenvaltioissa tapahtuvan täytäntöönpanon yhteydessä kerännyt todisteita Ghanan lipun alla purjehtivien alusten toistuvista LIS-rikkomuksista niiden toimiessa ilman kalastuslupia naapurimaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä (esimerkiksi Togon, Beninin, Norsunluurannikon ja Nigerian talousvyöhykkeet). Komissio pani merkille, että jäsenvaltiot havaitsivat rikkomuksia tarkastaessaan Ghanan viranomaisten varmentamien saalisilmoitusten sisältämiä tietoja.

               (88)

               Komissio havaitsi myös, ettei Ghana rannikkovaltiona ole toteuttanut tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä estääkseen Ghanan merialueilla tai satamissa toimivien kalastusalusten toistuvasti harjoittaman LIS-kalastustoiminnan. Nämä LIS-toimet on riittävästi dokumentoitu kolmeen tuoreimpaan vuotuiseen seuranta-, valvonta- ja tarkkailuraporttiin, jotka Ghanan viranomaiset toimittivat komissiolle toukokuussa 2013 tehdyn tarkastuskäynnin aikana.

               (89)

               Komissio myös tarkasteli asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka Ghana on toteuttanut LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden Ghanan markkinoille pääsyn osalta.

               (90)

               Tässä suhteessa komissio havaitsi, ettei Ghana ole toteuttanut tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden toistuvan pääsyn Ghanan markkinoille ja teollisuuteen. Komissio on LIS-asetuksen EU:n jäsenvaltioissa tapahtuvan täytäntöönpanon yhteydessä kerännyt todisteita siitä, että Ghanan tai vieraiden valtioiden lipun alla purjehtivien alusten ICCAT:n alueella tai naapurimaiden talousvyöhykkeillä laittomasti pyytämiä tai jälleenlaivaamia kalastustuotteita (lähinnä tonnikalalajeja) on purettu Ghanassa Teman satamassa, ghanalaiset kalastusalan toimijat ovat myyneet kalat edelleen ghanalaisille yrityksille ja ne on jalostettu ghanalaisissa laitoksissa ilman, että Ghanan toimivaltaiset viranomaiset olisivat tämän havainneet ja estäneet tuotteiden pääsyn Ghanan toimitusketjuun.

               (91)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne huomioon ottaen komissio katsoo, että ghanalaisten alusten ja Ghanan merialueilla toimivien alusten harjoittama toistuva LIS-kalastus on näytetty toteen.

               (92)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla todeta, että Ghana on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, jotka liittyvät LIS-aluksiin ja sen lipun alla purjehtivien kalastusalusten tai sen kansalaisten harjoittamaan LIS-kalastukseen, eikä se ole ryhtynyt riittäviin toimiin torjuakseen lippunsa alla aiemmin purjehtineiden alusten harjoittamaa dokumentoitua ja toistuvaa LIS-kalastusta, eikä se ole täyttänyt sille markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvia velvollisuuksiaan estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn markkinoilleen.

         5.2   Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohta)

               (93)

               Tarkasteltaessa, toimiiko Ghana tosiasiallisesti yhteistyössä komission ja EU:n jäsenvaltioiden kanssa LIS-kalastuksen ja siihen liittyvän toiminnan tutkinnassa, komission kokoama näyttö osoittaa Ghanan laiminlyöneen kansainvälisen oikeuden mukaiset lippuvaltion velvoitteensa.

               (94)

               Komissio analysoi erityisesti sitä, miten Ghana on toiminut yhteistyössä LIS-asetuksessa säädetyissä menettelyissä, onko Ghana tosiasiallisesti toteuttanut täytäntöönpanotoimenpiteitä johdanto-osan 83–85 kappaleessa mainitusta havaitusta LIS-kalastustoiminnasta vastaavien toimijoiden osalta ja onko määrätty riittävän ankaria seuraamuksia, jotta rikkojat eivät saa hyväkseen tällaisesta toiminnasta aiheutuvaa hyötyä.

               (95)

               Niin yhteistyöhön kuin täytäntöönpanoon liittyvien velvollisuuksien osalta muistutetaan mieleen useiden sellaisten Ghanan lipun alla purjehtivien tonnikalaa pyytävien alusten tilanne, jotka toimivat ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tai naapurimaiden (erityisesti Togo, Benin, Norsunluurannikko ja Nigeria) kansallisten lakien ja asetusten vastaisesti. Näiden konkreettisten tapausten osalta komissio on kerännyt todisteita siitä, että Ghana on toistuvasti jättänyt toimittamatta vastausta tai riittävää vastausta unionin jäsenvaltioiden LIS-asetuksen mukaisesti esittämiin avunantopyyntöihin. Komissio katsoo, että näiden ghanalaisten alusten luvaton kalastustoiminta naapureina olevien rannikkovaltioiden talousvyöhykkeillä rikkoo YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 4 kohtaa, sillä kyseistä toimintaa on harjoitettu noudattamatta kyseisten rannikkovaltioiden laeissa ja asetuksissa vahvistettuja ehtoja ja edellytyksiä. Lisäksi komissio havaitsi toukokuussa 2013 tehdyn tarkastusmatkan aikana, ettei Ghana ollut ilmoittanut havaituista rikkomuksista naapureina oleville rannikkovaltioille, joita tämä laajasti vaeltaviin kalalajeihin niiden vesillä kohdistuva, ilman lisenssejä tapahtuva kalastustoiminta suoraan koskee, mikä rikkoo Ghanalle YK:n merioikeusyleissopimuksen 64 artiklan mukaisesti kuuluvia yhteistyövelvoitteita.

               (96)

               Tämä tilanne huomioon ottaen komissio totesi, ettei Ghana ollut tosiasiallisesti valvonut tätä kalastustoimintaa eikä se ollut havainnut sen alusten toistuvasti tekemiä kansainvälisten ja kansallisten sääntöjen rikkomisia. Komissio totesi, ettei Ghana ollut toimittanut mitään tietoa siitä, missä ja millä vierailla vesillä sen kalastusalukset tosiasiallisesti toimivat. Nämä seikat osoittavat, ettei Ghana ole lippuvaltiona pystynyt seuraamaan ja valvomaan laivastonsa kalastustoimintaa eikä harjoittamaan lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen nähden, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa määrätään.

               (97)

               ICCAT:n sopimusvaltiot voivat turvautua alueellisten kalastusjärjestöjen menettelyihin estääkseen aluksia kalastamasta siihen saakka, kun lippuvaltio on toteuttanut tarpeelliset toimet, jos kyseisten alusten on raportoitu harjoittaneen toimintaa, joka heikentää alueellisten kalastusjärjestöjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehokkuutta.

               (98)

               Ghanan toiminta kalastusalusten rekisteröinnissä ei myöskään vastaa LIS-toimintasuunnitelman 34 ja 44 kohtaa, joissa neuvotaan lippuvaltioita huolehtimaan siitä, etteivät niiden lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset harjoita eivätkä tue LIS-kalastusta, ja kehotetaan lippuvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä varmistaakseen, ettei yksikään alus voi kalastaa, jos sillä ei ole tähän kansallisen lainsäädännön mukaista lupaa kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla.

               (99)

               Komissio on erityisesti toukokuussa 2013 tehdyn tarkastuskäynnin kuluessa kerännyt todisteita siitä, ettei Ghana ennen huhtikuuta 2013 soveltanut mitään todennus- ja tarkastusmenettelyä tietoihin, jotka ghanalaiset talouden toimijat esittivät kalastustoimista ja jotka Ghana sitten varmensi saalistodistuksissa. Tämän seikan ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimittamien asian vahvistavien tietojen perusteella komissio katsoi, ettei Ghana ole asemassa, jossa se pystyisi tosiasiallisesti valvomaan kalastuslaivastonsa kalastustoimintaa ja että Ghanalla on vakavia vaikeuksia huolehtia siitä, että sen kalastusalusten pyytämien kalastustuotteiden varmennus on luotettavaa. Toukokuussa 2013 paikalle tehdyn tarkastusmatkan aikana komissio havaitsi, että joitakin korjaavia toimia on toteutettu huhtikuusta 2013 alkaen saalistodistusjärjestelmän luotettavuuden parantamiseksi. Komissio katsoo kuitenkin, että koska Ghanan laivaston kalastustoiminnan tosiasiallinen valvonta ja seuranta puuttuvat, huhtikuussa 2013 käyttöön otetuilla uusilla menettelyillä ei ole vielä riittävässä määrin ratkaistu havaittuja täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia.

               (100)

               Tässä yhteydessä ne todennukset ja tarkastukset, joita jäsenvaltiot ovat tehneet Ghanan antamien saalistodistusten kattamille kalastustuotteille, mahdollistivat ghanalaisten tonnikala-alusten harjoittaman toistuvan LIS-kalastustoiminnan havaitsemisen ja toivat esille sen, että Ghana varmentaa saalistodistukset tekemättä todellisia todennuksia ja tarkastuksia talouden toimittajien esittämille tiedoille. Tämän seurauksena useat unionin jäsenvaltiot hylkäsivät unionin rajalla useita kalastustuotteita, joita oltiin tuomassa unioniin ja jotka ghanalaiset alukset olivat pyytäneet laittomissa olosuhteissa.

               (101)

               Lisäksi komissio on kerännyt todisteita siitä, ettei Ghana ole asemassa, jossa se pystyisi tekemään yhteistyötä unionin kanssa ja raportoimaan LIS-kalastustoiminnasta, jota sen ICCAT:n alueella toimivat alukset oletettavasti harjoittavat. Tältä osin komissio on todennut, ettei Ghana ollut asemassa, jossa se olisi voinut toimittaa EU:n jäsenvaltioille ICCAT:n alueella toimivien kalastusalusten maantieteellistä sijaintia koskevat tiedot ennen 1 päivää lokakuuta 2012, mikä on vastoin ICCAT:n suositusta 03-14 (22). Komissio havaitsi, ettei Ghana edellä mainitulla ajanjaksolla asennuttanut VMS-laitteita ICCAT:n alueella toimiville tonnikala-aluksille ja ettei Ghana asettanut kalastusaluksilleen tietojen raportointivelvollisuuksia, mikä on vastoin ICCAT:n suosituksessa 03-14 olevaa 3, 4 ja 5 kohtaa. Tämä selittää sen, ettei Ghana ole asemassa, jossa se pystyisi asianmukaisesti tutkimaan EU:n jäsenvaltioiden havaitsemaa oletettua LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä tai seuraamaan sitä.

               (102)

               Johdanto-osan 92–100 kappaleessa kuvaillut tosiseikat viittaavat siihen, ettei Ghana lippuvaltiona täyttänyt YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytyksiä, joiden mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.

               (103)

               Ghanan toiminta muiden valtioiden kanssa harjoitettavassa yhteistyössä ei myöskään täytä LIS-toimintasuunnitelman 28 kohdassa esitettyjä suosituksia, joissa neuvotaan valtioita koordinoimaan toimintaansa ja toimimaan suorassa yhteistyössä LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi, erityisesti kehittämällä yhteistyömekanismeja, jotka muun muassa mahdollistavat nopean reagoinnin LIS-kalastukseen.

