title: Neuvoston päätös 2009/42/YUTP, tehty 19 päivänä tammikuuta 2009 , EU:n toimien tukemisesta Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa asekauppasopimukseen johtavan prosessin edistämiseksi kolmansissa maissa

text:
               22.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 17/39

      NEUVOSTON PÄÄTÖS 2009/42/YUTP,
   tehty 19 päivänä tammikuuta 2009,
   EU:n toimien tukemisesta Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa asekauppasopimukseen johtavan prosessin edistämiseksi kolmansissa maissa
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan ja 23 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan turvallisuusstrategian, jossa kannatetaan tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvaa kansainvälistä järjestystä. Euroopan turvallisuusstrategiassa todetaan, että Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirja luo perustan kansainvälisille suhteille. Euroopan unionin ensisijaisena tavoitteena on Yhdistyneiden Kansakuntien vahvistaminen ja sen varustaminen siten, että se voi täyttää tehtävänsä ja toimia tehokkaasti.

               (2)

               Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous antoi 6 päivänä joulukuuta 2006 päätöslauselman 61/89, jonka otsikkona oli ”Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen”.

               (3)

               Neuvosto pani 11 päivänä joulukuuta 2006 antamissaan päätelmissä tyytyväisenä merkille, että oikeudellisesti sitovan kansainvälisen asekauppasopimuksen aikaansaamiseen tähtäävä prosessi käynnistettiin virallisesti, ja piti merkittävänä sitä, että YK:n jäsenvaltioiden selvä enemmistö, kaikki EU:n jäsenvaltiot mukaan luettuina, kannatti päätöslauselmaa. Neuvosto vahvisti, että EU ja sen yksittäiset jäsenvaltiot aikovat omaksua aktiivisen roolin tässä prosessissa, ja korosti muiden valtioiden ja alueellisten organisaatioiden kanssa tässä prosessissa tehtävän yhteistyön merkitystä.

               (4)

               Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri muodosti 28-jäsenisen hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän, joka jatkaa mahdollisen asekauppasopimuksen tarkastelua. Asiantuntijaryhmä kokoontui useita kertoja vuoden 2008 aikana ja esitteli päätelmänsä 63. yleiskokouksen ministerikokousviikolla. Ryhmä totesi päätelmänään, että lisätarkastelu on vielä tarpeen ja ponnistuksia olisi jatkettava vaiheittain avoimesti Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa. Asiantuntijaryhmä kannusti niitä valtioita, joille se on mahdollista, antamaan pyydettäessä apua sitä tarvitseville valtioille.

               (5)

               Neuvosto korosti 10 päivänä joulukuuta 2007 antamissaan päätelmissä YK:n nimeämän hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän merkitystä ja kannusti asiantuntijaryhmää viemään prosessia eteenpäin. Neuvosto ilmaisi uskovansa vakaasti, että kokonaisvaltainen, oikeudellisesti sitova väline, joka vastaa asiaa koskevan kansainvälisen oikeuden mukaisia valtioiden velvoitteita ja jossa vahvistetaan tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevat yhteiset kansainväliset normit, auttaisi osaltaan merkittävällä tavalla torjumaan tavanomaisten aseiden ei-toivottua ja vastuutonta leviämistä.

               (6)

               Lokakuussa 2008 YK:n yleiskokouksen I-komitea hyväksyi päätöslauselman ”Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen”. Kaikki EU:n jäsenvaltiot tukivat tätä päätöslauselmaa.

               (7)

               Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutti (UNIDIR) tuki tätä prosessia tekemällä kaksiosaisen tutkimuksen, jossa on kaksi perusteellista analyysiä asekauppasopimuksen toteutettavuutta, soveltamisalaa ja alustavia elementtejä koskevista YK:n jäsenvaltioiden näkemyksistä. UNIDIRin analyysit, joissa kartoitettiin konsensuksen ja erimielisyyksien kohteena olevat alat sekä huomiota vaille jääneet alat, auttoivat etenemään asekauppasopimusta koskevissa keskusteluissa. Analyysit tarjosivat hyödyllistä tietoa hallitustenväliselle asiantuntijaryhmälle. Näistä syistä on järkevää antaa tämän päätöksen mukaisten toimien tekninen toteutus Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutin (UNIDIR) tehtäväksi.

               (8)

               Edellä mainittujen neuvoston päätelmien perusteella EU:n olisi tuettava tätä prosessia tähän mennessä tehdyn työn vahvistamiseksi aloittamalla keskustelu myös muiden kuin hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän jäseninä olevien valtioiden sekä muiden toimijoiden kuten kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden kanssa asiaa koskevan ymmärtämyksen kehittämiseksi sekä hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän antamien suositusten laajentamisen edistämiseksi,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   1.   Edistääkseen asekauppasopimukseen johtavaa prosessia kolmansissa maissa Euroopan unioni tukee toimia, joilla pyritään seuraaviin tavoitteisiin:

               a)

               lisätään kansallisten ja alueellisten toimijoiden, Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden, kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden tietoisuutta asekauppasopimuksesta käytävistä kansainvälisistä keskusteluista;

               b)

               vahvistetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin asekauppasopimusta käsittelevän hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän asemaa ja vahvistetaan Yhdistyneitä Kansakuntia ainoana foorumina, joka voi saada aikaan maailmanlaajuisen sopimuksen;

               c)

               edistetään kaikkien Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden ja alueellisten järjestöjen parempaa sitoutumista asekauppasopimusprosessiin;

               d)

               kannustetaan hallitustenväliseen asiantuntijaryhmään kuuluvien valtioiden ja siihen kuulumattomien valtioiden välistä näkemysten vaihtoa;

               e)

               edistetään keskustelua Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden kesken, erityisesti niiden kesken, jotka eivät kuulu hallitustenväliseen asiantuntijaryhmään;

               f)

               edistetään näkemysten vaihtoa Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden, alueellisten järjestöjen, kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden kesken;

               g)

               kartoitetaan asekauppasopimuksen mahdolliset elementit, soveltamisala ja vaikutukset; sekä

               h)

               saatetaan nämä keskustelut ja näkemykset koko kansainvälisen yhteisön tietoon.

         2.   Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi EU aikoo toteuttaa seuraavan hankkeen:

               —

               järjestetään avaustilaisuus, kuusi alueellista seminaaria, päätösseminaari, jossa myös esitetään tulokset, sekä oheistapahtuma I-komitean yhteydessä (YK:n yleiskokouksen 64. istunto).

