title: Neuvoston päätös (EU) 2015/284, annettu 17 päivänä helmikuuta 2015 , ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimukseen liitetyn, alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan 4 muuttamiseen (Kroatian liittyminen)

text:
               21.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 50/10

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/284,
   annettu 17 päivänä helmikuuta 2015,
   ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimukseen liitetyn, alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan 4 muuttamiseen (Kroatian liittyminen)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sopimus Euroopan talousalueesta (2), jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

               (2)

               ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaan ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 4, jäljempänä ’pöytäkirja 4’.

               (3)

               Pöytäkirja 4 sisältää alkuperäsääntöjä koskevia määräyksiä ja järjestelyjä.

               (4)

               Tietyt siirtymäjärjestelyt, jotka koskevat alkuperäsääntöjen soveltamista Kroatian tasavallan osallistumisesta Euroopan talousalueeseen ja kolmeen siihen liittyvään sopimukseen tehdyn sopimuksen (3) väliaikaisen soveltamisen jälkeen, on otettava huomioon ETA-sopimuksessa.

               (5)

               Sen vuoksi pöytäkirja 4 olisi muutettava.

               (6)

               Unionin kannan ETA:n sekakomiteassa olisi perustuttava tähän päätökseen liitettyyn päätösluonnokseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta ETA-sopimukseen liitetyn, alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan 4 ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn luonnokseen ETA:n sekakomitean päätökseksi.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. REIRS

      (1)  EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  EUVL L 170, 11.6.2014, s. 5.

      EHDOTUS:
      ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o …/2015,
      annettu … päivänä … kuuta …,
      ETA-sopimuksen pöytäkirjan 4 (alkuperäsäännöt) muuttamisesta
      ETA:N SEKAKOMITEA, joka
      ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Pöytäkirja 4 koskee alkuperäsääntöjä.

                  (2)

                  Kroatian tasavalta liittyi Euroopan unioniin 1 päivänä heinäkuuta 2013.

                  (3)

                  Sen jälkeen kun Euroopan unionin laajentumisneuvottelut oli saatu onnistuneesti päätökseen, Kroatian tasavalta teki hakemuksen tullakseen ETA-sopimuksen osapuoleksi.

                  (4)

                  Sopimus Kroatian tasavallan osallistumisesta Euroopan talousalueeseen ja kolmeen siihen liittyvään sopimukseen, jäljempänä ’ETA:n laajentumissopimus’ (1), parafoitiin 20 päivänä joulukuuta 2013.

                  (5)

                  ETA:n laajentumissopimus allekirjoitettiin 11 päivänä huhtikuuta 2014, ja sitä on sovellettu väliaikaisesti 12 päivästä huhtikuuta 2014.

                  (6)

                  Tietyt siirtymäjärjestelyt, jotka koskevat alkuperäsääntöjen soveltamista ETA:n laajentumissopimuksen väliaikaisen soveltamisen jälkeen, on otettava huomioon ETA-sopimuksessa,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      Muutetaan ETA-sopimuksen pöytäkirja 4 tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
      2 artikla
      Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään, edellyttäen että kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (2).
      Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2013.
      3 artikla
      Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

         Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].

               ETA:n sekakomitean puolesta

               Puheenjohtaja

            […]

               ETA:n sekakomitean

               sihteerit

            […]

         (1)  EUVL L 170, 11.6.2014, s. 5.

         (2)  [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]

         ETA:n sekakomitean päätöksen N:o […]
         LIITE
         Lisätään ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan 40 artiklan jälkeen seuraava:

            ”41 artikla
            Siirtymäjärjestelyt, jotka koskevat Kroatian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin
            1.   EFTA-valtion tai Kroatian tasavallan asianmukaisesti antamaa tai EFTA-valtioiden ja Kroatian tasavallan keskenään soveltamien etuuskohtelusopimusten puitteissa laadittua alkuperäselvitystä pidetään selvityksenä ETA:n etuuskohtelualkuperästä, jos

                        a)

                        alkuperäselvitys ja kuljetusasiakirjat on annettu tai laadittu viimeistään sitä päivää edeltävänä päivänä, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin, ja

                        b)

                        alkuperäselvitys esitetään tulliviranomaisille neljän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin.

                  Kun tavarat on ilmoitettu tuoduiksi EFTA-valtiosta Kroatian tasavallan alueelle tai Kroatian tasavallan alueelta EFTA-valtioon ennen päivää, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin, EFTA-valtion ja Kroatian tasavallan välillä kyseisenä ajankohtana sovellettavien etuuskohtelusopimusten mukaisesti, EFTA-valtiot tai Kroatian tasavalta voivat myös hyväksyä kyseisten sopimusten mukaisesti taannehtivasti annetun alkuperäselvityksen, jos se on esitetty tulliviranomaisille neljän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin.
            2.   EFTA-valtiot ja Kroatian tasavalta valtuutetaan pitämään EFTA-valtioiden ja Kroatian tasavallan välisten sopimusten mukaisesti myönnetyt ’valtuutetun viejän’ asemaa koskevat luvat voimassa, jos valtuutetut viejät soveltavat tämän pöytäkirjan mukaisia alkuperäsääntöjä.
            EFTA-valtiot ja Kroatia tarkastelevat vuoden kuluessa Kroatian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tarvetta korvata nämä luvat uusilla luvilla, jotka on myönnetty tämän pöytäkirjan mukaisesti.
            3.   EFTA-valtioiden ja Kroatian tasavallan toimivaltaisten tulliviranomaisten on hyväksyttävä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen etuuskohtelusopimusten mukaisesti annetun tai laaditun alkuperäselvityksen jälkitarkastuspyynnöt asianomaisen alkuperäselvityksen antamista tai laatimista seuraavien kolmen vuoden ajan, ja nämä viranomaiset voivat esittää jälkitarkastuspyyntöjä niille tuonti-ilmoituksen tueksi toimitetun alkuperäselvityksen vastaanottamista seuraavien kolmen vuoden ajan.
            4.   Sopimuksen määräyksiä voidaan soveltaa Kroatian tasavallasta EFTA-valtioihin tai EFTA-valtioista Kroatian tasavaltaan vietäviin tavaroihin, jotka ovat tämän pöytäkirjan määräysten mukaisia ja jotka päivänä, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin, ovat joko kuljetettavina tai väliaikaisesti varastoituina tullivarastossa tai vapaa-alueella EFTA-valtiossa tai Kroatian tasavallassa.
            5.   Etuuskohtelu voidaan myöntää 4 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos tuojamaan tulliviranomaisille esitetään neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona Kroatian tasavalta on liittynyt Euroopan unioniin, viejämaan tulliviranomaisten jälkikäteen antama alkuperäselvitys.”