               (104)

               Ghanan toteuttamat seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimet eivät myöskään vastaa LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdassa esitettyjä suosituksia, joissa neuvotaan lippuvaltioita varmistamaan kalastustoiminnan kattava ja tehokas seuranta, valvonta ja tarkkailu. Komissio totesi, että kuvattu tilanne on estänyt Ghanaa toimimasta tosiasiallisesti yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden kanssa. Ghana ei ollut asemassa, jossa se olisi pystynyt vastaamaan jäsenvaltioiden pyyntöihin tai tutkimaan oletettua havaittua LIS-kalastusta, raportoimaan siitä tai seuraamaan sitä.

               (105)

               Sen lisäksi, että puuttuu kapasiteettia tutkia oletettua LIS-kalastusta, raportoida siitä tai seurata sitä, komissio totesi, ettei Ghana ollut myöskään tosiasiallisesti toteuttanut täytäntöönpanotoimenpiteitä eikä asettanut seuraamuksia johdanto-osan 83–85 kappaleessa kuvatuissa rikkomisissa ja rikkomuksissa osallisina olleiden alusten ja talouden toimijoiden suhteen. Tältä osin komissio havaitsi toukokuussa 2013 paikalla tehdyn tarkastuskäynnin kuluessa, että Ghana on perustanut ministeriöiden välisen toimikunnan tutkimaan edellä mainittuja väitettyjä rikkomisia ja toteuttamaan niitä koskevia täytäntöönpanotoimenpiteitä, mutta tähän mennessä ei ole havaittu konkreettista edistymistä.

               (106)

               Kalastusasetusten ja Ghanan kolmen viime vuoden osalta toimittamien vuotuisten seuranta-, valvonta- ja tarkkailuraporttien perusteella komissio totesi, että Ghanassa on olemassa oikeudellinen kehys, jossa säädetään varoittavista seuraamuksista, mutta aivan viime aikoihin saakka seuraamuksia ei ole sovellettu asianmukaisesti ja täytäntöönpano- ja syytetoimet eivät tuota tulosta.

               (107)

               Lisäksi komissio totesi toukokuussa 2013 tehdyn tarkastuskäynnin aikana, ettei kalastuksen ja vesiviljelyn kehittämisestä vastaavalla Ghanan ministeriöllä ole oikeudellista yksikköä, joka vastaisi kanteen nostamisesta LIS-kalastustoiminnasta vastaavia henkilöitä tai yrityksiä vastaan. Tältä osin komissio totesi, että Ghanan vuoden 2002 kalastuslain 115 ja 116 §:ssä vahvistettujen oikeudellisten menettelyjen nojalla tuomioistuimet ovat toimivaltaisia käsittelemään kalastuslakien ja -asetusten rikkomisia, paitsi jos rikkojille voidaan julkisen syyttäjän suostumuksella asettaa hallinnollisia seuraamuksia. Komissio pani myös merkille, että täytäntöönpanoon ja seuraamuksiin liittyvät Ghanan oikeudelliset menettelyt aiheuttavat huomattavia ongelmia (esimerkiksi menettelyjen liian pitkä kesto, heikot tulokset, jos rikkomuksia havaitaan ja seuraamuksia asetetaan). Tässä yhteydessä komissio katsoo, etteivät nykyiset oikeudelliseen täytäntöönpanoon ja syytteeseenpanoon liittyvät menettelyt mahdollista sitä, että Ghanan toimivaltaiset viranomaiset toteuttaisivat tehokkaita täytäntöönpanotoimenpiteitä, eivätkä ne eritoten mahdollista sellaisten tarpeeksi ankarien seuraamusten tehokasta asettamista, joilla estettäisiin rikkojia hyötymästä LIS-kalastuksesta.

               (108)

               Johdanto-osan 103–106 kappaleessa kuvaillut tosiseikat antavat näyttöä siitä, ettei Ghana lippuvaltiona ole harjoittanut täyttä lainkäyttövaltaansa kalastusaluksiinsa nähden ja ettei Ghana ole täyttänyt YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytyksiä, joiden mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.

               (109)

               Komission tarkastusmatkojen aikana saatujen tietojen perusteella voidaan myös todeta, ettei Ghanalla ole ajan tasalla olevaa rekisteriä. Ghanan viranomaiset ilmoittivat, että Ghanan rekisterissä on 327 sen lipun alle rekisteröityä kalastusalusta. Kyseinen luku ei kuitenkaan vastaa komission tarkastusmatkansa aikansa saamia tietoja, joiden mukaan ghanalaisia aluksia, joilla on voimassa oleva kalastuslisenssi, on 117. Koska Ghanan lipun alla purjehtivien kalastusalusten lukumäärä ja niiden alusten lukumäärä, joilla on ghanalainen kalastuslisenssi, ei selvästikään vastaa toisiaan, Ghanan merenkulkuviranomainen myönsi toukokuussa 2013 tehdyn tarkastusmatkan aikana, että Ghanan kalastusalusrekisteriä on tarkistettava ja saatettava se ajan tasalle. Tämä tilanne huomioon ottaen komissio katsoi, että Ghana on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, erityisesti YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan, jonka mukaan kaikkien lippuvaltioiden on pidettävä rekisteriä lippunsa alla purjehtivista aluksista.

               (110)

               Ghanan toiminta kalastusalusten rekisteröinnissä ei myöskään vastaa LIS-toimintasuunnitelman 36 ja 38 kohtaa, joissa neuvotaan lippuvaltioita välttämään sellaisten alusten ottamista lippunsa alle, jotka ovat aiemmin laiminlyöneet velvollisuuksien noudattamisen, ja kehotetaan lippuvaltioita huolehtimaan siitä, etteivät alukset pääse kirjautumaan uudestaan niiden lipun alle, koska ne eivät ole noudattaneet säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä taikka kansallisella, alueellisella tai maailmanlaajuisella tasolla vahvistettuja säännöksiä.

               (111)

               Ghanan toiminta tosiasiallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen ei ole myöskään LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan suositusten mukaista, sillä kyseisessä kohdassa neuvotaan valtioita varmistamaan, että LIS-kalastuksesta aluksille asetettavat seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta ne todella ehkäisevät ja estävät LIS-kalastusta ja saavat sen loppumaan sekä vievät rikkojien tällaisesta kalastuksesta saaman hyödyn. Ghana ei ole myöskään pannut täytäntöön LIS-kalastuksen torjumista koskevaa kansallista toimintasuunnitelmaa, joten se ei ole noudattanut LIS-toimintasuunnitelman 25, 26 ja 27 kohtaa.

               (112)

               Toukokuussa 2013 tehdyn tarkastusmatkan aikana komissio havaitsi, ettei Ghanan laeissa ja asetuksissa velvoiteta Ghanan vesillä Ghanan myöntämän kalastuslisenssin nojalla toimivia kolmansien maiden kalastusaluksia ilmoittamaan VMS-tietojaan Ghanan toimivaltaisille viranomaisille. Ghana ei myöskään vaadi sen talousvyöhykkeellä toimivia ulkomaisia aluksia hankkimaan Ghanasta kalastuslisenssiä. Komissio katsoo, että tällaisissa olosuhteissa Ghana rannikkovaltiona ei pysty varmistamaan vesillänsä toimivien kolmansien maiden kalastusalusten tehokasta seurantaa ja valvontaa, sillä VMS-järjestelmää pidetään yleismaailmallisesti luotettavana välineenä kalastustoiminnan seurannassa. Tälle analyysille tuo vahvistuksen toistuva LIS-kalastustoiminta, josta raportoidaan Ghanan kolmelta viime vuodelta toimittamissa seuranta-, valvonta- ja tarkkailuraporteissa. Näistä virallisista raporteista käy eritoten ilmi, että Ghanan viranomaiset usein ottavat kiinni ghanalaisia teollisia tai puoliteollisia aluksia tai asettavat niille seuraamuksia, koska ne ovat kalastaneet laittomasti alueilla, jotka on varattu pienimuotoiseen kalastukseen (alle 30 metrin syvyiset alueet). Tässä yhteydessä komissio katsoo, että se seikka, ettei Ghana valvo ja seuraa merialueillaan toimivia aluksia, luo suotuisat edellytykset LIS-kalastustoimintaan Ghanan talousvyöhykkeellä.

               (113)

               Samaan tapaan toukokuussa 2013 tehdyn tarkastusmatkan aikana komissio havaitsi, ettei kalastustoiminnan seurannasta, valvonnasta ja tarkkailusta Ghanan talousvyöhykkeellä vastaavalla Ghanan toimivaltaisella viranomaisella ole keinoja toteuttaa operaatioita ja tarkastuksia merellä. Kalastuskomissio on täysin riippuvainen Ghanan laivaston logistisista keinoista ja partioaluksista. Lisäksi komissio havaitsi, että kalastuskomission ja Ghanan laivaston välinen koordinaatio ja yhteistyö on riittämätöntä varmistamaan Ghanan talousvyöhykkeellä harjoitettujen kalastustoimintojen tehokas seuranta, valvonta ja tarkkailu. Komissio katsoo, että tämä keinojen puuttuminen toimia merellä vaarantaa kaikki täytäntöönpanotoimet ja luo suotuisat edellytykset harjoittaa todennettua LIS-kalastustoimintaa Ghanan talousvyöhykkeellä.

               (114)

               Komissio havaitsi tuntuvaa epätasapainoa Ghanan vesillä toimivien teollisten alusten kalastustoimien seurantaa ja valvontaa koskevien Ghanan hallinnollisten valmiuksien ja Ghanan talousvyöhykkeellä kalastuslisenssin saaneiden teollisten alusten lukumäärän välillä (Ghanan talousvyöhykkeellä saa toimia 117 teollista alusta ja sen lisäksi 12 000 pienimuotoista kalastusta harjoittavaa alusta). Tämä tilanne vahvistaa sen, että verrattuna Ghanan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettavan kalastustoiminnan määrään Ghanalla on riittämättömät täytäntöönpanovalmiudet. Lisäksi komissio havaitsi, ettei Ghana ole hyväksynyt kansallista kalastuksenhoitosuunnitelmaa, joka perustuisi YK:n merioikeusyleissopimuksen 61 artiklan 2 kohdan ja 62 artiklan 4 kohdan mukaisiin parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin tietoihin.

               (115)

               Johdanto-osan 111–113 kappaleessa kuvattujen tosiseikkojen perusteella komissio katsoo, että Ghana on rannikkovaltiona laiminlyönyt sille YK:n merioikeusyleissopimuksen 61 artiklan 2 kohdan ja 62 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuuluvat velvoitteet, sillä mainittujen kohtien mukaan rannikkovaltion on edistettävä elollisten luonnonvarojen parhaan mahdollisen hyödyntämisen periaatetta talousvyöhykkeellään erityisesti – ottaen huomioon parhaan tieteellisen näytön – varmistamalla asianmukaisilla säilyttämis- ja hoitotoimenpiteillä elollisten luonnonvarojen säilymisen ja välttämällä liiallista hyödyntämistä.

               (116)

               Komissio on tarkastellut Ghanan lipun alla vuoteen 2013 asti purjehtineiden alusten toistuvasti harjoittamaa LIS-kalastusta ottaen huomioon kyseisen LIS-kalastuksen historian, tyypin, olosuhteet, laajuuden ja vakavuuden.