         Hankkeen yksityiskohtainen kuvaus esitetään liitteessä.
   2 artikla
   1.   Puheenjohtajavaltio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimivan neuvoston pääsihteerin avustamana. Komissio osallistuu toimintaan täysimääräisesti.
   2.   Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankkeen teknisestä toteutuksesta vastaa Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutti (UNIDIR). Se suorittaa tämän tehtävänsä puheenjohtajavaltiota avustavan, korkeana edustajana toimivan neuvoston pääsihteerin valvonnassa. Tätä tarkoitusta varten hän sopii tarvittavista järjestelyistä UNIDIRin kanssa.
   3.   Puheenjohtajavaltio, korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri ja komissio tiedottavat toisilleen säännöllisesti hankkeesta, kukin toimivaltansa mukaisesti.
   3 artikla
   1.   Rahoitusohje 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toimien toteuttamiseksi on 836 260 euroa, joka rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.
   2.   Edellä 1 kohdassa määrätyllä summalla rahoitettujen menojen hallinnointiin sovelletaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia yhteisön menettelyjä ja sääntöjä.
   3.   Komissio valvoo, että 2 kohdassa tarkoitettuja, avustuksiin käytettäviä menoja hallinnoidaan asianmukaisesti. Tätä varten se tekee UNIDIRin kanssa rahoitussopimuksen. Rahoitussopimuksessa määrätään, että UNIDIR varmistaa Euroopan unionin osuuden näkyvyyden sen suuruuden mukaisesti.
   4.   Komissio pyrkii tekemään 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen mahdollisimman pian tämän päätöksen voimaantulon jälkeen. Se ilmoittaa neuvostolle prosessissa mahdollisesti ilmenevistä vaikeuksista ja rahoitussopimuksen tekopäivästä.
   4 artikla
   Puheenjohtajavaltio, jota yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri avustaa, raportoi neuvostolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutin (UNIDIR) valmistelemien alueellisten seminaarien ja loppuseminaarin jälkeen laadittujen raporttien pohjalta. Komissio osallistuu tähän täysimääräisesti ja toimittaa tietoa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankkeen toteuttamisen rahoitusnäkökohdista.
   5 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   Sen voimassaolo päättyy 15 kuukauden kuluttua päivästä, jona 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu rahoitussopimus tehdään, tai 6 kuukauden kuluttua päivästä, jona se tehdään, jos rahoitussopimusta ei ole tehty tämän ajan kuluessa.
   6 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2009.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GANDALOVIČ

      LIITE
      1.   Tarkoitus
      Tämän neuvoston päätöksen yleisenä tavoitteena on edistää kaikkien sidosryhmien osallistumista asekauppasopimusta koskevaan keskusteluun, integroida kansalliset ja alueelliset toimet käynnissä olevaan kansainväliseen prosessiin sekä kartoittaa mahdollisen asekauppasopimuksen soveltamisala ja vaikutukset.
      2.   Hanke
      2.1   Hankkeen tavoite
      Hankkeella

                  a)

                  lisätään kansallisten ja alueellisten toimijoiden, Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden, kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden tietoisuutta asekauppasopimuksesta käytävistä kansainvälisistä keskusteluista;

                  b)

                  vahvistetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin asekauppasopimusta käsittelevän hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän asemaa ja vahvistetaan Yhdistyneitä Kansakuntia ainoana foorumina, joka voi saada aikaan maailmanlaajuisen sopimuksen;

                  c)

                  edistetään kaikkien Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden ja alueellisten järjestöjen parempaa sitoutumista asekauppasopimusprosessiin;

                  d)

                  kannustetaan hallitustenväliseen asiantuntijaryhmään kuuluvien valtioiden ja siihen kuulumattomien valtioiden välistä näkemysten vaihtoa;

                  e)

                  edistetään keskustelua Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden kesken, erityisesti niiden kesken, jotka eivät kuulu hallitustenväliseen asiantuntijaryhmään;

                  f)

                  edistetään näkemysten vaihtoa Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden, alueellisten järjestöjen, kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden kesken;

                  g)

                  kartoitetaan asekauppasopimuksen mahdolliset elementit, soveltamisala ja vaikutukset; sekä

                  h)

                  saatetaan nämä keskustelut ja näkemykset koko kansainvälisen yhteisön tietoon.

            2.2   Hankkeen tulokset
      Hankkeella

                  a)

                  lisätään asekauppasopimusprosessia koskevaa tietoisuutta, tietämystä ja ymmärtämystä;

                  b)

                  otetaan uusia toimijoita mukaan keskusteluun;

                  c)

                  tuodaan kansalliset ja alueelliset huolenaiheet ja ideat mukaan kansainväliseen keskusteluun; ja

                  d)

                  saadaan uusia ideoita ja ehdotuksia asekauppasopimuksen sisällön osalta, erityisesti asekauppasopimuksen soveltamisalan ja vaikutusten osalta.

            2.3   Hankkeen kuvaus
      Hankkeessa järjestetään avaustilaisuus, kuusi alueellista seminaaria, loppuseminaari, jossa esitellään kokonaistulokset, sekä oheistapahtuma I-komitean yhteydessä (YK:n yleiskokouksen 64. istunto). Loppuseminaari koostuu yksipäiväisestä Etyj-maiden alueellisesta seminaarista ja yksipäiväisestä loppuseminaarista.
      2.3.1   Avaustilaisuus
      Avaustilaisuus on yksipäiväinen, ja siinä esitellään hankkeen tavoitteet ja peräänkuulutetaan kansalaisyhteiskunnan, tutkijoiden ja valtiosta riippumattomien järjestöjen panosta hankkeen tueksi.
      2.3.2   Alueelliset seminaarit

                  1.

                  Alueelliset seminaarit järjestetään kaksipäiväisinä paikassa, josta päätetään kohdealueilla. Seminaareihin kuuluu neljä osaa, jotka mahdollistavat seuraavien esitelmien ja keskustelujen pitämisen:

                              a)

                              asekauppasopimusta koskeva yleiskatsaus, tausta, toimijat jne.;

                              b)

                              käynnissä olevan kansainvälisen prosessin tarkempi esittely;

                              c)

                              mahdollisen asekauppasopimuksen soveltamisalaa ja vaikutuksia koskeva keskustelu; ja

                              d)

                              asekauppasopimusprosessiin sisällytettävien, tulevaa toimintaa, suosituksia ja ehdotuksia koskevien ideoiden kerääminen.