title: Neuvoston päätös 2013/768/YUTP, annettu 16 päivänä joulukuuta 2013 , asekauppasopimuksen täytäntöönpanoa Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa tukevista EU:n toimista

text:
               18.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 341/56

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2013/768/YUTP,
   annettu 16 päivänä joulukuuta 2013,
   asekauppasopimuksen täytäntöönpanoa Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa tukevista EU:n toimista
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan 2 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               YK:n yleiskokous antoi 6 päivänä joulukuuta 2006 päätöslauselman 61/89 ”Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen”. Sillä käynnistettiin asekauppasopimusta koskeva YK:n prosessi, jäljempänä ’asekauppasopimusprosessi’. YK:n yleiskokous antoi 2 päivänä joulukuuta 2009 päätöslauselman 64/48 ”Asekauppasopimus”, jolla se päätti kutsua vuonna 2012 koolle asekauppasopimusta käsittelevän YK:n konferenssin, jonka tehtävänä on laatia sellainen oikeudellisesti sitova väline, jossa annetaan tiukimmat mahdolliset yhteiset tavanomaisten aseiden siirtoa koskevat kansainväliset normit.

               (2)

               Koska heinäkuussa 2012 koolle kutsutussa asekauppasopimusta käsittelevässä YK:n konferenssissa ei pystytty asetetussa määräajassa sopimaan päätösasiakirjasta ja ottaen huomioon YK:n yleiskokouksessa 24 päivänä joulukuuta 2012 annetun päätöslauselman 67/234 A, maaliskuussa 2013 kutsuttiin koolle asekauppasopimusta käsittelevä lopullinen YK:n konferenssi. Konferenssissa laadittiin tasapainoinen ja laajapohjainen sopimus, josta ei kuitenkaan päästy yksimielisyyteen kolmen YK:n jäsenvaltion vastustuksen vuoksi. Seuraavaksi asia toimitettiin YK:n yleiskokouksen käsiteltäväksi, ja se hyväksyi asekauppasopimuksen, jäljempänä myös ’sopimus’, 2 päivänä huhtikuuta 2013 äänestämällä suurella enemmistöllä päätöslauselman A/RES/67/234 B puolesta. Sopimus avattiin allekirjoitettavaksi 3 päivänä kesäkuuta 2013, ja se tulee voimaan viidenkymmenen valtion ratifioitua sen. Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet sopimuksen.

               (3)

               Neuvosto on 11 päivänä joulukuuta 2006, 10 päivänä joulukuuta 2007, 12 päivänä heinäkuuta 2010 ja 25 päivänä kesäkuuta 2012 antamissaan päätelmissä ilmaissut olevansa vahvasti sitoutunut uuteen oikeudellisesti sitovaan kansainväliseen välineeseen. Välineellä on määrä vahvistaa tiukimmat mahdolliset yhteiset kansainväliset normit tavanomaisten aseiden laillisen kaupan sääntelemiseksi ja sen olisi koskettava kaikkia valtioita ja se voisi siten olla universaali.

               (4)

               Edistääkseen laajaa osallistumista asekauppasopimusprosessiin ja sen merkittävyyttä neuvosto on hyväksynyt päätöksen 2009/42/YUTP (1) ja päätöksen 2010/336/YUTP (2), joilla tuetaan muun muassa alueellisten seminaarien sarjan järjestämistä ympäri maailmaa. Heinäkuussa 2012 järjestetyn tuloksettoman YK:n konferenssin jälkeen unionin jatkuvia toimia asekauppasopimuksen tukemiseksi täydennettiin neuvoston päätöksellä 2013/43/YUTP (3).

               (5)

               Ensisijaisena tavoitteena on nyt tukea sopimuksen pikaista voimaantuloa ja täysimääräistä täytäntöönpanoa. Asekauppasopimusprosessille alusta saakka antamansa varauksettoman tuen mukaisesti, unioni voi nyt merkittävällä tavalla edistää tämän tavoitteen saavuttamista erityisesti siten, että se pystyy hyödyntämään pitkää kokemustaan aseviennin valvontaan liittyvän avustus- ja tiedotustoiminnan rahoituksen alalla. Koska aseisiin ja kaksikäyttötuotteisiin liittyvät luvat ovat EU:ssa edelleen kansallisen vastuun piiriin kuuluvia alueita, unionin rahoittamissa avustus- ja tiedotusohjelmissa käytettävä aseviennin valvonnan asiantuntemus riippuu pitkälti jäsenvaltioista. Aseviennin valvontaan liittyvien unionin avustus- ja tiedotustoimien onnistumisen vuoksi on näin ollen ensisijaisen tärkeää, että jäsenvaltiot nimeävät asiantuntijoita tukemaan unionin ohjelmia.

               (6)

               Unionin avustus- ja tiedostustoimet aseviennin valvonnan alalla on toteutettu neuvoston yhteisen toiminnan 2008/230/YUTP (4) sekä neuvoston päätösten 2009/1012/YUTP (5) ja 2012/711/YUTP (6) nojalla. Toteutetut toimet ovat koskeneet useita unionin lähinaapurustossa sijaitsevia kolmansia maita ja niiden tarkoituksena on ollut tehostaa niiden aseviennin valvontajärjestelmiä sekä parantaa vastuullisuutta ja avoimuutta.