               (117)

               Tältä osin olisi pantava merkille, että Ghana on yksilöity useaan otteeseen ICCAT:n kirjelmissä vuosina 2011–2013, koska se ei ole täysipainoisesti ja tehokkaasti noudattanut isosilmätonnikalan monivuotista säilyttämis- ja hoito-ohjelmaa koskevien suositusten 09-01, 10-01 ja 11-01 mukaisia velvollisuuksiaan. ICCAT:n alueella toimiva Ghanan laivasto ei ole useaan vuoteen noudattanut ICCAT:n asettamia isosilmätonnikalan saalisrajoituksia, eikä Ghana ole toteuttanut tehokkaita toimia korjatakseen tilanteen, jossa isosilmätonnikalaa liikakalastetaan järjestelmällisesti. Ghana ei noudata ICCAT:n suositusten mukaisesti jaettuja isosilmätonnikalan saalisrajoituksia. Vaikka komissio toteaa, että Ghana on edistynyt isosilmätonnikalan viime vuosien liikakalastuksen hyvittämisessä, se panee merkille, että Ghana on ainoastaan estänyt teollisen kalastuskapasiteettinsa kasvun muttei ole toteuttanut toimenpiteitä kapasiteettia vähentääkseen ja täyttääkseen näin edellä mainitut ICCAT:n suositukset. Tässä yhteydessä komissio katsoo, että tämä Ghanan tonnikalalaivaston jatkuva liikakapasiteetti ICCAT:n alueella ja siitä johtuva isosilmätonnikalan liikakalastustilanne (erityisesti vuosina 2008, 2009 ja 2010) on rakenteellinen merkki Ghanan tonnikalalaivaston ICCAT:n alueella harjoittamasta LIS-kalastustoiminnasta ja on vastoin elollisten luonnonvarojen hyödyntämistä koskevan YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan yleisiä edellytyksiä.

               (118)

               Ghanan viranomaisten nykyisten valmiuksien suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (23) mukaan Ghanan inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 135). Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (24) liitteestä II, jossa Ghana listataan alhaisen tulotason maaksi.

               (119)

               Sen estämättä, mitä johdanto-osan 117 kappaleessa todetaan, on pantava merkille, että toukokuussa 2013 tehdyn tarkastuskäynnin aikana saatujen tietojen perusteella voidaan katsoa, että Ghanan viranomaisilla on Ghanan oikeudellisen kehyksen antamat riittävät toimivaltuudet mutta järjestelmästä puuttuvat ennen kaikkea tarvittavat hallinnolliset ja organisatoriset rakenteet, jotka helpottaisivat viranomaisten lakisääteisten tehtävien hoitamista. Tämä tilanne voidaan myös katsoa tekijäksi, joka heikentää toimivaltaisten viranomaisten valmiuksia toimia yhteistyössä muiden maiden kanssa ja toteuttaa täytäntöönpanotoimia.

               (120)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 5 kohdan nojalla todeta, että Ghana on laiminlyönyt sille lippu- ja rannikkovaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat, yhteistyö- ja täytäntöönpanotoimiin liittyvät velvollisuudet.

         5.3   Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

               (121)

               Ghana on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen. Se on allekirjoittanut satamavaltion toimenpiteitä koskevan FAO:n sopimuksen vuonna 2010. Lisäksi Ghana on ICCAT:n sopimuspuoli. Ghana on myös alialueellisen neuvoa-antavan kalastusalan elimen FCWC:n jäsen.

               (122)

               Komissio analysoi kaikki tiedot siitä, miten Ghana on noudattanut FCWC:n määräyksiä. LIS-kalastusta FCWC:n jäsenvaltioiden merialueilla koskeva FCWC:n alueellinen toimintasuunnitelma (FCWC RPOA) hyväksyttiin joulukuussa 2009. FCWC:n LIS-työryhmän kokoonnuttua huhtikuussa 2010 hyväksyttiin tiettyjä kansallisella tasolla toteutettavia toimia, erityisesti alusten rekisteröintimenetelmät, FCWC:n jäsenvaltioiden välinen yhteistyö tietoisuuden lisäämiseksi, satamavaltioiden toimenpiteitä koskeva sopimus ja luettelo teollisista aluksista, jotka on hyväksytty jokaisessa FCWC:n jäsenvaltiossa (25). Lisäksi FCWC:n ensimmäisessä ministerikonferenssissa joulukuussa 2009 päätettiin laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa käsittelevässä Accran julkilausumassa, että kaikki FCWC:n jäsenvaltiot noudattavat kansainvälistä toimintasuunnitelmaa täysipainoisesti.

               (123)

               Ghana ei ole toteuttanut toimia FCWC:n alueellisen toimintasuunnitelman tai FCWC:n LIS-työryhmän ensimmäisen kokouksen suositusten panemiseksi täytäntöön.

               (124)

               Komissio analysoi kaikki tiedot, joita pidetään merkityksellisinä arvioitaessa, onko Ghana noudattanut velvollisuuksiaan ICCAT:n sopimuspuolena.

               (125)

               Muistutetaan, että ICCAT lähetti Ghanalle yksilöintikirjeen joka koski sen puutteellista raportointia vuonna 2010 (26). Kyseisessä kirjeessä Ghana yksilöitiin kauppaan liittyvistä toimenpiteistä annetun ICCAT:n suosituksen 06-13 mukaisesti, koska se ei ollut täysipainoisesti ja tehokkaasti noudattanut tilastollisten raportointivelvoitteiden noudattamisesta annetun ICCAT:n suosituksen 05-09 mukaisia velvollisuuksiaan. Samaisessa kirjeessä ICCAT korosti, ettei Ghana ollut toimittanut kaikkia tarvittavia tietoja ja raportteja määräajoissa, mukaan lukien seuraavat: tiedot tehtävästä I ja tehtävästä II, vaatimustenmukaisuustaulukot, tiedot tonnikalaa pitkälläsiimalla pyytävien suurten tonnikala-alusten hallinnointitoimenpiteistä. ICCAT:n sihteeristö ilmaisi huolensa suosituksen 08-01 tosiasiallisesta täytäntöönpanosta, erityisesti siitä, että Ghana oli liikakalastanut huomattavia määriä isosilmätonnikalaa kolmen peräkkäisen vuoden aikana. ICCAT:n sihteeristö myös korosti, että vaikka suosituksessa 09-01 mukautettiin isosilmätonnikalan vuoden 2010 saalisrajaa Ghanan osalta erityisesti EU:lta tehdyllä siirrolla, Ghanan oli suosituksen 08-01 mukaisesti hyvitettävä vuoden 2008 liikakalastus vuonna 2009 ja/tai vuonna 2010. Lisäksi Ghanan edellytettiin käsittelevän tätä seikkaa suosituksen 09-01 mukaisesti vaaditussa toimintasuunnitelmassa. Sitä pyydettiin myös tarkastelemaan uudelleen ICCAT:n vaatimuksiin liittyviä tietojenkeruu- ja raportointimenetelmiä.

               (126)

               Vuonna 2011 Ghanalle osoitetussa ICCAT:n yksilöintikirjeessä (27) ICCAT päätti pitää kauppaan liittyvistä toimenpiteistä annetun suosituksen 06-03 mukaisen yksilöinnin voimassa. Ghana ei edelleenkään täysipainoisesti ja tehokkaasti noudattanut tilastollisten raportointivelvoitteiden noudattamisesta annettua ICCAT:n suositusta 05-09 eikä isosilmätonnikalan monivuotista säilyttämis- ja hoito-ohjelmaa koskevan suosituksen muuttamisesta annettua suositusta (suositus 09-01). Samaisessa kirjeessä ICCAT korosti, ettei Ghana ollut vieläkään toimittanut kaikkia tarvittavia tietoja ja raportteja määräajoissa, mukaan lukien seuraavat: tiedot tehtävästä I (laivaston ominaisuudet), sisäisiä toimia koskeva raportti yli 20 metriä pitkien alusten osalta, tiedot tonnikalaa pitkälläsiimalla pyytävien suurten tonnikala-alusten hallinnointitoimenpiteistä ja ICCAT:n tilastointiasiakirjaohjelmaa koskevat raportit. ICCAT:n sihteeristö ilmaisi myös huolestumisensa siitä, ettei Ghana ollut toteuttanut tehokkaita toimia valvoakseen, että Atlantin isosilmätonnikalaa pyydetään suosituksissa 08-01 ja 09-01 asetetuissa rajoissa, ja siitä, että suosituksessa 04-01 kuvattuja kapasiteettirajoituksia oli mahdollisesti rikottu. Ghanaa kannustettiin jälleen kerran tarkastelemaan uudelleen ICCAT:n vaatimuksiin liittyviä tietojenkeruu- ja raportointimenetelmiä. Sitä pyydettiin toimittamaan ICCAT:n sihteeristölle alustava suunnitelma tietojen toimittamisen parantamisesta, mukaan lukien erityisesti tiedot seurantaohjelmista, tarkkailijaohjelmista, satamatarkastuksista ja pienimuotoista kalastusta koskevista näytteenotto-ohjelmista sen varmistamiseksi, että Ghana täyttää kaikki sitä koskevat ICCAT:n raportointivaatimukset asianomaisissa määräajoissa. Sitä pyydettiin toimittamaan ICCAT:n sihteeristölle myös alustava kiintiönhyvityssuunnitelma Ghanan harjoittamassa isosilmätonnikalan kalastuksessa ottaen huomioon isosilmätonnikalan osalta vuonna 2010 toteutetut toimenpiteet ja laivastokapasiteettia koskevat tiedot.

               (127)

               ICCAT:n vuonna 2012 antamassa kirjelmässä (28) katsottiin, ettei Ghana täysipainoisesti ja tehokkaasti noudattanut tilastollisten raportointivelvoitteiden noudattamisesta annetun ICCAT:n suosituksen 05-09 mukaisesti sille kuuluvia velvollisuuksia eikä isosilmätonnikalan monivuotista säilyttämis- ja hoito-ohjelmaa koskevaa ICCAT:n suositusta 04-01. Samaisessa kirjelmässä ICCAT korosti, ettei Ghana vieläkään ollut toimittanut tehtävän I mukaisia tietoja laivaston ominaisuuksista (lomake ST01) eikä sisäisiä toimia koskevaa raporttia yli 20 metriä pitkien alusten osalta. Vaatimustenmukaisuustaulukot toimitettiin määräajan jälkeen. Samoin käsiteltiin eteläisen miekkakalan suosituksen 09-03 vastaista liikakalastusta. Siltä osin, ettei Ghana ole noudattanut isosilmätonnikalaa koskevia ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, Ghanaa pyydettiin korjaamaan nämä puutteet ja erityisesti toteuttamaan seuraavat toimet: toteuttamaan tehokkaat toimenpiteet, joilla estetään ghanalaisten kurenuotta-alusten merellä tekemät jälleenlaivaukset; noudattamaan suositusten 09-01 (29), 10-01 (30) ja 11-01 (31) mukaisia laivastokapasiteettia koskevia määräyksiä; panemaan täytäntöön suosituksessa 11-01 esitetty isosilmätonnikalan liikakalastuksen hyvityssuunnitelma; toimimaan yhteistyössä Norsunluurannikon kanssa kyseisen maan tarkastaessa Ghanan lipun alla purjehtivia aluksia Abidjanin satamassa.