                  2.

                  Alueellisten seminaarien osallistujia ovat

                              a)

                              alueen maiden edustajat;

                              b)

                              alueellisten järjestöjen, valtiosta riippumattomat järjestöt mukaan lukien, edustajat;

                              c)

                              paikallisen/alueellisen teollisuuden edustajat;

                              d)

                              UNIDIRin ja YK:n aseistariisunnasta vastaavan yksikön UNODAn (tavanomaisten aseiden yksikkö ja alueellinen yksikkö sekä tarvittaessa alueelliset keskukset) edustajat;

                              e)

                              tekniset asiantuntijat EU:n jäsenvaltioista, teollisuuden edustajat mukaan lukien;

                              f)

                              kumppanijärjestöjen, esimerkiksi Tukholman kansainvälisen rauhantutkimuslaitoksen (Ruotsi) tai Strategisen tutkimuksen säätiön (FRS, Ranska), edustajat.

                  3.

                  Seminaareihin odotetaan 30–40:tä osallistujaa alueen koosta riippuen.

                  4.

                  Kunkin seminaarin jälkeen laaditaan keskusteluja ja suosituksia koskeva yhteenvetoraportti. Yhteenvetoraportti annetaan saataville verkossa ja sähköisissä tallennusvälineissä.

                  5.

                  Alueelliset seminaarit pidetään seuraavan ryhmittelyn mukaisesti:

                              a)

                              yksi Keski-, Pohjois- ja Länsi-Afrikan seminaari;

                              b)

                              yksi Itä-Afrikan ja eteläisen Afrikan seminaari;

                              c)

                              yksi Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen seminaari;

                              d)

                              yksi Aasian ja Tyynen valtameren alueen seminaari;

                              e)

                              yksi Etyj-maiden seminaari;

                              f)

                              yksi Lähi-idän seminaari.

                  6.

                  Seminaarien pitopaikoiksi ehdotetaan alustavasti seuraavia:

                              a)

                              Dakar ja Nairobi tai Addis Abeba (kaksi Afrikassa pidettävää seminaaria);

                              b)

                              Mexico tai Rio de Janeiro (Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen seminaari);

                              c)

                              Phnom Penh tai New Delhi (Aasian ja Tyynen valtameren alueen seminaari);

                              d)

                              Amman tai Kairo (Lähi-idän seminaari);

                              e)

                              Bryssel tai Wien (Etyj-maiden seminaari).

                  7.

                  Lopullisista seminaaripaikoista päätetään resurssien ja paikallisesti saatavilla olevan avun maksimoimiseksi. Puheenjohtajavaltio, jota korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri avustaa, vastaa seminaaripaikan lopullisesta valinnasta UNIDIRin suositusten perusteella.

            2.3.3   Päätösseminaari
      Sen jälkeen kun kaikki kuusi alueellista seminaaria on pidetty, järjestetään päätösseminaari asekauppasopimusta koskevien keskustelujen, suositusten ja ideoiden esittelemiseksi kansainväliselle yhteisölle. Loppuseminaari koostuu yksipäiväisestä Etyj-maiden alueellisesta seminaarista ja yksipäiväisestä loppuseminaarista.
      2.3.4   Oheistapahtuma I-komitean yhteydessä (YK:n yleiskokouksen 64. istunto)
      I-komitean yhteydessä (YK:n yleiskokouksen 64. istunto) järjestetään oheistapahtuma, jossa New Yorkiin kokoontuneille sidosryhmille esitetään hankkeen siihenastiset tulokset.
      2.3.5   Tulokset – Julkaiseminen
      Kussakin seminaarissa laaditaan lyhyt yhteenvetoraportti asekauppasopimusta koskevista keskusteluista, suosituksista ja ideoista. Seminaariraportit annetaan jakelua varten saataville verkossa ja sähköisissä tallennusvälineissä.
      Kuuden alueellisen kokouksen yhteenvetoraportit kootaan loppuraportiksi, joka esitetään kommentoitavaksi päätösseminaarissa ja annetaan jakelua varten saataville verkossa ja sähköisissä tallennusvälineissä.
      3.   Kesto
      Tämän hankkeen toteuttamisen arvioitu kokonaiskesto on 15 kuukautta.
      4.   Osallistujat
      Hankkeeseen osallistuvia ovat

                  a)

                  kaikki YK:n jäsenvaltiot, erityisesti ne, jotka eivät kuulu hallitustenväliseen asiantuntijaryhmään,

                  b)

                  kansalaisyhteiskunta ja teollisuus,

                  c)

                  asianomaiset alueelliset järjestöt.

            5.   Täytäntöönpanosta vastaava elin
      Puheenjohtajavaltio vastaa korkeana edustajana toimivan neuvoston pääsihteerin avustamana tämän hankkeen täytäntöönpanosta ja valvonnasta. Puheenjohtajavaltio antaa teknisen toteuttamisen Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutin (UNIDIR) tehtäväksi.
      UNIDIR tekee hanketta täytäntöön pannessaan yhteistyötä UNODAn, Tukholman kansainvälisen rauhantutkimusinstituutin (Ruotsi) tai Strategisen tutkimuksen säätiön (Ranska) kanssa. UNIDIR työskentelee tarvittaessa esimerkiksi alueellisten järjestöjen, valtioista riippumattomien järjestöjen ja teollisuuden kanssa.
      UNIDIR varmistaa Euroopan unionin osuuden näkyvyyden sen suuruuden mukaisesti.
      6.   Rahoitusohje hankkeen kustannusten kattamista varten
      Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 836 260 euroa.


title: 2007/249/EY: Neuvoston päätös, tehty 19 päivänä maaliskuuta 2007 , merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön tehdyn päätöksen 2001/822/EY muuttamisesta

text:
               26.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 109/33

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 19 päivänä maaliskuuta 2007,
   merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön tehdyn päätöksen 2001/822/EY muuttamisesta
   (2007/249/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 187 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/822/EY (1), jäljempänä ’merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehty päätös’, luodaan oikeudellinen kehys merentakaisten maiden ja alueiden, jäljempänä ’MMA:t’, taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen sekä niiden ja yhteisön välisten taloudellisten suhteiden edistämiselle. Merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehtyä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2011. Päätöksen voimassaoloa olisi jatkettava 31 päivään joulukuuta 2013, jotta se päättyisi samanaikaisesti kymmenennen Euroopan kehitysrahaston (2008–2013), jäljempänä ’kymmenes EKR’, ja monivuotisen rahoituskehyksen (2007–2013) kanssa.