               (7)

               Unioni on myös jo pitkään avustanut aseviennin valvonnassa kaksikäyttötuotteiden alalla asetuksen (EY) N:o 1717/2006 (7) perusteella, jolla on perustettu vakausväline avustamaan kaksikäyttötuotteiden tehokkaan vientivalvonnan kehittämiseen ja täytäntöönpanoon liittyvän oikeudellisen kehyksen ja institutionaalisten valmiuksien kehittämisessä, mihin kuuluvat alueelliset yhteistyötoimenpiteet. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 28 päivänä huhtikuuta 2004 päätöslauselman 1540 (2004), jäljempänä ’päätöslauselma 1540 (2004)’, jossa annetaan toimeksianto joukkotuhoaseisiin kuuluvien tuotteiden siirron tehokkaalle valvonnalle. Unioni on tukenut päätöslauselman 1540 (2004) täytäntöönpanoa erityisesti neuvoston yhteisellä toiminnalla 2006/419/YUTP (8), neuvoston yhteisellä toiminnalla 2008/368/YUTP (9) ja neuvoston päätöksellä 2013/391/YUTP (10) ja päätöslauselman 1540 (2004) aseviennin valvonta -aspektin osalta kaksikäyttötuotteiden vientivalvonnan alan avustusohjelmiensa kautta.

               (8)

               Aseviennin valvonnan alan erityisten avustustoimien lisäksi päätöslauselman 1540 (2004) täytäntöönpanoa varten ja kaksikäyttötuotteiden vientivalvonnan unionin avustusohjelmien puitteissa kehitetyt tarkastukset parantavat kokonaisvalmiutta panna asekauppasopimus tehokkaasti täytäntöön, koska monissa tapauksissa kaksikäyttötuotteiden ja perinteisten aseiden vientivalvontaa koskevat lait, siihen sovellettavat hallinnolliset menettelyt ja siitä vastaavat virastot ovat päällekkäisiä. Kaksikäyttötuotteiden alan avustustoimilla tuetaan siis myös aseiden vientivalvontaan liittyviä valmiuksia. Näin ollen on välttämätöntä varmistaa, että kaksikäyttötuotteiden vientivalvonnan alalla toteutettavat toimet ja asekauppasopimuksen täytäntöönpanoa tukevat toimet koordinoidaan tarkasti keskenään.

               (9)

               Ottaen huomioon tarpeen koordinoida muilla asiaankuuluvilla aloilla annettavan aseviennin valvonnan avustustoimintaa, tällä päätöksellä tuettavilla toimilla pyritään vahvistamaan aseiden siirron valvontaa koskevia valmiuksia useissa edunsaajamaissa asekauppasopimuksen tehokkaan ja osaavan täytäntöönpanon tukemiseksi. Koska sopimuksen vaikuttavuus riippuu siitä, miten yleismaailmallinen se on ja miten laajalti siihen liitytään, myös tiedotustoimia ja tietoisuutta lisääviä toimia olisi tuettava myös asiaankuuluvien sidosryhmien ja muiden kolmansien maiden asekauppasopimukselle antaman tuen lisäämiseksi sekä sen täytäntöönpanoa koskevan kiinnostuksen edistämiseksi.

               (10)

               Neuvosto on valtuuttanut Saksan vientivalvontaviraston (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, jäljempänä ’BAFA’) huolehtimaan päätösten 2009/1012/YUTP ja 2012/711/YUTP teknisestä täytäntöönpanosta. Se on onnistuneesti organisoinut kaikki neuvoston päätöksen 2009/1012/YUTP mukaiset toimet. BAFA on myös se virasto joka toteuttaa ”vakautusvälineen” nojalla rahoitetut kaksikäyttötuotteiden vientivalvontaa koskevat hankkeet. Tätä taustaa vasten BAFAn valinta virastoksi, joka toteuttaa unionin toimia asekauppasopimuksen täytäntöönpanon tukemiseksi kolmansissa maissa, on perusteltua ottaen huomioon, että sillä on todistettavasti kokemusta, pätevyys ja tarvittava asiantuntemus, jotka ulottuvat asiaankuuluvien unionin vientivalvonnan toimien koko kirjoon sekä kaksikäyttötuotteiden että aseiden viennin valvonnan aloilla. BAFAn valinta helpottaa synergioiden tunnistamista kaksikäyttötuotteisiin ja aseisiin liittyvien viennin valvontatoimien välillä sen varmistamiseksi, että asekauppasopimukseen liittyvät avustustoimet täydentävät asianmukaisella tavalla kaksikäyttötuotteiden ja aseiden viennin valvontaan liittyvien nykyisten avustusohjelmien puitteissa jo annettavaa apua,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   1.   Unioni toteuttaa asekauppasopimuksen pikaisen voimaantulon ja täytäntöönpanon tueksi toimia, joilla on seuraavat tavoitteet:

               —

               useiden pyynnön esittäneiden valtioiden tukeminen aseiden siirron valvontajärjestelmien tehostamisessa, jotta ne voivat panna asekauppasopimuksen täytäntöön;

               —

               asiaankuuluvien kansallisten ja alueellisten viranomaisten sekä kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien asekauppasopimusta koskevan tietoisuuden ja vastuullisuuden lisääminen kansallisella ja alueellisella tasolla, jotta ne olisivat edelleen mukana asekauppasopimuksen täytäntöönpanossa.

         2.   Edellä 1 kohdassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi unioni toteuttaa seuraavat hanketoimet:

               a)

               edunsaajamaiden avustaminen tarpeen mukaan laatimaan, päivittämään ja panemaan täytäntöön asiaan liittyviä lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on luoda asekauppasopimuksen vaatimusten mukainen tehokas aseiden siirron valvontajärjestelmä;

               b)

               edunsaajamaiden lupa- ja valvontaviranomaisten asiantuntemuksen ja valmiuksien parantaminen aseiden siirtoa koskevien tarkastusten asianmukaisen toteutuksen ja valvonnan varmistamiseksi erityisesti vaihtamalla parhaita käytäntöjä, tarjoamalla koulutusta ja antamalla mahdollisuuden käyttää asiaankuuluvia tietolähteitä;

               c)

               avoimuuden edistäminen kansainvälisessä asekaupassa asekauppasopimuksen avoimuutta koskevien vaatimusten pohjalta;

               d)

               asekauppasopimukseen liittyvän kestävän sitoutumisen edistäminen edunsaajamaissa osallistamalla asiaankuuluvat kansalliset ja alueelliset sidosryhmät, kuten kansalliset parlamentit, toimivaltaiset alueelliset organisaatiot ja kansalaisyhteiskunnan edustajat, joiden pitkän tähtäimen etuun kuuluu asekauppasopimuksen tehokkaan täytäntöönpanon valvonta;

               e)

               asekauppasopimusta kohtaan tunnettavan laajemman kiinnostuksen edistäminen houkuttelemalla sopimuksen maailmanlaajuisen soveltamisen tukemiseksi mukaan maita, jotka eivät ole ryhtyneet minkäänlaisiin toimiin asekauppasopimuksen suhteen.