               (128)

               ICCAT:n vuonna 2013 antamassa kirjelmässä (32) ICCAT:n sihteeristö ilmaisi huolestumisensa siitä, ettei Ghana toteuttanut riittäviä toimia pannakseen täytäntöön isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan monivuotisesta säilyttämis- ja hoito-ohjelmasta annetun ICCAT:n suosituksen 11-01 täysipainoisesti. ICCAT katsoi, että Ghana oli edistynyt isosilmätonnikalan edellisvuosien liikakalastuksen hyvittämisessä, mutta pyysi Ghanaa jatkamaan toimiaan, jotta se panisi täysipainoisesti täytäntöön sovellettavat alusrajoitukset ja tonnikalan pyyntisuunnitelmansa sekä ilmoittaisi saaliit suosituksen 11-01 mukaisesti.

               (129)

               Komission tarkastusyksikköjen havaitsemien tietoelementtien suhteen komissio lisäksi ilmoitti 23 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä ICCAT:n sihteeristölle tietoelementeistä, jotka saattaisivat merkitä, ettei Ghana mahdollisesti ole noudattanut vaatimusten noudattamista koskevien tietojen tarkastelu- ja raportointimenettelystä annettua ICCAT:n suositusta 08-09. ICCAT:n sihteeristö ilmoitti Ghanalle 30 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (33) siitä, ettei seuraavia ICCAT:n suosituksia mahdollisesti ollut noudatettu: ICCAT:n suositus 12-06 jälleenlaivauksesta merellä, ICCAT:n suositus 11-16 pääsysopimuksesta ja ICCAT:n suositus 03-14 VMS-tietojen toimittamisesta. Ghanaa kehotettiin toimittamaan ICCAT:lle niiden tutkimusten tulokset, joita toteutettaisiin kyseisten noudattamatta jättämistä koskevien havaintojen vuoksi, ja tiedot toimista, joita toteutettaisiin näiden vaatimusten noudattamiseen liittyvien huolenaiheiden poistamiseksi.

               (130)

               Lisäksi joitakin seikkoja paljastui komission Ghanassa touko- ja heinäkuussa 2013 tekemien tarkastuskäyntien aikana. ICCAT:n alueella toimivissa aluksissa on oltava VMS-laitteet (ICCAT:n suosituksen 03-14 mukaisesti), mutta VMS-signaalin havaittiin puuttuvan tai katkeilevan kalastuskausien aikana ajanjaksolla, joka ulottui lokakuuhun 2012 saakka. VMS-järjestelmän toiminnallisten valmiuksien osalta kävi ilmi, että Ghana oli pyrkinyt parantamaan seuranta-, valvonta- ja tarkkailujärjestelmäänsä perustamalla VMS-keskuksen. Toimilla ei kuitenkaan puututa VMS-järjestelmässä havaittuihin ongelmiin riittävässä määrin.

               (131)

               Ghanalaisilla aluksilla olevaa VMS-järjestelmää ei käytetä asianmukaisesti tarkastamaan, ovatko kalastustoimet kalastuslisenssien mukaisia vai eivät. Järjestelmästä puuttuvat sen toiminnan kannalta tarpeelliset hallinnolliset ja organisatoriset menettelyt ja resurssit: suuntaviivoja ei ole laadittu eikä asennuksesta annettu pysyviä ohjeita; järjestelmä ei pysty näyttämään samassa ympäristössä VMS-tietoja ja muita paikkatietojen lähteitä; järjestelmä ei ota huomioon kalastuskieltoalueita. VMS-tietoihin pääsee käsiksi vain seuranta-, valvonta- ja tarkkailuosasto, eli muut Ghanan yksiköt, mukaan lukien saalistodistusten antamisesta vastaavat muut hallinnolliset yksiköt (sekä Accrassa että Temassa) eivät saa näitä tietoja käyttöönsä.

               (132)

               Vaikka ICCAT:n sihteeristö totesi vuonna 2011, että Ghana oli edistynyt maan kalastustoiminnan läpinäkyvyydessä, se mainitsi kaksi keskeistä ja merkittävää huolenaihetta: toimivaa VMS-järjestelmää ei ole, ja ghanalaiset kurenuotta-alukset harjoittavat jatkuvasti laitonta tonnikalan jälleenlaivausta merellä.

               (133)

               Ghana sai vuonna 2012 ICCAT:n sihteeristöltä yhteisymmärryspöytäkirjan nojalla hieman rahallista tukea, jotta se voisi ottaa käyttöön uuden VMS-järjestelmän ja näin noudattaa ICCAT:n sääntöjä VMS-tietojen ilmoittamisesta. Järjestelmä on ollut toiminnassa 1 päivästä lokakuuta 2012 lähtien. Yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisen asteittaisen käyttöönottovaiheen aikana (helmikuusta lokakuuhun 2012) Ghanan viranomaiset eivät kuitenkaan asettaneet ICCAT:n alueella toimiville ghanalaisille kalastusaluksille velvoitteita ilmoittaa sijaintinsa päivittäin, mikä on vastoin VMS-järjestelmää koskevaa ICCAT:n suositusta 03-14 ja Ghanan vuoden 2010 kansallisen kalastusasetuksen 47 §:ää.

               (134)

               Lisäksi seuranta-, valvonta- ja tarkkailujärjestelmä ja Ghanan perustama VMS-keskus kattavat vain Ghanan oman laivaston. Aluksella oleva VMS-laite ei ole ennakkoedellytyksenä, jotta kolmannen maan alus voi saada ghanalaisen kalastuslisenssin. Ghanan viranomaiset eivät näin ollen saa vesillään toimivien kolmansien maiden alusten VMS-tietoja, mikä luo suotuisat edellytykset harjoittaa LIS-kalastustoimintaa Ghanan talousvyöhykkeellä. Ghana ei ole toimittanut ICCAT:n sihteeristölle raporttia yhteisymmärryspöytäkirjan täytäntöönpanon tuloksista VMS-järjestelmän asennuksen osalta.

               (135)

               Valtuutettujen tarkkailijoiden järjestelmän ollessa kyseessä Ghana ei täysipainoisesti noudata kalastusalusten tieteellisiä tarkkailijoita koskevan ohjelman vähimmäisvaatimuksista annetun ICCAT:n suosituksen 10-10 mukaista tarkkailijajärjestelmää.

               (136)

               ICCAT:n suosituksen 97-10 mukaisen ICCAT:n satamatarkastusjärjestelmän täytäntöönpanon osalta voidaan todeta, että vaikka Ghanan oikeudellisessa kehyksessä säädetään viranomaisten riittävistä valtuuksista täyttää velvollisuutensa, Ghanan kalastustarkastajien kokemuksen ja koulutuksen puutteen vuoksi ICCAT:n satamatarkastusjärjestelmää ei panna Ghanassa täytäntöön tai täytäntöönpanoa ei valvota.

               (137)

               Ghana ei ole myöskään havainnut sitä, että sen lipun alla purjehtivat alukset rikkovat toistuvasti ICCAT:n suosituksia, kun kyseessä ovat laittomat jälleenlaivaukset merellä ja ilman lisenssiä tapahtuva kalastustoiminta naapurimaiden talousvyöhykkeillä. Henkilöstön puutteellisen koulutuksen, satamatarkastusjärjestelmän puuttumisen sekä tarkastuksia koskevien suuntaviivojen ja käsikirjojen puuttumisen vuoksi satamissa tehtävät tarkastukset ovat usein laadultaan hyvin huonoja ja tehottomia. Tarkkailijat eivät ole tietoisia ICCAT:n säännöistä. Kalastustarkastajat ovat riippuvaisia tarkastuksen kohteena olevien talouden toimijoiden antamista tiedoista ja tarjoamasta logistiikasta. Nämä puutteet vaikuttavat siihen, ettei Ghana kykene täyttämään jälleenlaivausohjelmasta annetun ICCAT:n suosituksen 06-11 mukaisia velvollisuuksiaan.

               (138)

               Komission vuosina 2009–2012 tekemien tarkastuskäyntien aikana paljastui samaan tapaan, että useat ghanalaiset rahtialukset ja tonnikala-alukset eivät noudata ICCAT:n suositusta 06-11. Ghanan viranomaiset varmentavat saalistodistuksia, joihin liittyy merellä tehtyjä kiellettyjä jälleenlaivauksia ja jotka molemmat asianomaisten alusten päälliköt ovat allekirjoittaneet. Kuten johdanto-osan 126 kappaleessa kuvataan, ICCAT:n sihteeristö nimenomaisesti muistutti Ghanaa 21 päivänä helmikuuta 2012 lähettämällä kirjelmällään, että se toteuttaisi tosiasialliset täytäntöönpanotoimenpiteet, joilla estetään ghanalaisten kurenuotta-alusten merellä tekemät jällenlaivaukset. Kuten johdanto-osan 128 kappaleessa kuvataan, ICCAT:n sihteeristö ilmoitti Ghanalle 30 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä siitä, ettei jälleenlaivauksesta merellä annettua ICCAT:n suositusta 12-06 mahdollisesti ollut noudatettu.

               (139)

               Sen lisäksi, että ICCAT lähetti 21 päivänä helmikuuta 2012 kirjelmän, jossa kehotettiin korjaamaan puutteet laivastokapasiteettia koskevien määräysten noudattamisessa (suositukset 09-01, 10-01 ja 11-01), komissio arvioi toukokuussa 2013 tekemänsä tarkastusmatkan aikana Ghanan laivastokapasiteetin vähentämistä. Kuten Ghanan merenkulkuviranomainen myönsi, kalastuskapasiteetin kasvu oli ainoastaan estetty mutta kapasiteettia ei ollut vähennetty. Merenkulkuviranomainen hyväksyy romutettujen tai Ghanan rekisteristä poistettujen alusten kapasiteetin korvaamisen muttei rekisteröi uusia tonnikala-aluksia Ghanan lipun alle. Tässä suhteessa Ghana ei ole ottanut käyttöön tehokkaita toimenpiteitä, joilla varmistettaisiin tämän kapasiteetin tosiasiallinen vähentäminen, joten isosilmätonnikalan liikakalastuksen riskiä ei ole lievennetty.

               (140)

               Komission touko- ja heinäkuussa 2013 tekemien tarkastuskäyntien aikana paljastuneet puutteet ja saadut lisätiedot, kuten johdanto-osan 129–138 todetaan, tarjoavat näytön siitä, ettei Ghana ole noudattanut sille YK:n merioikeusyleissopimuksen 62, 94 ja 118 artiklan mukaisesti lippu- ja rannikkovaltiona kuuluvia velvollisuuksiaan.

               (141)

               Kuten johdanto-osan 133 kappaleessa kuvataan, Ghana ei noudata sille YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 4 kohdan e alakohdan mukaisesti rannikkovaltiona kuuluvia velvollisuuksia, joiden mukaisesti sen olisi vaadittava merialueillaan toimivia kalastusaluksia ilmoittamaan VMS-tietonsa. Tällaiset kansallisen oikeudellisen kehyksen puutteet eivät myöskään ole linjassa LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdan 3 alakohdan kanssa, sillä kyseisen alakohdan mukaan valtioiden on seurattava, valvottava ja tarkkailtava kalastusta aina lähtösatamasta purkauspaikan kautta lopulliseen määränpäähän saakka ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) noudattaen asiaa koskevia kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä standardeja, mukaan luettuna vaatimus, jonka mukaan niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä.

               (142)

               Johdanto-osan 129–138 kappaleessa tarkoitetut tapahtumat heikentävät Ghanan kykyä täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytykset, joiden mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.