               (2)

               Merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen liitteessä II A vahvistetaan vuosina 2000–2007 myönnettävän tuen määrä. Ottaen huomioon uuden, järjestyksessä kymmenennen EKR:n, vuosien 2008–2013 määrärahat olisi kohdennettava.

               (3)

               MMA:iden osalta olisi laadittava säännöt siitä, miten siirtyminen yhdeksännestä EKR:stä kymmenenteen EKR:ään tapahtuu. Sääntöjä laadittaessa olisi noudatettava yhdeksännen EKR:n ja sitä edeltävien EKR:ien varojen sitomista 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen koskevia yleisiä sääntöjä, jotka on annettu yhdeksännen EKR:n varojen sitomiselle vahvistettavasta määräajasta 30 päivänä toukokuuta 2005 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksen 2005/446/EY (2) 1 artiklassa ja vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen (3) (kymmenennen EKR:n perustamisesta tehty sisäinen sopimus) 1 artiklan 3 ja 4 kohdassa.

               (4)

               Kymmenennen EKR:n perustamisesta tehdyllä sisäisellä sopimuksella MMA:ille osoitettavan rahoituksen kokonaismääräksi vahvistetaan 286 miljoonaa euroa. On syytä vahvistaa toisaalta se, miten kyseinen määrä jaetaan EKR:ään liittyvien kehitysrahoitusvälineiden kesken, ja toisaalta tukea saavien MMA:iden ohjeellisten osuuksien määrittämisessä sovellettavat perusteet ja huomioon otettavat seikat.

               (5)

               Määrärahoja EKR:ään liittyvien kehitysrahoitusvälineiden kesken jaettaessa olisi erityisesti huolehdittava alueelliseen yhteistyöhön ja yhdentymiseen tarkoitetun tuen sekä yksittäisille MMA:ille tarkoitetun tuen yhteensovittamisesta, jotta MMA:iden valmiuksia selviytyä tulevista haasteista voidaan parantaa riippumatta niiden henkeä kohden lasketusta bruttokansantulosta tai muista MMA-kohtaisten määrärahojen määrittämisessä huomioon otettavista seikoista.

               (6)

               Rahoitustukea MMA:ille myönnettäessä olisi noudatettava yhdenmukaisia, objektiivisia ja avoimia perusteita. Tällaisia perusteita ovat muun muassa MMA:n bruttokansantulo ja väestömäärä sekä jatkuvuus aiempiin EKR:iin nähden. Merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen liitteessä I B lueteltuihin vähiten kehittyneisiin MMA:ihin olisi sovellettava erityiskohtelua, samoin kuin niihin MMA:ihin, joiden osallistuminen alueelliseen yhteistyöhön ja yhdentymiseen on niiden maantieteellisen eristyneisyyden vuoksi tai muista syistä vaikeampaa.

               (7)

               Raportoidessaan EKR:n puitteissa syntyneet menot jäsenvaltioille ja taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitealle, komission olisi eriteltävä viralliseen kehitysapuun (ODA) liittyvät menot ja muuhun toimintaan liittyvät menot.

               (8)

               Erityishuomiota olisi kiinnitettävä MMA:iden institutionaalisten valmiuksien parantamiseen ja hyvään hallintoon muun muassa varainhoidon, verotuksen ja oikeudenkäytön aloilla.

               (9)

               Samoin olisi kiinnitettävä erityishuomiota MMA:iden, AKT-maiden ja perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden tai muiden MMA:iden sijaintialueilla toimivien tahojen välisen yhteistyön lujittamiseen.

               (10)

               Merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen liitteessä II C kuvatusta MMA-investointikehyksestä myönnettäviä lainoja koskevat rahoitusehdot olisi yhdenmukaistettava vastaavien Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (4), jäljempänä ’AKT–EY-kumppanuussopimus’, liitteessä II olevien tarkistettujen artiklojen kanssa.

               (11)

               On välttämätöntä varmistaa, että MMA:t voivat edelleen saada rahoitusta EKR:n ulkopuolisista, Euroopan unionin yleisen talousarvion yleisistä aihepiirikohtaisista määrärahoista. Merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen liitteessä II E luetellut aihepiirikohtaiset asetukset on 1 päivästä tammikuuta 2007 lukien korvattu kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1905/2006 (5). Tästä syystä liite II E pitäisi muuttaa niin, että viittaukset edellä tarkoitettuihin asetuksiin korvataan viittauksella uuteen rahoitusvälineeseen. Jatkuvuuden varmistamiseksi kyseistä muutosta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007.

               (12)

               Ottaen huomioon MMA:iden erityissuhteen niihin jäsenvaltioihin, joiden alaisuuteen ne kuuluvat, MMA:iden mahdollisuutta osallistua yhteisön horisontaalisiin ohjelmiin olisi parannettava niin, että MMA:t voivat osallistua ohjelmiin, jotka ovat avoinna niille jäsenvaltioille, joiden alaisuuteen MMA:t kuuluvat, kyseisten ohjelmien sääntöjen ja tavoitteiden mukaisesti sekä asianomaisiin jäsenvaltioihin sovellettavien järjestelyjen mukaisesti. Jotta MMA:t voisivat osallistua ohjelmiin heti uuden ohjelmakauden alusta, muutosta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007.

               (13)

               Kaikista Euroopan unionin varainkäyttöön ja resursseihin liittyvistä näkökohdista, MMA-rahoitus mukaan lukien, tulisi tehdä arviointi komission raportin perusteella vuosina 2008 ja 2009.

               (14)

               Nyt tehtävät tekniset muutokset eivät rajoita merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehtyyn päätökseen myöhemmin ja erityisesti sen 62 artiklan mukaisesti tehtäviä tarkistuksia,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2001/822/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 23 artiklan neljäs kohta seuraavasti:
               ”MMA:iden kanssa tehtävään, yhdeksännestä EKR:stä rahoitettavaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovelletaan yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksessa säädettyjä rahoitus- ja kirjanpitomenettelyjä. MMA:iden kanssa tehtävään, kymmenennestä EKR:stä rahoitettavaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovelletaan kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksessa säädettyjä rahoitus- ja kirjanpitomenettelyjä.”.