         Liitteessä on yksityiskohtainen kuvaus tässä kohdassa mainituista hanketoimista.
   2 artikla
   1.   Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta.
   2.   Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hanketoimien teknisestä täytäntöönpanosta vastaa Saksan vientivalvontavirasto BAFA.
   3.   BAFA suorittaa tehtävänsä korkean edustajan alaisuudessa. Tätä tarkoitusta varten korkea edustaja sopii tarvittavista järjestelyistä BAFAn kanssa.
   3 artikla
   1.   Rahoitusohje 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hanketoimien toteuttamiseksi on 5 200 000 euroa. Koko hankkeen arvioitu kokonaisbudjetti on 6 445 000 euroa. Rahoitusohjeen ulkopuolelle jäävä osuus arvioidusta budjetista katetaan Saksan liittovaltion hallituksen osarahoituksella.
   2.   Tämän artiklan 1 kohdassa vahvistetulla ohjeellisella määrällä rahoitettavia menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Komissio valvoo, että 1 kohdassa tarkoitettuja menoja hallinnoidaan asianmukaisesti. Tätä varten se tekee BAFAn kanssa tukisopimuksen. Sopimuksessa määrätään, että BAFAn on varmistettava unionin osuuden näkyvyys sen suuruuden mukaisesti.
   4.   Komissio pyrkii tekemään 3 kohdassa tarkoitetun tukisopimuksen mahdollisimman pian tämän päätöksen tultua voimaan. Se ilmoittaa neuvostolle prosessissa mahdollisesti ilmenevät vaikeudet ja tukisopimuksen tekopäivän.
   4 artikla
   1.   Korkea edustaja tiedottaa neuvostolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta BAFAn säännöllisesti laatimien raporttien perusteella. Raportteja käytetään neuvoston suorittaman arvioinnin perustana.
   2.   Komissio toimittaa tietoja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hanketoimien toteuttamisen rahoitusnäkökohdista.
   5 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Sen voimassaolo päättyy 36 kuukauden kuluttua 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tukisopimuksen tekemisestä. Se päättyy kuitenkin 17 päivänä kesäkuuta 2014, jos tällaista tukisopimusta ei ole tehty ennen mainittua päivämäärää.

      Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  Neuvoston päätös 2009/42/YUTP, tehty 19 päivänä tammikuuta 2009, EU:n toimien tukemisesta Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa asekauppasopimukseen johtavan prosessin edistämiseksi kolmansissa maissa (EUVL L 17, 22.1.2009, s. 39).

      (2)  Neuvoston päätös 2010/336/YUTP, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2010, asekauppasopimusta tukevista EU:n toimista Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa (EUVL L 152, 18.6.2010, s. 14).

      (3)  Neuvoston päätös 2013/43/YUTP, annettu 22 päivänä tammikuuta 2013, asekauppasopimusneuvotteluja tukevista Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa toteutettavista unionin jatkotoimista (EUVL L 20, 23.1.2013, s. 53).

      (4)  Neuvoston yhteinen toiminta 2008/230/YUTP, hyväksytty 17 päivänä maaliskuuta 2008, EU:n toimien tukemisesta aseviennin valvonnan sekä asevientiä koskevien EU:n käytännesääntöjen periaatteiden ja perusteiden edistämiseksi kolmansissa maissa (EUVL L 75, 18.3.2008, s. 81).

      (5)  Neuvoston päätös 2009/1012/YUTP, tehty 22 päivänä joulukuuta 2009, EU:n toimien tukemisesta aseviennin valvonnan sekä yhteisessä kannassa 2008/944/YUTP vahvistettujen periaatteiden ja perusteiden edistämiseksi kolmansissa maissa (EUVL L 348, 29.12.2009, s. 16).

      (6)  Neuvoston päätös 2012/711/YUTP, annettu 19 päivänä marraskuuta 2012, tuesta unionin toimille aseviennin valvonnan sekä yhteisessä kannassa 2008/944/YUTP vahvistettujen periaatteiden ja perusteiden edistämiseksi kolmansissa maissa (EUVL L 321, 20.11.2012, s. 62).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1717/2006, annettu 15 päivänä marraskuuta 2006, vakautusvälineen perustamisesta (EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1).

      (8)  Neuvoston yhteinen toiminta 2006/419/YUTP, 12 päivältä kesäkuuta 2006, Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 (2004) täytäntöönpanon tukemisesta osana joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen Euroopan unionin strategian täytäntöönpanoa (EUVL L 165, 17.6.2006, s. 30).

      (9)  Neuvoston yhteinen toiminta 2008/368/YUTP, hyväksytty 14 päivänä toukokuuta 2008, Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselman 1540 (2004) täytäntöönpanon tukemisesta joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon puitteissa (EUVL L 127, 15.5.2008, s. 78).

      (10)  Neuvoston päätös 2013/391/YUTP, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013, joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen estämisestä annetun Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 (2004) käytännön täytäntöönpanon tukemisesta (EUVL L 198, 23.7.2013, s. 40).