               (143)

               Komission tarkastusmatkojen aikana havaitut seikat paljastavat lisäksi, ettei Ghanan alusten rekisteröintiin soveltamissa menettelyissä oteta huomioon aluksen ja sen omistajien aiempaa osallistumista LIS-toimintaan. Tällainen lähestymistapa ei ole YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan vaatimusten mukainen.

               (144)

               Lisäksi se, ettei toimiteta säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä koskevia tietoja, tilastotietoja, alusluetteloita ja vaatimustenmukaisuustaulukoita, heikentää Ghanan kykyä täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 118 artiklan mukaiset velvollisuutensa, sillä kyseisessä artiklassa määrätään valtioiden velvollisuudesta toimia yhteistyössä aavan meren alueiden elollisten luonnonvarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden alalla.

               (145)

               Komissio analysoi kaikki tiedot, jotka katsottiin tarpeelliseksi arvioitaessa Ghanan mahdollista toimintaa tai tietojen jättämistä toimittamatta, joka on saattanut heikentää sovellettavien lakien, asetusten tai kansainvälisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehoa.

               (146)

               Tältä osin olisi pantava merkille, että Ghanan oikeudellisessa kehyksessä säädetään valvontatoimenpiteistä, esimerkiksi vuoden 2010 kalastusasetuksessa säädetään Ghanan kalastusalusten velvoitteesta saada ennakkolupa ennen kalastustoimien aloittamista vierailla vesillä. Tässä suhteessa komissio havaitsi, että kansallisen oikeudellisen kehyksen vastaisesti Ghanan viranomaiset eivät olleet täyttäneet kyseisiä velvollisuuksia, minkä vuoksi LIS-kalastuksen torjuntaa koskevien sovellettavien lakien ja asetusten teho heikkeni vuosina 2010, 2011 ja 2012.

               (147)

               Samaan tapaan komissio havaitsi toukokuussa 2013 tehdyn tarkastusmatkan aikana, ettei Ghana ollut pannut täytäntöön vuoden 2002 kalastuslain 94 §:ää, jossa säädetään kalastuksen seuranta-, valvonta-, tarkkailu- ja täytäntöönpanoyksikön perustamisesta ja kaikkien asianomaisten valtion virastojen osallistumisesta. Vuoden 2002 kalastuslain 95 §:n nojalla Ghanan laivaston, ilmavoimien ja vedentutkimuslaitoksen henkilöstön jäseniä voidaan nimittää kalastuslakien ja -asetusten täytäntöönpanossa valtuutetuiksi virkamiehiksi. Tältä osin komissio totesi, ettei Ghana ollut pannut näitä säännöksiä täytäntöön, minkä seurauksena LIS-kalastuksen torjuntaa koskevien sovellettavien lakien ja asetusten teho heikkeni.

               (148)

               Komissio totesi toukokuussa 2013 tekemänsä tarkastusmatkan aikana, ettei Ghana ollut ennen 1 päivää lokakuuta 2012 koskaan velvoittanut ICCAT:n alueella toimivia tonnikala-aluksiaan ilmoittamaan maantieteellistä sijaintiaan, mikä on vastoin ICCAT:n suosituksessa 03-14 olevassa 3, 4 ja 5 kohdassa määrättyjä, Ghanalle ICCAT:n sopimuspuolena kuuluvia velvollisuuksia. Näin tehdessään Ghana oli jättänyt panematta vuoden 2010 kalastusasetuksen 42, 47, 48 ja 49 §:n säännökset täytäntöön. Tältä osin komissio totesi, että Ghana oli kansallisen oikeudellisen kehyksen vastaisesti jättänyt panematta nämä säännökset täytäntöön, minkä seurauksena LIS-kalastuksen torjuntaa koskevien sovellettavien lakien, asetusten ja kansainvälisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden teho heikkeni.

               (149)

               Komissio myös havaitsi toukokuussa 2013 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana, ettei Ghana ollut pannut vuoden 2002 kalastuslain 42 §:ää eikä vuoden 2010 kalastusasetuksen 1 §:ää täytäntöön. Kyseisissä pykälissä säädetään velvoitteesta hyväksyä kansallinen kalastuksenhoito- ja kehityssuunnitelma. Ghanan lakien ja asetusten mukaan kyseisen suunnitelman pitäisi perustua parhaisiin saatavilla oleviin tieteellisiin tietoihin, varmistaa kalavarojen paras mahdollinen käyttö välttäen näin liikakalastus sekä oltava hyvän hoidon periaatteiden mukainen. Tältä osin komissio totesi, että Ghana oli kyseisen kansallisen oikeudellisen kehyksen vastaisesti jättänyt panematta nämä säännökset täytäntöön, minkä seurauksena LIS-kalastuksen torjuntaa koskevien sovellettavien lakien ja asetusten teho heikkeni.

               (150)

               Lisäksi on syytä huomauttaa, että Ghana myös mainittiin NMFS:n raportissa (34). Ghanan todettiin laiminlyövän kalastusalustensa hallinnoinnin, sillä hallinnoinnissa olisi noudatettava ICCAT:n hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä ja eritoten suosituksia 05-09, 11-01, 04-01 ja 06-11. Lisäksi NMFS on huolissaan Ghanan valmiuksista täyttää ICCAT:n vaatimukset kapasiteettirajoituksista ja panna täytäntöön ja tehokkaasti valvoa kieltoja, joka koskevat merellä tehtäviä jälleenlaivauksia. NMFS katsoo myös, että Ghanan on edistyttävä ICCAT:n suositusten noudattamisessa panemalla täytäntöön sovittu isosilmätonnikalan liikakalastusta koskeva hyvityssuunnitelma ja parantamalla tiedonkeruuta. Lisäksi NMFS kehottaa Ghanaa parantamaan saalisarvioiden tarkkuutta, jotta ICCAT pystyy paremmin arvioimaan isosilmätonnikalan kantoja.

               (151)

               Ghana ei ole pannut kansainvälisiä välineitä täytäntöön LIS-suunnitelman 10 kohdassa esitettyjen suositusten mukaisesti, sillä kyseisessä kohdassa neuvotaan valtioita pitämään ensisijaisena YK:n kalakantasopimuksen ratifiointia, hyväksymistä tai siihen liittymistä. Komissio katsoo, että Ghanan tapauksessa kyseinen suositus on erityisen tärkeä, sillä Ghanalla on suuri kalastusaluslaivasto, joka kalastaa laajasti vaeltavia kalalajeja (lähinnä tonnikalaa ICCAT:n alueella).

               (152)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla todeta, että Ghana on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiin sääntöihin, asetuksiin sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin liittyvät velvollisuudet.

         5.4   Kehitysmaiden erityisrajoitteet

               (153)

               Muistutettakoon, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (35) mukaan Ghanan inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 135). Lisäksi on syytä muistaa, että Ghana luokitellaan asetuksessa (EY) N:o 1905/2006 alhaisen tulotason maaksi. Ghanan luokituksen perusteella komissio analysoi, voisivatko komission kokoamat tiedot olla yhteydessä Ghanan erityisrajoitteisiin kehitysmaana.

               (154)

               Vaikka valvonnan ja seurannan alalla voi yleisesti esiintyä erityisiä rajoituksia valmiuksissa, Ghanan kehitystasosta johtuvilla erityisrajoitteilla ei voida perustella sellaisten erityissäännösten puuttumista kansallisesta oikeudellisesta kehyksestä, jotka liittyvät kansainväliseen välineeseen LIS-kalastustoiminnan torjumiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi. Kyseisillä rajoituksilla ei myöskään voida perustella sitä, ettei Ghana ole pannut tosiasiallisesti täytäntöön kansallista lainsäädäntöä asettaakseen seuraamuksia LIS-kalastukseen liittyvistä rikkomuksista. Vaikuttaa myös siltä, että kansainvälisten sääntöjen laiminlyöminen johtuu ennen kaikkea kansallisten viranomaisten välisen yhteistyön puutteesta sekä kansallisten sääntöjen ja kansainvälisen lainsäädännön tehottomasta täytäntöönpanosta. Lopuksi todetaan, että Ghanan kehitystaso ylittää muiden kyseisellä alueella sijaitsevien maiden kehitystason, minkä vuoksi loogisena seurauksena on, että Ghana on useita muita Afrikan maita paremmassa asemassa, jotta se voi täyttää sille lippu-, rannikko-, satama- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet.

               (155)

               Lisäksi on syytä todeta, että unioni on jo rahoittanut Ghanalle annettavaa teknistä erityistukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (36). Ei ole näyttöä siitä, että Ghana olisi ottanut annetut neuvot huomioon korjatakseen havaitut puutteet.

               (156)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla todeta, ettei tässä tapauksessa ole merkityksellisiä kehitykseen liittyviä rajoituksia. Kun otetaan huomioon Ghanan osalta todettujen puutteiden luonne, maan kehitystasolla ei voida puolustella tai muutoin perustella Ghanan yleistä suorituskykyä kalastusalalla lippu- tai rannikkovaltiona eikä maan riittämättömiä toimia LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi.

               (157)

               Tämän päätöksen tässä jaksossa selitetty tilanne, kaikki komission kokoamat tietoelementit ja kyseisen maan antamat ilmoitukset huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla todeta, ettei Ghanan kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn.

         6.   MENETTELY CURAÇAON SUHTEEN

               (158)

               Curaçao oli osa Alankomaiden Antilleja (Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius ja Saba) ennen 10 päivää lokakuuta 2010. Alankomaiden Antilleja ei enää ole olemassa 10 päivästä lokakuuta 2010 lähtien. Komissio hyväksyi Alankomaiden Antillien lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 12 päivänä helmikuuta 2010. Curaçao antoi toimivaltaiset viranomaisensa tiedoksi LIS-asetuksen soveltamiseksi 28 päivänä maaliskuuta 2011.

               (159)

               LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 4–8 päivänä maaliskuuta 2013 Curaçaoon tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.

               (160)

               Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Curaçaon järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Curaçao on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon.

               (161)

               Raportti tarkastusmatkasta toimitettiin Curaçaon edustajille 8 päivänä maaliskuuta 2013.

               (162)

               Komissio teki Curaçaoon uuden tarkastusmatkan 3–6 päivänä kesäkuuta 2013.

               (163)

               Komissio toimitti 5 päivänä kesäkuuta 2013 kirjalliset huomiot maan tilanteesta.

               (164)

               Curaçao toimitti huomautuksensa kirjeellä, joka vastaanotettiin 31 päivänä heinäkuuta 2013.

               (165)

               Curaçao on ICCAT:n yhteistyötä tekevä ulkojäsen. Curaçao on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen.

               (166)

               Arvioidakseen, miten Curaçao on noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen ja ICCAT-yleissopimuksen mukaisia kansainvälisiä velvollisuuksiaan lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona, komissio haki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

               (167)

               Tässä komissio käytti saatavilla olevia alueellisten kalastusjärjestöjen, tässä tapauksessa ICCAT:n, julkaisemia tietoja. Arvioidessaan, miten Curaçao on noudattanut kansainvälisiä velvollisuuksiaan lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona, sekä Curaçaon suoriutumista alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjen noudattamisessa komissio on myös ottanut huomioon Curaçaon aikomuksen kehittää kansainvälistä kalastustaan ja tulla ICCAT:n täysjäseneksi. Maa kertoi tästä aikomuksestaan komission kesäkuussa 2013 tekemän tarkastusmatkan aikana.