               2)

               Lisätään 24 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”9.   Kymmenennen EKR:n täytäntöönpanossa sovelletaan sen perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen asiaa koskevia määräyksiä.”.

               3)

               Korvataan 25 artiklan 1 kohdassa ilmaus ”vuosien 2000–2007 väliselle ajanjaksolle” ilmaisulla ”vuosien 2000–2007 ja 2008–2013 välisille ajanjaksoille”.

               4)

               Korvataan 31 artikla seuraavasti:
               ”31 artikla
               Tekninen apu
               1.   Komission aloitteesta tai sen toimeksiannosta voidaan rahoittaa teknisen avun tutkimuksia tai toimia tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämän valmistelun, seurannan, arvioinnin ja valvonnan sekä liitteen II A 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun päätöksen kokonaisarvioinnin varmistamiseksi.
               Nämä teknisen avun tutkimukset tai toimet rahoitetaan kokonaismäärärahasta myönnettävillä avustuksilla.
               2.   MMA:n aloitteesta voidaan komission lausunnon perusteella rahoittaa teknisen avun tutkimuksia tai toimia ohjelma-asiakirjassa tarkoitettujen toimien toteuttamiseksi.
               Yhdeksännen EKR:n yhteydessä nämä teknisen avun tutkimukset ja toimet rahoitetaan asianomaiselle MMA:lle myönnetyistä varoista. Kymmenennen EKR:n yhteydessä ne rahoitetaan kokonaismäärärahasta myönnettävillä avustuksilla.”.

               5)

               Lisätään 33 a artikla seuraavasti:
               ”33 a artikla
               1.   Yhdeksännestä EKR:stä tai sitä edeltävistä EKR:istä käyttämättä jääneitä määriä ei sidota enää 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen tai kymmenennen EKR:n perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen voimaantulopäivän jälkeen riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäisempi, lukuun ottamatta yhdeksättä EKR:ää edeltäviin EKR:iin kuuluvasta maatalouden perustuotteiden vientitulojen vakauttamisjärjestelmästä (Stabex) käyttämättä jääneitä määriä ja sisäisen sopimuksen voimaantulopäivän jälkeen vapautuvia varoja sekä liitteessä II C kuvatun investointikehyksen rahoittamiseen yhdeksännestä EKR:stä myönnettyjen varojen käyttämättä jääneitä määriä ja takaisinmaksuja, paitsi niihin kuuluvia korkotukia.
               2.   Ellei neuvosto yksimielisesti komission ehdotuksesta päätä toisin, yhdeksännestä EKR:stä tai sitä edeltävistä EKR:istä rahoitettavista hankkeista vapautuvia varoja ei sidota enää 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen, lukuun ottamatta sisäisen sopimuksen voimaantulopäivän jälkeen vapautuvia Stabex-varoja, jotka siirretään ilman eri toimenpiteitä liitteen II Aa 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti rahoitettaviin aluekohtaisiin ohjelmiin, ja liitteessä II C kuvatun investointikehyksen rahoittamiseen yhdeksännestä EKR:stä myönnettyjä varoja, paitsi niihin kuuluvia korkotukia.”.

               6)

               Korvataan 58 artikla seuraavasti:
               ”58 artikla
               MMA:ille avoimet ohjelmat
               MMA:ista kotoisin olevat henkilöt ja soveltuvin osin MMA:iden asiaankuuluvat julkiset ja/tai yksityiset elimet ja laitokset voivat osallistua yhteisön ohjelmiin kyseisten ohjelmien sääntöjen ja tavoitteiden mukaisesti sekä niihin jäsenvaltioihin sovellettavien järjestelyjen mukaisesti, joiden alaisuuteen MMA:t kuuluvat. MMA:ista kotoisin olevat henkilöt voivat osallistua ohjelmiin osana sen jäsenvaltion kiintiötä, jonka alaisuuteen asianomainen MMA kuuluu, jos kyseisellä ohjelmalla on tällainen kiintiö.
               Tärkeimmät ohjelmat, jotka ovat avoinna MMA:ille, ovat liitteessä II F luetellut ohjelmat sekä niiden mahdolliset seuraajaohjelmat.”.

               7)

               Korvataan 63 artiklassa vuosi ”2011” vuodella ”2013”.

               8)

               Korvataan liitteessä II A olevan 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa olevat sanat ”kaksi vuotta” sanoilla ”neljä vuotta”.

               9)

               Lisätään liitteen II A jälkeen uusi liite II Aa, jonka teksti on tämän päätöksen liitteessä I.

               10)

               Muutetaan liite II B seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan 1 artikla seuraavasti:
                           ”1 artikla
                           1.   Yhdeksännen EKR:n perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen 5 artiklan mukaisesti EIP voi myöntää omista varoistaan enintään 20 miljoonaa euroa lainoina EIP:n perussäännössä ja tässä liitteessä esitetyin ehdoin.
                           2.   Kymmenennen EKR:n perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen 3 artiklan mukaisesti EIP voi myöntää omista varoistaan enintään 30 miljoonaa euroa lainoina EIP:n perussäännössä ja tässä liitteessä esitetyin ehdoin.”.

                           b)

                           Korvataan 2 artiklan 2 kohdan c alakohta seuraavasti:

                                       ”c)

                                       yhdeksännen EKR:n soveltamiskautena korkotuen määrä, jonka arvo lasketaan lainan suoritusajankohtina, vähennetään liitteessä II A olevan 3 artiklan 3 kohdan d alakohdassa määritellystä korkotukimäärärahasta ja maksetaan suoraan EIP:lle;
                                       kymmenennen EKR:n soveltamiskautena korkotuen määrä, jonka arvo lasketaan lainan suoritusajankohtina, vähennetään liitteessä II Aa olevan 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määritellystä korkotukimäärärahasta ja maksetaan suoraan EIP:lle;
                                       korkotuet voidaan pääomittaa tai käyttää avustuksina hankkeisiin liittyvän, erityisesti MMA:iden rahoituslaitoksille annettavan teknisen avun tukemiseksi; ja”.