      LIITE

         1 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUT HANKETOIMET

      1.   YUTP-tuen tausta ja perustelut

      Tämä päätös pohjautuu aikaisempiin neuvoston päätöksiin, joilla tuetaan asekauppasopimukseen johtavaa YK:n prosessia sekä edistetään vastuullisempien ja avoimempien aseviennin valvontajärjestelmien kehittämistä kolmansissa maissa (1). YK:n yleiskokous hyväksyi sopimuksen 2 päivänä huhtikuuta 2013 ja se avattiin allekirjoitettavaksi 3 päivänä kesäkuuta 2013.
      Sopimuksen nimenomaisena tavoitteena on ottaa käyttöön mahdollisimman tiukat yhteiset kansainväliset normit tavanomaisten aseiden kansainvälisen kaupan sääntelemiseksi tai sääntelyn parantamiseksi, tavanomaisten aseiden laittoman kaupan estämiseksi ja poistamiseksi ja niiden luvattoman välityksen välttämiseksi. Sen tarkoituksena on edistää kansainvälistä ja alueellista rauhaa, turvallisuutta ja vakautta; vähentää inhimillistä kärsimystä ja edistää sen osapuolina olevien valtioiden yhteistyötä, avoimuutta ja vastuullista toimintaa tavanomaisten aseiden kansainvälisessä kaupassa luottamuksen rakentamiseksi osapuolina olevien valtioiden välille. Sopimuksen tavoite ja tarkoitus sopivat siten yhteen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevan unionin kokonaistavoitteen kanssa, joka on kirjattu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artiklaan ja jota on tarkennettu Euroopan turvallisuusstrategiassa.
      Sen jälkeen, kun asekauppasopimus oli hyväksytty YK:n yleiskokouksessa, unioni on määrittänyt sopimuksen kolme keskeistä haastetta, jotka ovat sen pikaisen voimaantulon ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistaminen sekä pyrkiminen kohti sopimuksen maailmanlaajuisuutta. Koska näihin haasteisiin vastaaminen edellyttää keskeisesti aseviennin valvontaan liittyvää avustus- ja tiedotustoimintaa, nämä haasteet muodostavat tämän päätöksen keskeisen sisällön.
      Aseviennin valvontaan liittyvän avustustoiminnan osalta päätöksessä säädetään useiden kohdennettujen avustusohjelmien kehittämisestä. Näiden puitteissa edunsaajamaita avustetaan yksilöllisellä ja pitkälle menevällä tavalla asekauppasopimuksen vaatimusten täyttämisessä. Avustustoimintaa kehitetään edunsaajamaiden kanssa sovittavan etenemissuunnitelman mukaisesti, jossa eritellään toiminnan painopisteet, varmistetaan paikallinen vastuunotto ja jossa tuodaan esiin sitoutuminen sopimuksen ratifioimiseen.
      Kohdennettujen avustusohjelmien lisäksi tässä päätöksessä säädetään kertaluonteisista avustustoimista, joilla täydennetään kohdennettuja ohjelmia siten, että ne kohdennetaan muihin edunsaajamaihin, joiden tarpeet ovat rajoitettuja ja tarkasti yksilöityjä. Näiden kertaluonteisten avustustoimien avulla unioni pystyy vastaamaan avustuspyyntöihin joustavasti ja nopeasti.
      Edunsaajamaiden aseiden siirron valvontaa koskevien ponnistelujen pitkän tähtäimen kestävyyden tukemiseksi tässä päätöksessä pyritään osallistamaan sidosryhmiä, joita ovat kansalliset parlamentit, toimivaltaiset alueelliset organisaatiot ja kansalaisyhteiskunnan edustajat, joiden pitkän tähtäimen etuihin asekauppasopimuksen tehokkaan täytäntöönpanon valvonta kuuluu.
      Asekauppasopimuksen maailmanlaajuistamista koskevan haasteen osalta päätös sisältää tiedotusta koskevan osion, jonka tavoitteena on saada mukaan kaikki asiaankuuluvat maat. Valitun toimintamallin mukaisesti pyritään tavoittamaan kyseiset maat sellaisten toimivaltaisten alueellisten organisaatioiden kautta, joihin nämä maat kuuluvat ja jotka harjoittavat aseiden siirtoon liittyvää toimintaa.
      Näin ollen tämä päätös sisältää kattavan joukon avustus- ja tiedotustoimia, joilla vastataan asianmukaisesti näihin kolmeen esille tuotuun haasteeseen. Näihin haasteisiin vastaaminen on yhdensuuntainen asekauppasopimusta koskevan unionin ja sen jäsenvaltioiden pitkäaikaisen ja sitoutuneen tuen kanssa.
      2.   Yleiset tavoitteet

      Tämän päätöksen keskeisenä tavoitteena on tukea useita valtioita niiden omasta pyynnöstä aseiden siirron valvontajärjestelmien tehostamisessa, jotta ne pystyvät panemaan asekauppasopimuksen tehokkaasti täytäntöön. Näissä puitteissa kehitettyjä avustustoimia on tarkoitus myöhemmin hyödyntää laajemmissa yhteyksissä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa ja muihin maihin suunnatussa tiedotustoiminnassa. Unionin toiminnan tarkoituksena on erityisesti

                  a)

                  parantaa edunsaajamaiden valmiuksia aseiden siirron valvonnan alalla;

                  b)

                  edistää sellaisten sidosryhmien, kuten toimivaltaisten alueellisten järjestöjen, kansallisten parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan edustajien, tietoisuutta ja vastuunottoa, jotka ovat kiinnostuneita pidemmällä aikavälillä sopimuksen täytäntöönpanon tehokkuudesta;

                  c)

                  tiedotustoiminta muissa maissa sopimuksen maailmanlaajuistamisen tukemiseksi.

            3.   Hanketoimien kuvaus

      3.1   Asiantuntijapoolin luominen

      3.1.1   Hankkeen tavoite

      Asiantuntijapoolin luomisen tavoitteena on tarjota toteuttavalle virastolle tarkoin määritelty, pätevä ja luotettava lähde, jotta se voi asianmukaisesti vastata avustuspyyntöihin ja tukea toteutettavia avustustoimia. Poolin perustamisen on tarkoitus myös rohkaista jäsenvaltioiden vientivalvontavirastoja nimeämään asianmukaisia asiantuntijoita, koska heidän saatavilla olonsa ja osallistumisensa avustustoimiin on ensisijaisen tärkeää näiden toimien toteutettavuuden kannalta.
      3.1.2   Hankkeen kuvaus