         7.   CURAÇAON TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

               (168)

               Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Curaçaon velvollisuuksia lippu-, satama- tai rannikkovaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat.

         7.1   LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohdan a alakohta)

               (169)

               Curaçaon lipun alla purjehtivien LIS-alusten osalta voidaan todeta, että alueellisten kalastusjärjestöjen alusluetteloista saatujen tietojen perusteella tällaisia aluksia ei esiinny tilapäisissä eikä lopullisissa LIS-luetteloissa, eikä ole olemassa mitään sellaista näyttöä Curaçaon lipun alla aiemmin purjehtineista LIS-aluksista, jonka avulla komissio voisi analysoida Curaçaon toimintaa toistuvan LIS-kalastustoiminnan suhteen. On kuitenkin aiheellista todeta, että komission saamien tietojen mukaan kaksi Curaçaon lipun alla purjehtivaa alusta on harjoittanut useaan otteeseen oletettua LIS-toimintaa. Japanin ja Uuden-Seelannin hallitukset ilmoittivat nimittäin vuonna 2011 taloudellisen kehityksen ministeriölle, että Curaçaon lipun alla purjehtiva alus pyysi pohjalla eläviä hailajeja syvänveden verkoilla alueella, joka kuuluu aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen (SPRFMO) soveltamisalaan. Syvänmeren verkkojen käyttö kiellettiin kyseisellä alueella toimenpiteillä, joista sovittiin ehdotetun Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön perustamisesta käytyjen kansainvälisten neuvottelujen vuoden 2009 loppuasiakirjassa (’loppuasiakirja’) (37). Curaçao oli myös varmentanut kyseisen aluksen saalistodistukset mainitulla ajanjaksolla. Curaçao on käynnistänyt kyseisen aluksen osalta tutkintamenettelyn ja toteuttanut varotoimenpiteitä lopettaakseen sen SPRFMO-yleissopimusalueella harjoittaman kalastustoiminnan. Alukselle ei kuitenkaan asetettu seuraamuksia. Yhteenvetona voidaan todeta, että toimimalla edellä kuvatulla tavalla Curaçao rikkoi YK:n merioikeusyleissopimuksen 117 ja 118 artiklaa.

         7.2   Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohta)

               (170)

               Komissio arvioi, onko Curaçao tosiasiallisesti toteuttanut täytäntöönpanotoimenpiteitä LIS-kalastuksesta vastaavien toimijoiden osalta ja onko määrätty riittävän ankaria seuraamuksia, jotta rikkojat eivät saa hyväkseen tällaisesta toiminnasta aiheutuvaa hyötyä.

               (171)

               Komission maalis- ja kesäkuussa 2013 Curaçaossa tekemien tarkastusmatkojen aikana havaittiin useita tekijöitä, jotka osoittavat, ettei Curaçao ole noudattanut velvollisuuksiaan lippuvaltiona. Lippuvaltion tehtäviin sisältyy erityisesti velvollisuus käyttää tehokkaasti lainkäyttö- ja valvontavaltaa lippuvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin nähden hallinnollisissa, teknisissä ja yhteiskunnallisissa seikoissa, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa ja LIS-toimintasuunnitelmassa määrätään. Edellä mainittujen komission tarkastusmatkojen aikana havaittiin huomattavia ongelmia kalastusalaan ja laivaston hallinnointijärjestelmään liittyvissä Curaçaon valmiuksissa seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimenpiteiden ja -menettelyjen laadun osalta.

               (172)

               Ensinnäkin komission maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemien tarkastuskäyntien aikana havaittiin, että LIS-toiminnan vastainen seuraamusjärjestelmä on riittämätön, eikä seuraamuksilla varmisteta vaatimusten noudattamista, ehkäistä rikkomisia missä ne sitten tapahtuvatkin eikä viedä rikkojilta laittomasta toiminnasta saatavia hyötyjä.

               (173)

               Toiseksi tarkastuskäynnit paljastivat huomattavia puutteita Curaçaon soveltamassa jäljitysjärjestelmässä. Erilaisten paikalla tehtyjen asiakirjatarkastusten aikana todettiin, etteivät Curaçaon viranomaiset ole asemassa, jossa ne voisivat varmistaa jäljitettävyyden kalastustoimien kaikissa eri vaiheissa: saaliit, jälleenlaivaukset, purkamiset, kuljetukset, vienti ja kaupankäynti.

               (174)

               Kolmanneksi tavassa, jolla Curaçao valvoo avomerellä toimivaa laivastoa, on tuntuvia puutteita. Laivaston ja sen saamien saaliiden valvonnasta vastaa taloudellisen kehityksen ministeriö, joka vastaa myös kalastuslisenssien myöntämisestä, keskeyttämisestä ja peruuttamisesta. Curaçaolla ei ole kalastuksenseurantakeskusta. Kun otetaan huomioon avomerellä toimivan Curaçaon laivaston tekniset ominaisuudet, voidaan todeta, että Curaçaon valmiuksissa valvoa avomerellä toimivan laivastonsa käyttäytymistä sekä velvollisuuksien ja sääntöjen täyttämistä on huomattavia heikkouksia hallinnollisessa, organisatorisessa ja teknisessä mielessä. Vaikka Curaçaon kurenuotta-aluksilla on nykyaikaiset viestintävälineet, taloudellisen kehityksen ministeriöön asennetun VMS-ohjelmiston rajalliset toiminnot yhdistettynä siihen seikkaan, että tiedonkeruu perustuu paperiversioihin, ei mahdollista sitä, että toimitetuille tiedoille tehtäisiin tarvittavat tarkastukset.

               (175)

               Neljänneksi Curaçaon viranomaiset eivät varmista saatujen VMS-tietojen jatkuvaa seurantaa. Teknisten ja operatiivisten heikkouksien osalta voidaan todeta, että VMS-tietojen lukemiseksi ja keräämiseksi käytettävässä ohjelmistossa on rajalliset toiminnot. Tukialuksilla on VMS-järjestelmä, ja niiden on lähetettävä tiedot järjestelmällisesti. Myös rahtialuksilla on VMS-järjestelmä, mutta niiden on lähetettävä tiedot vain, kun ne kuljettavat kalaa.

               (176)

               Viidenneksi komissio havaitsi maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemiensä tarkastuskäyntien aikana, ettei tietojen ilmoittamiseen liittyvä koordinaatio ja yhteistyö Curaçaon lipun alla purjehtivien, avomerellä toimivien alusten ja Curaçaon toimivaltaisten viranomaisten välillä ole riittävää varmistamaan kalastustoiminnan tehokas seuranta-, valvonta- ja tarkkailujärjestelmä. Tämä seikka osoittaa, ettei Curaçao ole lippuvaltiona pystynyt seuraamaan ja valvomaan laivastonsa kalastustoimintaa eikä harjoittamaan lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen nähden, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa määrätään. Curaçaon toteuttamat seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimet eivät myöskään vastaa LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdassa esitettyjä suosituksia, joissa neuvotaan lippuvaltioita varmistamaan kalastustoiminnan kattava ja tehokas seuranta, valvonta ja tarkkailu.

               (177)

               Kuudenneksi riittämättömät henkilöstöresurssit, alusten lähettämien tietojen täsmällisyyden päivittäisten todennusten puuttuminen sekä se, ettei taloudellisen kehityksen ministeriön virkamiesten käytössä olevissa suuntaviivoissa tai menettelykäsikirjoissa mainita erityisiä todennuskäytäntöjä eikä kohdennettuja todennuksia, merkitsevät, että Curaçao rikkoo kansainvälisiä velvollisuuksiaan lippuvaltiona, kun erityisesti otetaan huomioon YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artikla. Curaçao ei ole myöskään noudattanut LIS-toimintasuunnitelman suosituksia, erityisesti 34 kohtaa.

               (178)

               Ottaen huomioon johdanto-osan 173–176 kappaleessa kuvattu tilanne Curaçao ei pystynyt osoittamaan täyttävänsä YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytykset, joiden mukaan lippuvaltion tulee harjoittaa valtionsisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.

               (179)

               Curaçao ei ole myöskään noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen 118 artiklasta johtuvia kansainvälisiä oikeudellisia velvoitteitaan. Kyseisessä artiklassa määrätään valtioiden yhteistyöstä elollisten luonnonvarojen säilyttämisessä ja hoidossa. Curaçaolla ei nimittäin ole virallista pysyvää kalastuksenseurantakeskusta, joka toimisi yhteyspisteenä, mikä haittaa vakavasti tehokasta yhteistyötä sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka ovat mukana Curaçaon alusten tekemissä tonnikalalajien jälleenlaivauksissa ja purkamisissa.

               (180)

               Sen vuoksi Curaçao ei ole pystynyt osoittamaan, että se toimii yhteistyössä ja koordinoi toimintaansa muiden valtioiden kanssa LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi tavalla, josta määrätään LIS-toimintasuunnitelman 28 kohdassa, erityisesti 28 kohdan 6 alakohdassa, jossa todetaan, että valtioiden olisi kehitettävä yhteistyömekanismeja, jotka muun muassa mahdollistavat nopean reagoinnin LIS-kalastukseen.

               (181)

               Saalistodistusjärjestelmän osalta havaittiin komission maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemien tarkastuskäyntien aikana, että saalistodistusten varmennuksen hallinnointijärjestelmässä on Curaçaossa joitakin porsaanreikiä. Curaçao varmentaa saalistodistukset ilman, että viranomaiset tekisivät tiedoille paikalla todellisia todennuksia ja tarkastuksia, mikä on vastoin ICCAT:n suosituksen 09-11 (38) vaatimuksia. Lisäksi todettiin, etteivät Curaçaon viranomaiset tee lainkaan yhteistyötä purkamisvaltioiden kanssa (esimeriksi Norsunluurannikko, Senegal, Ghana). Saalistodistusjärjestelmä perustuu yksinomaisesti asiakirjatarkastuksiin. Alusten liikkeitä merellä pystytään seuraamaan VMS-järjestelmällä mutta perusjärjestelmässä, jolla alusten liikkeitä seurataan, ei pystytä keräämään historiallisia tietoja eikä antamaan varoituksia. Nämä tosiseikat osoittavat, ettei Curaçao ole noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen 118 ja 119 artiklassa vahvistettuja sääntöjä.

               (182)

               Saalistodistusten varmennuksessa ei ole käytössä muita valvontakeinoja kuin VMS. Näin ollen Curaçaon viranomaiset luottavat yksinomaan toimijoiden raportointiin, kun kyseessä ovat alukset, jotka kalastavat koko ajan Curaçaon vesien ulkopuolella ja purkavat tai jälleenlaivaavat suurimman osan saaliista Norsunluurannikolla tai Angolassa. Purkamis- tai jälleenlaivaussatamissa ei tehdä lainkaan tarkastuksia. Purkamis- tai jälleenlaivausvaltioiden kanssa ei myöskään tehdä yhteistyötä.