               11)

               Korvataan liite II C tämän päätöksen liitteessä II olevalla tekstillä.

               12)

               Korvataan liite II E tämän päätöksen liitteessä III olevalla tekstillä.

               13)

               Korvataan liite II F tämän päätöksen liitteessä IV olevalla tekstillä.

         2 artikla
   Noudattaminen
   Tätä päätöstä noudatetaan päivästä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Päätöksen 1 artiklan 6, 12 ja 13 kohtaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2007.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2007.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. SEEHOFER

      (1)  EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1.

      (2)  EUVL L 156, 18.6.2005, s. 19.

      (3)  EUVL L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (4)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. Sopimus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna AKT-EY-ministerineuvoston päätöksellä N:o 1/2006 (EUVL L 247, 9.9.2006, s. 22).

      (5)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

      LIITE I

            ”LIITE II Aa
            YHTEISÖN RAHOITUSTUKI: kymmenes EKR
            1 artikla
            Varojen kohdentaminen eri välineiden kesken
            1.   Yhteisön rahoitustuen 286 miljoonan euron kokonaismäärä, joka on sisäisessä sopimuksessa vahvistettu myönnettäväksi kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta (EKR) 1 päivästä tammikuuta 200831 päivään joulukuuta 2013 ulottuvalle kuusivuotiskaudelle tämän päätöksen soveltamistarkoituksessa, jakautuu seuraavasti:

                        a)

                        250 miljoonaa euroa avustuksina pitkän aikavälin kehitystyöhön, humanitaariseen apuun sekä hätä- ja pakolaisapuun tarkoitettuun ohjelmoitavaan tukeen, vientitulojen vakauttamiseen tarkoitettuun lisätukeen sekä alueellisen yhteistyön ja yhdentymisen tukemiseen;

                        b)

                        30 miljoonaa euroa liitteessä II C tarkoitetun MMA-investointikehyksen rahoittamiseen. Määrästä varataan enintään 1,5 miljoonaa euroa EIP:n omista varoistaan liitteen II B mukaisesti myöntämien tai MMA-investointikehyksestä rahoitettavien lainojen korkotukiin;

                        c)

                        6 miljoonaa euroa teknisen avun tutkimuksiin tai toimiin tämän päätöksen 31 artiklan mukaisesti.

                  2.   Kymmenennen EKR:n varoja ei saa sitoa enää 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen, ellei neuvosto yksimielisesti komission ehdotuksesta toisin päätä.
            3.   Jos 1 kohdassa tarkoitetut varat loppuvat tämän päätöksen voimassaoloaikana, neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
            2 artikla
            Varojen hallinnointi
            EIP hallinnoi liitteessä II B tarkoitettuja omista varoistaan myöntämiään lainoja sekä liitteessä II C tarkoitettuja MMA-investointikehyksestä rahoitettavia lainoja. Kaikkien muiden tämän päätöksen nojalla myönnettävien varojen hallinnoinnista vastaa komissio.
            3 artikla
            Varojen kohdentaminen eri MMA:ille
            Edellä 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mainittu 250 miljoonan euron määrä kohdennetaan MMA:iden tarpeiden ja saavutusten perusteella jäljempänä mainittuja perusteita noudattaen.

                        1.

                        Kaikille MMA:ille jaetaan 195 miljoonan euron A-määräraha erityisesti yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa tarkoitettujen aloitteiden rahoittamiseen, mukaan lukien köyhyyden torjumiseksi toteutettavat sosiaalisen kehityksen ja ympäristönsuojelun ensisijaiset toimet. Yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa on tarvittaessa kiinnitettävä erityistä huomiota toimiin, joiden tarkoituksena on vahvistaa tukea saavien MMA:iden hallintoa ja institutionaalisia valmiuksia, sekä suunniteltujen toimien todennäköiseen aikatauluun silloin kun tällä on merkitystä.
                        A-määrärahojen jaossa on otettava huomioon asukasmäärä, bruttokansantulo, aiemmista EKR:istä myönnettyjen määrärahojen määrä ja käyttö, maantieteellisestä eristyneisyydestä johtuvat erityisongelmat sekä 3 artiklassa tarkoitetut vähiten kehittyneiden maiden rakenteelliset ja muut esteet. Varoja myönnetään ainoastaan, jos niitä voidaan käyttää tuloksellisesti. Varojen myöntämiseen liittyvässä päätöksenteossa olisi noudatettava toissijaisuusperiaatetta.
                        Periaatteessa määräraha myönnetään MMA:ille, joiden henkeä kohden laskettu bruttokansantulo on käytettävissä olevien tilastotietojen mukaan enintään yhtä suuri kuin yhteisön henkeä kohden laskettu bruttokansantulo.

                        2.

                        Tämän päätöksen 16 artiklassa tarkoitettuun alueellisen yhteistyön ja yhdentymisen tukemiseen myönnetään 40 miljoonaa euroa, mukaan lukien 7 artiklassa tarkoitetut vuoropuhelua ja kumppanuutta edistävät toimet, alueelliset aloitteet katastrofivalmiuksien kehittämiseksi ja katastrofien vaikutusten lieventämiseksi sekä MMA:iden ja perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden välinen yhteistyö, johon myönnettävä tuki sovitetaan yhteen yhteisön muista rahoitusvälineistä annettavan tuen kanssa.

                        3.

                        Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta Grönlantiin.

                        4.

                        Kohdentamattomat B-määrärahat muodostavat 15 miljoonan euron varauksen, josta voidaan

                                    a)

                                    rahoittaa MMA:ille annettavaa humanitaarista apua, hätäapua ja pakolaisapua sekä tarvittaessa antaa ylimääräistä tukea vientitulojen vakauttamiseen liitteen II D mukaisesti; ja

                                    b)

                                    myöntää lisää varoja 1 kohdassa tarkoitettujen MMA:iden tarpeiden ja saavutusten mukaan.

                              Saavutuksia arvioidaan puolueettomasti ja avoimesti ottamalla huomioon myönnettyjen varojen käyttöaste, meneillään olevien toimien täytäntöönpanon tehokkuus, köyhyyden lievittäminen tai vähentäminen sekä toteutetut kestävän kehityksen toimenpiteet.

                        5.

                        Komissio vahvistaa edellä olevan 1–4 kohdan mukaiset kymmenennen EKR:n ohjeelliset määrät tämän päätöksen 24 artiklan mukaisesti.