      Toteuttava virasto perustaa asiantuntijapoolin. Asiantuntijat toteuttavat edunsaajamaille suunnitellut avustustoimet oman erikoisalansa sekä niiden tarpeiden mukaan, jotka edunsaajamaa on itse määrittänyt ja jotka on määritetty yhdessä sen kanssa.
      Asiantuntijoita valitessaan toteuttavan viraston olisi varmistettava mahdollisimman laaja maantieteellinen edustavuus. Sen olisi voitava hyödyntää unionin muiden vientivalvontavirastojen sopivia ja käytettävissä olevia asiantuntijoita. Viraston olisi myös rohkaistava niiden maiden asiantuntijoiden osallistumista, jotka ovat viime aikoina onnistuneesti kehittäneet kansallisia aseiden siirron valvontajärjestelmiä, mukaan lukien ne, jotka on kehitetty saadun kansainvälisen tuen avulla.
      Asiantuntijapooliin koottavan asiantuntemuksen olisi katettava kansallinen aseiden siirron valvontajärjestelmä koko kenttä (erityisesti oikeudelliset kysymykset, lupa-asiat, tulli/lainvalvonta, tietoisuus, syytteeseenpano/seuraamukset, raportointi/avoimuus).
      3.2   Etenemissuunnitelman puitteissa toteutetut räätälöidyt kansalliset avustusohjelmat

      3.2.1   Hankkeen tavoite

      Kohdennettujen avustusohjelmien ja niihin liittyvien etenemissuunnitelmien tavoitteena on lisätä edunsaajamaiden valmiuksia täyttää asekauppasopimuksen vaatimukset kattavalla ja kestävällä tavalla. Etenemissuunnitelma takaa edunsaajamaalle ennustettavuuden sen osalta, mitä avustustoimissa on suunnitteilla, ja siinä kuvataan ne parannukset, joita edunsaajamaassa on aseiden siirron valvonnan valmiuksien osalta odotettavissa.
      3.2.2   Hankkeen kuvaus

      Kansallisia avustusohjelmia perustetaan enintään kahdelletoista edunsaajamaalle. Päätöksen kahtena ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna aloitetaan enintään kymmenen asekauppasopimuksen täytäntöönpanoa koskevaa avustusohjelmaa, jotta unionilla on mahdollisuus vastata myös myöhemmässä vaiheessa esitettäviin uusiin avustuspyyntöihin.
      Kohdennetut avustusohjelmat olisi kehitettävä seuraavia vaiheita noudattaen:

                  a)

                  pyyntö asekauppasopimuksen täytäntöönpanoon liittyvän avustuksen saamiseksi (kolmas valtio esittää sen toteuttavalle virastolle). Pyynnön olisi oltava mahdollisimman perusteltu ja parhaimmillaan siinä olisi eriteltävä ne alat, joilla apua halutaan saada. Pyynnön esittävän maan olisi tarvittaessa mainittava myös muiden avuntarjoajien aikaisempi tai tämänhetkinen avustustoiminta sekä annettava tietoja asekauppasopimusta koskevasta kansallisesta täytäntöönpanostrategiastaan;

                  b)

                  sen mukaan, miten pyyntöä on perusteltu, sekä 5.1 kohdassa esitettyjen perusteiden pohjalta korkea edustaja päättää pyynnön esittäneen maan tukikelpoisuudesta olemalla yhteydessä neuvoston tavanomaisten aseiden viennin työryhmään, jäljempänä ”tavanomaisten aseiden viennin työryhmä”, ja toteuttavaan virastoon;

                  c)

                  jos apua koskeva pyyntö saa myönteisen vastaanoton, toteuttava virasto järjestää asiantuntijoiden arviointikäynnin. Toteuttavan viraston ja apua pyytäneen maan olisi järjestettävä käynti yhdessä ja sen osallistujiin olisi kuuluttava 3.1 kohdassa tarkoitetun asiantuntijapoolin käynnin vaatimusten kannalta parhaiten soveltuvia jäseniä.
                  Asiantuntijoiden arviointikäyntiä voidaan mahdollisuuksien mukaan valmistella kyselylomakkeiden käytöllä ja keräämällä saatavilla olevaa tietoa; käynti käsittää alustavan arvion avustusta pyytäneen maan tarpeista ja ensisijaisista tavoitteista. Ennen kaikkea sen avulla voidaan selvittää apua pyytäneelle maalle, mitä asekauppasopimuksen tehokas täytäntöönpano edellyttää, ja verrata näitä vaatimuksia maan olemassa oleviin aseiden siirron valvontavalmiuksiin. Tähän alustavaan asiantuntija-arviokäyntiin kerätään kaikki kyseisen alan kansalliset virastot ja sidosryhmät, ja siinä määritetään motivoituneimmat ja luotettavimmat paikalliset kumppanit.

                  d)

                  toteuttava virasto laatii apua koskevan etenemissuunnitelman tämän asiantuntijoiden arviointikäynnin tulosten pohjalta. Etenemissuunnitelman laatiessaan toteuttava virasto ottaa huomioon muiden organisaatioiden mahdollisesti antaman, asekauppasopimukseen liittyvän avun. Jos apua pyytänyt maa on jo kehittänyt kansallisen täytäntöönpanostrategian asekauppasopimusta varten, toteuttava virasto varmistaa myös sen, että unionin apua koskeva etenemissuunnitelma on yhteensopiva kansallisen täytäntöönpanostrategian kanssa;

                  e)

                  asiantuntijoiden arviointikäynnistä ja sen perusteella laaditusta apua koskevasta etenemissuunnitelmaluonnoksesta raportoidaan komissiolle tämän päätöksen 3 artiklassa säädetyn tavanomaisen rahoitusta ja sisältöä koskevan raportoinnin yhteydessä;

                  f)

                  luonnos apua koskevaksi etenemissuunnitelmaksi toimitetaan myös edunsaajamaan hyväksyttäväksi. Etenemissuunnitelma räätälöidään edunsaajamaan tarpeisiin ja siinä määritetään avun ensisijaiset tavoitteet;

                  g)

                  etenemissuunnitelma toteutetaan tarvittaessa asiantuntijapoolista valittujen asiantuntijoiden ottamalla mukaan muita sidosryhmiä.