               (183)

               Curaçao ei ole ottanut käyttöön saaliiden ilmoitusjärjestelmää, jolla varmistettaisiin kaikkien saaliiden reaaliaikainen kirjaaminen, eikä se ole ottanut käyttöön sähköistä kalastuspäiväkirjajärjestelmää. Se ei ole näin ollen varmistanut täysipainoista valvontaa ja jäljitettävyyttä eikä tehokkaita VMS-tietojen, purkamisten, purkamistietojen ja jälleenlaivausten ristiintarkastuksia. Näin ollen Curaçaon toiminta tässä asiassa ei vastaa LIS-toimintasuunnitelman 28 kohdassa esitettyjä suosituksia.

               (184)

               Avomeren kalastuksesta 7 päivänä lokakuuta 2010 annettu kansallinen säädös (Landsbesluit visserij op volle zee – PB No 109) on Curaçaossa kalastusalan perussäädös, jota sovelletaan kansainväliseen kalastusalaan. Vuoden 2010 kansallisessa säädöksessä määrätään kansainvälisestä lisenssijärjestelmästä. Säädös sisältää säännöksiä jälleenlaivauksista, raportointivelvollisuuksista ja VMS-järjestelmästä.

               (185)

               Vuonna 1991 annettu kansallinen kalastussäädös (Visserijlandsverordening) on kansallinen kalastusalan perussäädös, jossa vahvistetaan kalastusta koskevat säännöt Curaçaon alueellisilla vesillä ja kalastusvyöhykkeellä.

               (186)

               Curaçaon oikeudellisen ja hallinnollisen kehyksen osalta komission maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemät tarkastuskäynnit paljastivat puutteita Curaçaon nykyisissä rakenteissa ja järjestelmissä. Curaçao ei ole eritoten perustanut rikkomus- ja seuraamusrekisteriä, joka helpottaisi alusten omistajien aiempien LIS-toimien todennusprosessia. Hallinnollisten seuraamusten ja sakkojen yleinen taso ei ole riittävä, eikä seuraamusjärjestelmä siten ole johdonmukainen eikä varoittava. Curaçaon antamien tietojen mukaan maan lainsäädännössä ei ole hallinnollisen täytäntöönpanon mahdollistavia toimenpiteitä. Näin ollen ei ole mahdollista asettaa hallinnollista sakkoa henkilöille, jotka syyllistyvät LIS-rikkomuksiin, eikä Curaçaon hallitus pysty toteuttamaan ennalta ehkäiseviä ja täytäntöönpanon varmistavia toimenpiteitä. Toimimalla edellä kuvatulla tavalla Curaçao on laiminlyönyt YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan noudattamisen.

               (187)

               Komission maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemien tarkastuskäyntien aikana ja Curaçaon toimitettua tietoja komissio havaitsi, että vaikka Curaçaon oikeudellisessa ja hallinnollisessa kehyksessä oli todettu olevan puutteita, Curaçaon toimivaltaiset viranomaiset eivät ryhtyneet toimiin käynnistääkseen tarvittavat menettelyt LIS-kalastusta koskevien menettelysääntöjen hyväksymiseksi ja Curaçaon kalastuslainsäädännön tarkistamiseksi.

               (188)

               Näin ollen komission keräämät todisteet osoittavat, ettei Curaçaon toiminta tosiasiallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen ole LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan suositusten mukaista, sillä kyseisessä kohdassa neuvotaan valtioita varmistamaan, että LIS-kalastuksesta aluksille määrättävät seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta ne todella ehkäisevät ja estävät LIS-kalastusta ja saavat sen loppumaan sekä vievät tällaisesta kalastuksesta saadun hyödyn.

               (189)

               Curaçaon viranomaisten nykyisten valmiuksien suhteen voidaan todeta, ettei Curaçaon kehitystasosta anneta tietoja YK:n inhimillisen kehityksen indeksissä. Maailmanpankin soveltaman maailman kehitysindikaattorin (39) mukaan Curaçao on kuitenkin korkean tulotason maa. Maan tilanne huomioon ottaen katsotaan, ettei Curaçaon toimivaltaisten viranomaisten nykyisiä valmiuksia ole tarpeen analysoida.

               (190)

               Maalis- ja kesäkuussa 2013 tehtyjen komission tarkastuskäyntien aikana kerättyjen tietojen perusteella ei voida todeta, että Curaçaon viranomaisilta puuttuisi taloudellisia varoja. Pikemminkin niiltä puuttuu tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö ja tehtävienhoitovaltuutukset. Lisäksi olisi korostettava, että komissio on kehitysmaiden erityisvaatimuksia koskevien LIS-toimintasuunnitelman 85 ja 86 kohdan suositusten mukaisesti avustanut Curaçaoa EU:n LIS-asetuksen soveltamisessa komission rahoittaman erityisen teknisen avun ohjelman välityksellä (40).

               (191)

               Kaikkien edellä mainittujen seikkojen perusteella todetaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 31 artiklan 5 kohdan b ja d alakohdan mukaisesti, että Curaçao on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat, yhteistyö- ja täytäntöönpanotoimiin liittyvät velvollisuutensa.

         7.3   Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

               (192)

               Curaçao on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen. Curaçao on lisäksi ICCAT:n yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli 17 päivästä marraskuuta 2010 lähtien.

               (193)

               Sen selventämiseksi, miten Curaçao panee täytäntöön kansainvälisiä sääntöjä, on aiheellista huomauttaa, että Alankomaiden kuningaskunta ratifioi YK:n merioikeusyleissopimuksen Alankomaiden Antillien puolesta vuonna 2007 ja että kaikki Alankomaiden Antillien ennen 10 päivää lokakuuta 2010 hyväksymät oikeudelliset välineet ovat voimassa Curaçaossa.

               (194)

               Komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Curaçaon asemaan ICCAT:n yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena. Lisäksi komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Curaçaon suostumukseen soveltaa ICCAT:n hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä.

               (195)

               Komissio analysoi kaikki ICCAT:lta saadut tiedot vaatimusten täyttämisestä. Sitä varten komissio käytti ICCAT:n vaatimustenmukaisuustaulukoita (41).

               (196)

               Vaatimusten noudattamista säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta käsittelevä ICCAT:n komitea (Conservation and Management Measures Compliance Committee, COC) totesi vuoden 2012 osalta, ettei Curaçao ollut noudattanut velvoitettaan toimittaa raportit, tilastotiedot ja muut tiedot oikea-aikaisesti ICCAT:lle. COC:n kokousraportissa tiivistelmämuodossa olevissa vaatimustenmukaisuustaulukoissa (42) Curaçaon todettiin toimittaneet myöhässä tai epätäydellisinä seuraavat asiakirjat: tehtävän I mukaiset tiedot laivaston ominaisuuksista (vuotuiset raportit/tilastotiedot); sisäiset toimet (yli 20 m pitkät alukset) säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta; tiedot pääsysopimuksista; jälleenlaivausraportti; vaatimustenmukaisuustaulukot kiintiöistä ja saalisrajoituksista. Edellä mainitut ICCAT:n sääntöjen ja suositusten (lähinnä ICCAT:n suosituksen 11-12) laiminlyönnit yhdessä tämän päätöksen 7.1 ja 7.2 kohdassa esille tuotujen muiden seikkojen kanssa osoittavat, että Curaçao on lippuvaltiona täyttänyt puutteellisesti velvollisuutensa, jotka koskevat hoito- ja säilyttämistoimenpiteitä ja joista määrätään YK:n merioikeusyleissopimuksen 117 ja 118 artiklassa.

               (197)

               Laivastopolitiikan osalta komissio totesi, että kaikki Curaçaon teolliset alukset ovat ulkomaisten omistajien omistuksessa ja että Curaçao pystyy ainoastaan yksilöimään aluksen todellisen omistajan ja edunsaajan. Komissio katsoo, etteivät tiedot alusten todellisista omistajista ja edunsaajista ole riittävä todiste lippuvaltion ja alusten välisen todellisen yhteyden olemassaolosta, ja katsoo, ettei kyseinen tilanne vastaa YK:n merioikeusyleissopimuksen 91 artiklassa vahvistettuja alusten kansalaisuutta koskevia määräyksiä.

               (198)

               Maalis- ja kesäkuussa 2013 tehtyjen tarkastusmatkojen aikana saatujen tietojen perusteella todetaan lisäksi, että avomerellä toimivien kalastusalusten rekisteröinnistä vastaa yksi viranomainen (Curaçaon merenkulkuviranomainen (Maritime Authority of Curacao, MAC)), kun taas samaan aikaan kaiken hallinnoinnin ja seurannan hoitaa toinen viranomainen (taloudellisen kehityksen ministeriö (Ministry of Economic Development, MED)). Tällainen tehtävänjako edellyttäisi toimivaltaisten viranomaisten välistä tiivistä koordinointia ja yhteistyötä. Komissio totesi maalis- ja kesäkuussa 2013 tekemiensä tarkastusmatkojen aikana, ettei tällaista yhteistyötä harjoiteta kyseisten viranomaisten (MAC ja MED) välillä. Komission edellä mainittujen tarkastusmatkojen aikana havaitut seikat paljastavat myös, ettei Curaçaon alusten rekisteröintiin soveltamissa menettelyissä oteta huomioon aluksen ja sen omistajien aiempaa osallistumista LIS-toimintaan. Todettiin, etteivät Curaçaon toimivaltaiset viranomaiset aluksen rekisteröinnin yhteydessä millään lailla tarkasta aluksen historiaa tai mahdollista osallistumista LIS-toimintaan. Tämä merkitsee, että Curaçao on laiminlyönyt ICCAT:n suosituksessa 05-07 vahvistetut alusten rekisteröintiä tai lipun alle ottamista koskevat vaatimukset, eikä tämä ole YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan mukaista. Curaçaon toiminta kalastusalusten rekisteröinnissä ei myöskään vastaa LIS-toimintasuunnitelman 36 ja 38 kohtaa, joissa neuvotaan lippuvaltioita välttämään sellaisten alusten ottamista lippunsa alle, jotka ovat aiemmin laiminlyöneet velvollisuuksien noudattamisen, ja kehotetaan lippuvaltioita huolehtimaan siitä, etteivät alukset pääse kirjautumaan uudestaan niiden lipun alle, koska ne eivät ole noudattaneet säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä taikka kansallisella, alueellisella tai maailmanlaajuisella tasolla vahvistettuja säännöksiä. Curaçaon edellä kuvattu toiminta kalastusalusten rekisteröinnissä ei ole myöskään LIS-toimintasuunnitelman 39 kohdan suositusten mukaista, sillä kyseisessä kohdassa neuvotaan valtioita toteuttamaan kaikki mahdolliset toimet, mukaan lukien kalastukseen tarvittavan luvan epääminen alukselta ja kyseisen valtion lipun alla purjehtimisen kieltäminen, jotta estettäisiin aluksia vaihtamasta koko ajan lippua. Tällä tarkoitetaan sitä, että alus vaihtaa toistuvasti ja nopeasti lippuvaltiota välttääkseen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä tai -määräyksiä.