                        6.

                        Komissio voi väliarvioinnin perusteella päättää kohdentaa tässä artiklassa tarkoitetut kohdentamattomat varat muulla tavalla. Väliarvioinnin menettelyistä sekä uusista määrärahakohdennuksista päätetään tämän päätöksen 24 artiklan mukaisesti.”.

      LIITE II

            ”LIITE II C
            YHTEISÖN RAHOITUSTUKI: MMA-INVESTOINTIKEHYS
            1 artikla
            Tavoite
            Perustetaan MMA-investointikehys, jäljempänä ’investointikehys’, kaupallisesti kannattavien yritysten tukemiseksi pääasiassa yksityissektorilla, mutta myös sellaisten julkisen sektorin yritysten tukemiseksi, jotka tukevat yksityissektorin kehittämistä.
            Tässä liitteessä ja liitteessä II B säädetään investointikehyksestä ja EIP:n omista varoista rahoitettavia lainoja koskevista rahoitusehdoista. Yhdeksännen EKR:n täytäntöönpanossa sovelletaan sen perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen 29 ja 30 artiklaa. Kymmenennen EKR:n täytäntöönpanossa sovelletaan sen perustamisesta tehdyn sisäisen sopimuksen vastaavia määräyksiä.
            Nämä varat voidaan ohjata tukikelpoisille yrityksille joko suoraan tai välillisesti hyväksyttyjen sijoitusrahastojen ja/tai rahoituksen välittäjien kautta.
            2 artikla
            Investointikehyksen varat
            1.   Investointikehyksen varoja voidaan käyttää muun muassa

                        a)

                        riskipääoman tarjoamiseen seuraavasti:

                                    i)

                                    pääomaosakkuuksiin MMA:iden yrityksissä, myös rahoituslaitoksissa;

                                    ii)

                                    kvasipääomatuki MMA:iden yrityksille, myös rahoituslaitoksille; ja

                                    iii)

                                    sekä ulkomaisille että paikallisille investoijille ja lainanantajille tarkoitetut takaukset ja muut luottokelpoisuutta lisäävät järjestelyt, joita voidaan käyttää kattamaan investointeihin liittyviä poliittisia tai muita riskejä; ja

                        b)

                        tavallisten lainojen myöntämiseen.

                  2.   Pääomaosakkuus on yleensä vähemmistöosakkuus, joka ei johda määräysvallan syntymiseen, ja siitä maksetaan korvausta asianomaisen hankkeen tulosten perusteella.
            3.   Kvasipääomatuki voi muodostua osakkaiden ennakkomaksuista, vaihtovelkakirjoista, ehdollisista lainoista, toissijaisista lainoista ja osakkuuslainoista tai muista vastaavista tukimuodoista. Tällaista tukea voidaan antaa erityisesti

                        a)

                        ehdollisina lainoina, joiden hoito ja/tai kesto on sidoksissa tiettyjen, hankkeen tulokseen liittyvien ehtojen täyttymiseen. Jos ehdollista lainaa myönnetään investointia edeltäviin selvityksiin tai hankkeeseen liittyvään muuhun tekniseen apuun, lainan takaisinmaksusta voidaan vapauttaa, jos investointia ei toteuteta;

                        b)

                        osakkuuslainoina, joiden takaisinmaksu ja/tai kesto on sidoksissa hankkeen taloudellisiin tuloksiin; ja

                        c)

                        toissijaisina lainoina, jotka maksetaan takaisin vasta sen jälkeen, kun muut saatavat on hoidettu.

                  4.   Kunkin toimen korvaukset eritellään lainan myöntämisen yhteydessä.
            Kuitenkin

                        a)

                        ehdollisen lainan tai osakkuuslainan osalta korvaus käsittää yleensä enintään kolmen prosentin kiinteän koron sekä hankkeen tuloksiin liittyvän muuttuvan maksuosan; ja

                        b)

                        toissijaisen lainan korkoprosentti on markkinaperusteinen.

                  5.   Takaukset hinnoitellaan niin, että niissä otetaan huomioon katettavat riskit ja toimenpiteen erityispiirteet.
            6.   Tavallisten lainojen korko käsittää viitekoron, jota EIP soveltaa vastaaviin, vapaavuosia ja takaisinmaksuaikoja koskevilta ehdoiltaan samanlaisiin lainoihin, sekä EIP:n määrittelemän lisän.
            7.   Tavallisia lainoja on myönnettävä edullisin ehdoin seuraavissa tapauksissa:

                        a)

                        yksityissektorin kehityksen kannalta välttämättömiin infrastruktuurihankkeisiin vähiten kehittyneissä tai selkkauksista tai luonnonkatastrofeista toipuvissa MMA:issa. Tällöin lainan korkoa alennetaan kolmella prosentilla; ja

                        b)

                        hankkeisiin, joihin sisältyy rakenneuudistustoimia osana yksityistämistä tai joiden sosiaaliset tai ympäristöön liittyvät edut ovat merkittäviä ja selvästi osoitettavissa. Tällöin lainoille voidaan myöntää korkotukea, jonka määrä ja muoto päätetään hankkeen erityispiirteiden perusteella; korkotuki on kuitenkin enintään kolme prosenttia.

                  Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettujen lainojen lopullinen korko on joka tapauksessa aina vähintään 50 prosenttia viitekorosta.
            8.   Varat näihin edullisin ehdoin rahoitettaviin tarkoituksiin saadaan investointikehyksestä, ja ne ovat määrältään enintään viisi prosenttia investointien rahoitukseen investointikehyksestä osoitettavasta ja EIP:n omista varoistaan osoittamasta kokonaismäärästä.
            9.   Korkotuet voidaan pääomittaa tai käyttää avustuksina. Korkotukiin tarkoitetuista määrärahoista enintään 10 prosenttia voidaan käyttää hankkeisiin liittyvän, erityisesti MMA:iden rahoituslaitoksille annettavan teknisen avun rahoittamiseen.
            3 artikla
            Investointikehyksen alaiset toimet
            1.   Investointikehys koskee kaikkia talouden sektoreita, ja sillä tuetaan yksityissektorin ja kaupallisesti johdettujen julkisen sektorin yksiköiden investointeja, mukaan lukien tuloja tuottavaan yksityissektorille välttämättömään talouden ja tekniikan alan infrastruktuuriin tehtävät investoinnit.