            Kyseessä olevan edunsaajamaan tarpeista riippuen etenemissuunnitelma laaditaan tavanomaisen viiden pilarin lähestymistavan mukaisesti, jota on perinteisesti sovellettu strategisen kaupan valvontaa koskevan tukitoimien yhteydessä (oikeudelliset kysymykset, lupa-asiat, tulli/lainvalvonta, tietoisuus, seuraamukset/syytteeseenpano). Näiden viiden perusalan lisäksi kiinnitetään erityistä huomiota raportointiin ja avoimuuteen.
      Tukivälineisiin kuuluvat erityisesti oikeudelliset tarkastelut, koulutusseminaarit, työpajat, opintokäynnit sekä tietoverkkopohjaisten välineiden ja tietolähteiden käyttö. Toteuttava virasto valitsee tukivälineet asiantuntijoiden arviointikäynnin aikana todettujen tarkasti määrättyjen tarpeiden ja ensisijaisten tavoitteiden sekä hyväksytyn etenemissuunnitelman pohjalta. Etenemissuunnitelmassa olisi selkeästi ilmoitettava ja perusteltava tukipyynnön toteuttamiseksi valitut välineet.
      3.3   Yksittäiset kertaluonteiset avustustyöpajat

      3.3.1   Hankkeen tavoite

      Yksittäisten kertaluonteisten avustustyöpajojen tavoitteena on tehostaa aseiden siirron valvontavalmiuksia edunsaajamaissa, jotta asekauppasopimuksen vaatimukset voitaisiin täyttää kohdennetusti ja asianmukaisesti. Näiden kertaluonteisten avustustoimien ansiosta unioni voi vastata joustavasti ja nopeasti avustuspyyntöihin, joissa määritellään asekauppasopimuksen tehokkaaseen täytäntöönpanoon liittyvä erityistarve.
      3.3.2   Hankkeen kuvaus

      Yksittäisille edunsaajamaille järjestetään enintään kymmenen kaksipäiväistä työpajaa vastauksena kohdennettuihin avustuspyyntöihin ja kiinnostuksenilmaisuihin aseiden siirron vähintään yhden valvontajärjestelmän erityisalan edistämiseksi.
      Työpajoissa annetaan rajallista yksilöllistä ja räätälöityä apua, ja niissä käsitellään pyynnön esittäneen maan toivomia erityiskysymyksiä, kuten siirron valvontaa koskevan lainsäädännön tarkistamista, parhaita raportointikäytäntöjä, asekauppasopimuksen riskinarviointikriteerien soveltamista koskevia tietolähteitä, loppukäyttöä koskevia tarkastuksia ja dokumentointia. Niitä järjestetään edunsaajamaissa, ja asiantuntemusta antavat 3.1 kohdassa tarkoitetun asiantuntijapoolin asiantuntijat.
      Toteuttava virasto vastaa avustuspyyntöjen vastaanottamisesta ja raportoi niistä korkealle edustajalle, joka päättää tavanomaisten aseiden viennin työryhmää kuultuaan, miten niihin vastataan. Korkea edustaja ottaa arvioinnissa huomioon ennen kaikkea 5.1 kohdassa esitetyt perusteet, pyynnön täsmällisyyden ja sen, miten keskeinen ongelma tai keskeiset ongelmat on siinä yksilöity, sekä maantieteellisen tasapainon.
      3.4   Mahdollisuus siirtää voimavaroja kohdennetuista avustusohjelmista kertaluonteisiin avustustyöpajoihin

      Jos 3.2 kohdassa tarkoitettujen varsinaisten kohdennettujen työpajojen enimmäismäärä ei täyty, 3.3 kohdassa tarkoitettujen työpajojen määrää voidaan lisätä enintään 20:een.
      Korkea edustaja ja komissio tarkastelevat, olemalla yhteydessä tavanomaisten aseiden viennin työryhmään, kuuden kuukauden välein kohdennettujen avustusohjelmien tilannetta arvioidakseen mahdollisuutta lisätä yksittäisten avustustyöpajojen määrää suhteessa siihen, missä määrin kohdennettuja avustusohjelmia on jäänyt saattamatta päätökseen.
      3.5   Asekauppasopimukseen liittyvän avustustoiminnan edunsaajamaiden konferenssi

      3.5.1   Hankkeen tavoite

      Konferenssin tavoitteena on edistää sellaisten asianomaisten sidosryhmien tietoisuutta ja vastuunottoa, jotka ovat kiinnostuneita pidemmällä aikavälillä sopimuksen täytäntöönpanon tehokkuudesta. Tällaisia ovat esimerkiksi toimivaltaiset alueelliset järjestöt, kansalliset parlamentit ja kansalaisyhteiskunnan edustajat.
      3.5.2   Hankkeen kuvaus

      Hanke toteutetaan järjestämällä tämän päätöksen täytäntöönpanon loppupuolella kaksipäiväinen konferenssi. Konferenssi kokoaa yhteen 3.2 kohdassa tarkoitettujen kohdennettujen avustusohjelmien ja 3.3 kohdassa tarkoitettujen kertaluonteisten avustustoimien edunsaajamaiden asianomaisia edustajia.
      Konferenssin avulla helpotetaan edunsaajamaiden kokemusten vaihtoa, annetaan tietoa niiden asekauppasopimusta koskevista kannoista sekä asekauppasopimuksen ratifioinnin ja täytäntöönpanon tilanteesta, ja se tarjoaa tilaisuuden tietojen vaihtoon kansallisten parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa.
      Konferenssin osallistujien olisi sen vuoksi oltava

                  —

                  edunsaajamaiden diplomaattikunnan ja armeijan tai puolustusalan edustajia, erityisesti viranomaisia, jotka vastaavat asekauppasopimusta koskevasta kansallisesta politiikasta,

                  —

                  edunsaajamaiden teknisen alan edustajia ja lainvalvontaviranomaisia, erityisesti lupa- ja tulliviranomaisia sekä lainvalvonnasta vastaavia virkamiehiä,

                  —

                  avun antamiseen osallistuvien kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen edustajia ja sellaisten maiden edustajia, jotka ovat halukkaita tarjoamaan tai saamaan strategisen kaupan valvontaa koskevaa apua,

                  —

                  asianomaisten valtioista riippumattomien järjestöjen, ajatushautomoiden, kansallisten parlamenttien ja teollisuuden edustajia.