               (199)

               Edellä esitetyn lisäksi Curaçaolla on kansallisen rekisterin ohella myös bareboat-rekisteri (ilman miehistöä rahdatut alukset), joka mahdollistaa jonkin muun valtion lipun alla purjehtivien alusten väliaikaisen purjehtimisen Curaçaon lipun alla. On aiheellista todeta, että Curaçaon viranomaiset yksinkertaisesti ilmoittavat asiasta toiselle lippuvaltiolle, jos muu kuin curaçaolainen alus rekisteröityy Curaçaon bareboat-rekisteriin. Tällaisissa tapauksissa Curaçaon viranomaiset eivät tee toimijoille ja/tai alusten todellisille omistajille ja edunsaajille muita todennuksia. Olisi myös pantava merkille, että joissakin tapauksissa jokin toinen maa (Filippiinit) on rekisteröinyt Curaçaon lipun alla purjehtivan aluksen ICCAT:ssa ilmoittamatta asiasta Curaçaon viranomaisille. Yhteenvetona voidaan todeta, ettei tällainen Curaçaon noudattama käytäntö ole YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan mukainen, sillä kyseisessä artiklassa määrätään lippuvaltioiden velvollisuuksista niiden lipun alla purjehtiviin aluksiin nähden. Tässä yhteydessä on todettava, että kansainvälinen kuljetustyöläisten liitto (ITF) pitää Curaçaoa mukavuuslippumaana (43).

               (200)

               Olisi myös pantava merkille, ettei Curaçao ole laatinut kansallista toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen torjumiseksi, mikä on vastoin LIS-toimintasuunnitelman 25–27 kohdassa esitettyjä suosituksia.

               (201)

               Kaikkien edellä mainittujen seikkojen perusteella todetaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti, että Curaçao on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiin sääntöihin, asetuksiin sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin liittyvät velvollisuudet.

         7.4   Kehitysmaiden erityisrajoitteet

               (202)

               Muistutetaan mieleen, ettei Curaçaoa ole lueteltu asetuksen (EY) N:o 1905/2006 liitteessä II, jossa valtiot luetellaan niiden kehitystason mukaan, eikä Curaçaon kehitystasosta ole tietoja YK:n inhimillisen kehityksen indeksissä. Sitä vastoin Maailmanpankin soveltaman vuoden 2013 maailman kehitysindikaattorin (44) mukaan Curaçao on korkean tulotason maa.

               (203)

               Kun huomioon otetaan tarkastusmatkojen tulokset ja Curaçaoa koskeva Maailmanpankin soveltama maailman kehitysindikaattori, Curaçaoa ei voida pitää maana, jolla on suoraan kehitystasostaan johtuvia erityisrajoitteita. Ei ole esitetty pitäviä todisteita sen olettamuksen tueksi, että niiden velvollisuuksien laiminlyönti, jotka kansainvälisen oikeuden mukaan Curaçaolle kuuluvat, johtuisi maan puutteellisesta kehityksestä. Ei ole myöskään konkreettista näyttöä siitä, että kalastustoiminnan seurannan, valvonnan ja tarkkailun alalla todetut puutteet johtuisivat infrastruktuuriin liittyvien ja muiden valmiuksien vajavaisuudesta.

               (204)

               Lisäksi on syytä todeta, että komissio on vuonna 2011 jo rahoittanut Curaçaolle annettavaa teknistä tukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (45). Ei ole näyttöä siitä, että Curaçao olisi ottanut annetut neuvot huomioon korjatakseen havaitut puutteet.

               (205)

               Kaikki edellä mainitut seikat huomioon ottaen voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla todeta, ettei Curaçaon kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn.

         8.   YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMIEN KOLMANSIEN MAIDEN MAHDOLLISTA YKSILÖIMISTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

               (206)

               Ottaen huomioon edellä esitetyt päätelmät sen suhteen, että Curaçao, Ghana ja Korea ovat laiminlyöneet niille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltioina kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet, kyseisille maille olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että ne yksilöidään kolmansiksi maiksi, joiden komissio ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön.

               (207)

               LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Curaçaolle, Ghanalle ja Korealle siitä mahdollisuudesta, että ne yksilöidään yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi. Komission olisi toteutettava Curaçaoon, Ghanaan ja Koreaan nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseiset maat voivat antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksensa ja korjata tilanteen.

               (208)

               Lisäksi olisi todettava, että Curaçaolle, Ghanalle ja Korealle osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan maiksi, jotka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomiksi tämän päätöksen mukaisesti, ei rajoita komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden yksilöimiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Ilmoitetaan täten Curaçaolle, Ghanan tasavallalle ja Korean tasavallalle, että ne saatetaan todeta kolmansiksi maiksi, joiden komissio ei katso osallistuvan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä marraskuuta 2013.

            Komission puolesta

         Maria DAMANAKI

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  Markkinavaltiota koskevien toimenpiteiden ja vastaavien toimenpiteiden osalta ks. laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen estämistä, vastustamista ja poistamista koskevan FAO:n kansainvälisen toimintasuunnitelman 65–76 kohta ja FAO:n vuonna 1995 hyväksymän vastuullisen kalastuksen säännöstön 11 artiklan 2 kohta.

      (3)  QIA:n kirje, päivätty 12. heinäkuuta 2011.

      (4)  OECD:n raportti ”Ownership and Control of Ships”, internetosoite http://www.oecd.org/dataoecd/53/9/17846120.pdf

      (5)  FAO:n kalastusosaston tutkimusraportti ”Comprehensive record of fishing vessels, refrigerated transport vessels, supply vessels and beneficial ownership”, maaliskuu 2010 (internetosoite ftp://ftp.fao.org/FI/DOCUMENT/global_record/eims_272369.pdf) ja LIS-toimintasuunnitelman 18 kohta.

      (6)  Korea on allekirjoittanut kalastussopimuksen 13 maan kanssa (Venäjä, Japani, Kiina, Tuvalu, Salomonsaaret, Kiribati, Papua-Uusi-Guinea, Cookinsaaret, Ranska, Iran, Australia, Mauritania ja Ecuador).

      (7)  NMFS:n raportti, s. 24.

      (8)  Tiedot internetsivulta http://hdr.undp.org/en/statistics/

      (9)  CCAMLR, raportti suojelukomission 13. kokouksesta, Australia, Hobart, 24.10–4.11.2011, CCAMLR-XXX, 9.12–9.28 kohta.

      (10)  Vaatimusten noudattamista käsittelevän komitean Korean osalta laatima IOTC:n vaatimustenmukaisuusraportti, CoC:n 8. istunto, 14.–16. maaliskuuta 2011, IOTC-2011-S15-CoC25Rev1[E].

      (11)  IOTC:n vaatimustenmukaisuusraportti, 10. maaliskuuta 2012, IOTC-2012-CoC09-CR14_Rev1[E].

      (12)  IOTC:n kiertokirje, 12. helmikuuta 2013.

      (13)  ICCAT:n yksilöintikirje, 4. maaliskuuta 2010, ICCAT:n kiertokirje nro 590, 4. maaliskuuta 2010.

      (14)  ICCAT:n yksilöintikirje, 18. tammikuuta 2011, ICCAT:n kiertokirje nro 173, 18. tammikuuta 2011.

      (15)  ICCAT:n kirjelmä, 21. helmikuuta 2012, ICCAT:n kiertokirje nro 636, 21. helmikuuta 2012.

      (16)  ICCAT:n kirjelmä, 11. helmikuuta 2013, ICCAT:n kiertokirje nro 610, 11. helmikuuta 2013.

      (17)  Katso alaviite 8.

      (18)  Markkinavaltiota koskevien toimenpiteiden ja vastaavien toimenpiteiden osalta ks. laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen estämistä, vastustamista ja poistamista koskevan FAO:n kansainvälisen toimintasuunnitelman 65–76 kohta ja FAO:n vuonna 1995 hyväksymän vastuullisen kalastuksen säännöstön 11 artiklan 2 kohta.

      (19)  Tiedot saatu internetosoitteesta http://www.nmfs.noaa.gov/ia/iuu/msra_page/2013_biennial_report_to_congress__jan_11__2013__final.pdf

      (20)  Tiedot saatu internetosoitteesta http://www.neafc.org/mcs/iuu/blist ja http://iuu-vessels.org/iuu/iuu/search

      (21)  Jälleenlaivausohjelman vahvistavan ICCAT:n suosituksen 06-11 mukaan kaikki tonnikalan ja tonnikalan lähilajien jälleenlaivaustoimet ICCAT:n yleissopimusalueella on tehtävä satamissa.

      (22)  ICCAT:n suositus 03-14 VMS-järjestelmän perustamisen vähimmäisvaatimuksista ICCAT:n yleissopimusalueella.

      (23)  Katso alaviite 8.

      (24)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

      (25)  Merkitykselliset tiedot saatu FCWC:n verkkosivulta http://www.fcwc-fish.org/

      (26)  ICCAT:n kirje, 4. maaliskuuta 2010, ICCAT:n kiertokirje nro 592, 4. maaliskuuta 2010.

      (27)  ICCAT:n kirje, 18. tammikuuta 2011, ICCAT:n kiertokirje nro 174, 18. tammikuuta 2011.

      (28)  ICCAT:n kirje, 21. helmikuuta 2012, ICCAT:n kiertokirje nro 634, 21. helmikuuta 2012.

      (29)  ICCAT:n suositus 09-01 isosilmätonnikalan monivuotisesta säilyttämis- ja hoito-ohjelmasta.

      (30)  ICCAT:n suositus 10-01 isosilmätonnikalan monivuotisesta säilyttämis- ja hoito-ohjelmasta.

      (31)  ICCAT:n suositus 11-01 isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan monivuotisesta säilyttämis- ja hoito-ohjelmasta.

      (32)  ICCAT:n kirje, 11. helmikuuta 2013, ICCAT:n kiertokirje nro 609, 11. helmikuuta 2013.

      (33)  ICCAT:n kirje, 30. huhtikuuta 2013, ICCAT:n kiertokirje nro 2104, 30. huhtikuuta 2013.

      (34)  NMFS:n raportti, s. 23.

      (35)  Katso alaviite 8.

      (36)  Kehitysmaiden tukeminen näiden pyrkiessä panemaan täytäntöön laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä (LIS) kalastuksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1005/2008, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

      (37)  Tiedot saatu internetosoitteesta: http://www.southpacificrfmo.org/assets/Convention-and-Final-Act/2272942-v1-SPRFMOSignedFinalAct.pdf

      (38)  ICCAT:n suositus 09-11: ICCAT:n suositus tonnikalasaaliiden dokumentointiohjelmaa koskevan ICCAT:n suosituksen 08-12 muuttamiseksi.

      (39)  Tiedot saatu internetosoitteesta: http://data.worldbank.org/country/CW. Näitä tietoja käytettiin sen sijaan, että olisi käytetty YK:n inhimillisen kehityksen indeksiä ja asetusta (EY) N:o 1905/2006, sillä Curaçaoa ei mainita niissä.

      (40)  Kehitysmaiden tukeminen näiden pyrkiessä panemaan täytäntöön laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä (LIS) kalastuksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1005/2008, EuropeAid/129609/C/SER/Multi, 13.–27. kesäkuuta 2011.

      (41)  Liitteen 10 lisäys 3, ICCAT:n 18. erityiskokouksen pöytäkirja tammikuulta 2013, raportti kaksivuotiskaudelta 2012–2013, OSA I (2012), nidos 1.

      (42)  Katso alaviite 41.

      (43)  Tiedot saatu internetosoitteesta: http://www.itfglobal.org/flags-convenience/flags-convenien-183.cfm

      (44)  Tiedot saatu internetosoitteesta: http://data.worldbank.org/country/CW

      (45)  Katso alaviite 40.