                        a)

                        Investointikehystä hallinnoidaan uudistuvana rahastona, ja sen on tarkoitus olla taloudellisesti kestävä. Sen alaisiin toimiin sovelletaan markkinaehtoja, ja niissä pyritään välttämään paikallisten markkinoiden vääristyminen ja yksityisten rahoituslähteiden syrjäyttäminen.

                        b)

                        Investointikehyksestä tuetaan MMA:iden rahoitussektoria, ja sillä on katalyyttinen vaikutus, koska sillä kannustetaan pitkäaikaisten paikallisten varojen käyttöönottoa ja houkutellaan yksityisiä ulkomaisia investoijia ja lainanantajia mukaan MMA:issa toteutettaviin hankkeisiin.

                        c)

                        Investointikehys kattaa osan sen varoilla rahoitettavien hankkeiden riskeistä, koska sen taloudellinen kestävyys perustuu investointikehykseen kokonaisuudessaan eikä yksittäisiin toimiin.

                        d)

                        Investointikehyksestä myönnettävä rahoitus pyritään kanavoimaan MMA:iden sellaisten laitosten ja ohjelmien kautta, jotka edistävät pienten ja keskisuurten yritysten kehittämistä.

                  2.   EIP:lle korvataan investointikehyksen hallinnoinnista aiheutuvat kulut. Toisen rahoituspöytäkirjan voimaantuloa seuraavina kahtena vuonna korvauksen määrä on vuosittain enintään 2 prosenttia investointikehykseen alun perin myönnetyistä varoista. Sen jälkeen EIP:lle maksettava korvaus muodostuu kiinteästä osuudesta, joka on vuosittain 0,5 prosenttia investointikehykseen alun perin myönnetyistä varoista, ja muuttuvasta osuudesta, joka on vuosittain enintään 1,5 prosenttia MMA:issa toteutettaviin hankkeisiin investointikehyksestä myönnetystä kokonaisrahoituksesta. Korvaus maksetaan investointikehyksen varoista.
            3.   Tämän päätöksen voimassaolon päättyessä ja jos neuvosto ei ole tehnyt asiassa erityistä päätöstä, investointikehykseen tehtävät kumulatiiviset nettotakaisinmaksut siirretään seuraavaan MMA-rahoitusvälineeseen.
            4 artikla
            Valuuttakurssiriskiä koskevat säännöt
            Valuuttakurssivaihtelujen vaikutusten minimoimiseksi valuuttakurssiriskiin liittyvät ongelmat ratkaistaan seuraavasti:

                        a)

                        pääomaosakkuudessa, jonka tavoitteena on yrityksen omien varojen vahvistaminen, valuuttakurssiriski katetaan yleensä investointikehyksestä;

                        b)

                        pk-yritysten riskipääomarahoituksessa valuuttakurssiriski jaetaan yleensä yhteisön ja muiden osapuolten kesken. Keskimäärin valuuttakurssiriski jaetaan tasan; ja

                        c)

                        investointikehyksestä rahoitettavat lainat pyritään aina kun se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, erityisesti vakaan makrotalouden ja rahoitusalan maissa, myöntämään MMA:n kansallisessa valuutassa, jolloin valuuttakurssiriski katetaan investointikehyksestä.”.

      LIITE III

            ”LIITE II E
            YHTEISÖN RAHOITUSTUKI: TALOUSARVIOSTA KEHITYSMAILLE ANNETTAVA APU
            MMA:t hyötyvät seuraavista kehitysmaiden hyväksi toteutettavista, Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavista toimista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta talousarvioon myöhemmin tehtäviä muutoksia:

                        1.

                        Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (1) soveltamisalaan kuuluvat aihepiirikohtaiset ohjelmat, joilla tuetaan suoraan Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa.

                        2.

                        Vakautusvälineen perustamisesta 15 päivänä marraskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1717/2006 (2) soveltamisalaan kuuluvat kunnostus- ja jälleenrakennustoimet.

                        3.

                        Humanitaarinen apu, sellaisena kuin se on määriteltynä humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/96 (3).

         (1)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

         (2)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1.

         (3)  EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).”.

      LIITE IV

            ”LIITE II F
            MUU YHTEISÖN TUKI: OSALLISTUMINEN YHTEISÖN OHJELMIIN
            Tämän päätöksen 58 artiklan mukaisesti MMA:iden kansalaiset voivat osallistua seuraaviin ohjelmiin ja niiden seuraajaohjelmiin osana sen jäsenvaltion kiintiötä, jonka alaisuuteen asianomainen MMA kuuluu, jos kyseisellä ohjelmalla on tällainen kiintiö:

                        1.

                        Koulutusohjelmat:

                                    —

                                    elinikäisen oppimisen toimintaohjelma (2007–2013), joka on perustettu elinikäisen oppimisen toimintaohjelman perustamisesta 15 päivänä marraskuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1720/2006/EY (1),

                                    —

                                    nuorisotoimintaohjelma, joka on perustettu nuorisotoimintaohjelman (Youth in Action) perustamisesta ajanjaksoksi (2007–2013) 15 päivänä marraskuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1719/2006/EY (2).

                        2.

                        Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) alaiset ohjelmat, jotka on perustettu kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1639/2006/EY (3).

                        3.

                        Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1982/2006/EY (4) perustetun Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) ohjelmat.

                        4.

                        Kulttuuri- ja audiovisuaaliset ohjelmat:

                                    —

                                    Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelma (Media 2007), joka on perustettu Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelman täytäntöönpanosta (Media 2007) 15 päivänä marraskuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1718/2006/EY (5),

                                    —

                                    Kulttuuri (2007–2013), joka on perustettu kulttuuriohjelman perustamisesta (2007–2013) 12 päivänä joulukuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 1903/2006 (6).

                        5.

                        HRTP Japan -ohjelma (Human Resources Training Programme in Japan) ja ajankohtaiset selvityskierrokset, joista määrätään 18 päivänä toukokuuta 1992 tehdyssä neuvoston päätöksessä 92/278/ETY (7).”

         (1)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 45.

         (2)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 30.

         (3)  EUVL L 310, 9.11.2006, s. 15.

         (4)  EUVL L 412, 30.12.2006, s. 1.

         (5)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 12.

         (6)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 22.

         (7)  EYVL L 144, 26.5.1992, s. 19.