            Konferenssiin odotetaan osallistuvan enintään 80 osallistujaa. Korkea edustaja päättää konferenssin paikasta sekä kutsuttavien maiden ja järjestöjen lopullisesta luettelosta kuultuaan neuvoston tavanomaisten aseiden viennin työryhmää sekä toteuttavan viraston ehdotuksen pohjalta.
      3.6   Alueelliset seminaarit

      3.6.1   Hankkeen tavoite

      Alueellisten seminaarien avulla voidaan saada muut maat tukemaan asekauppasopimuksen maailmanlaajuistamista. Niillä tuetaan myös kohdennettujen alueellisten järjestöjen tiiviimpää osallistumista asekauppasopimukseen ja lisätä niiden kiinnostusta asekauppasopimuksen tunnetuksi tekemiseen omissa jäsenvaltioissaan.
      3.6.2   Hankkeen kuvaus

      Hanke toteutetaan järjestämällä viisi kaksipäiväistä seminaaria, joissa keskitytään asekauppasopimuksen voimaantuloprosessin etenemiseen ja siihen liittyviin täytäntöönpanokysymyksiin.
      Aseiden siirron valvontaa koskevien avustustoimien edunsaajamailla on seminaareissa mahdollisuus vaihtaa näkemyksiä ja kokemuksia sekä arvioida, miten apu liittyy niiden asianomaisessa alueellisessa järjestössä tehtävään työhön. Lisäksi niissä kiinnitetään erityistä huomiota seuraaviin seikkoihin:

                  —

                  etelä–etelä-yhteistyöstä saadut kokemukset ja sen tarjoamat mahdollisuudet aseiden siirron valvontajärjestelmien käyttöönotossa ja kehittämisessä;

                  —

                  asekauppasopimuksen ja muiden asiaa koskevien YK:n välineiden, etenkin pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan kaikkien osa-alueiden ehkäisemistä, torjumista ja poistamista koskevan YK:n toimintaohjelman täydentävyys.

            Seminaareja järjestetään neuvoston päätöksen 18 ensimmäisen täytäntöönpanokuukauden aikana, ja ne on tarkoitettu seuraaville alueellisille järjestöille ja niiden jäsenvaltioille:

                  —

                  Aasian ja Tyynenmeren alueen rauhan ja aseriisunnan Yhdistyneiden kansakuntien aluekeskus (UNRCPD),

                  —

                  Afrikan rauhan ja aseriisunnan Yhdistyneiden kansakuntien aluekeskus (UNREC),

                  —

                  Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen rauhan, aseriisunnan ja kehityksen Yhdistyneiden kansakuntien aluekeskus (UN-LiREC),

                  —

                  Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisö (ECOWAS),

                  —

                  Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (Etyj).

            Seminaarit olisi mahdollisuuksien mukaan mieluummin järjestettävä kohdennetun avustusohjelman edunsaajamaissa. Jos tämä ei ole mahdollista, korkean edustajan olisi päätettävä paikasta tavanomaisten aseiden viennin työryhmää kuultuaan.
      Alueellisten seminaarien osallistujien olisi oltava

                  a)

                  alueen maiden diplomaattikunnan ja armeijan tai puolustusalan edustajia, erityisesti viranomaisia, jotka vastaavat asekauppasopimusta koskevasta kansallisesta politiikasta,

                  b)

                  alueen maiden teknisen alan edustajia ja lainvalvontaviranomaisia, erityisesti lupa- ja tulliviranomaisia ja lainvalvonnasta vastaavia virkamiehiä,

                  c)

                  kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen edustajia, valtioista riippumattomien alueellisten järjestöjen edustajia sekä ajatushautomoiden, kansallisten parlamenttien ja paikallisen/alueellisen teollisuuden edustajia,

                  d)

                  aseiden siirron valvonnan näkökohtia käsitteleviä kansallisia ja kansainvälisiä teknisiä asiantuntijoita, myös unionin asiantuntijoita ja sen teollisuuden edustajia.

            Kuhunkin seminaariin odotetaan osallistuvan enintään 70 osallistujaa.
      4.   Suhde muihin vientivalvontaan liittyviin avustustoimiin

      4.1   Koordinointi muiden unionin vientivalvontaa koskevien avustustoimien kanssa

      Niiden kokemusten perusteella, joita on saatu aiemmista ja parhaillaan käynnissä olevista toimista sekä kaksikäyttötuotteiden että tavanomaisten aseiden vientivalvontaa koskevan avun alalla, olisi kolmansille maille tarkoitetun asekauppasopimukseen liittyvän avun antamisessa pyrittävä mahdollisimman suureen synergiaan ja täydentävyyteen, jotta varmistetaan, että unionin toimet ovat mahdollisimman tehokkaita ja johdonmukaisia, ja että vältetään tarpeetonta päällekkäisyyttä.
      4.2   Koordinointi muiden asiaankuuluvien avustustoimien kanssa

      Toteuttavan viraston olisi kiinnitettävä erityistä huomiota myös asekauppasopimukseen liittyviin toimiin, joita toteutetaan pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan kaikkien osa-alueiden ehkäisemistä, torjumista ja poistamista koskevan YK:n toimintaohjelman, sen täytäntöönpanoa tukevan järjestelmän (PoA-ISS), YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 (2004) ja YK:n asekaupan sääntelyä koskevan yhteistyön tukivälineen (UN Trust Facility supporting Cooperation on Arms Regulation, UNSCAR) puitteissa. Toteuttavan viraston olisi pidettävä tarvittaessa yhteyttä näihin avun tarjoajiin toimien päällekkäisyyksien välttämiseksi sekä johdonmukaisuuden ja täydentävyyden maksimoimiseksi.
      4.3   Vientivalvontaa koskevan etelä–etelä-yhteistyön tunnetuksi tekeminen asianomaisilla unionin välineillä

      Hankkeella pyritään myös lisäämään tämän päätöksen nojalla apua saavien maiden tietoisuutta unionin välineistä, joilla voidaan tukea vientivalvontaa koskevaa etelä–etelä-yhteistyötä. Tältä osin 3.2 ja 3.3 kohdassa tarkoitetuilla avustustoimilla olisi annettava tietoa käytettävissä olevista välineistä, kuten EU:n CBRN-osaamiskeskus-aloitteesta, ja tehtävä niitä tunnetuiksi.
      5.   Edunsaajat

      5.1   Asekauppasopimukseen liittyvien kohdennettujen avustusohjelmien ja kertaluonteisten avustustyöpajojen edunsaajat

      Edellä 3.2 ja 3.3 kohdassa tarkoitettujen hanketoimien edunsaajat voivat olla valtioita, jotka pyytävät apua asekauppasopimuksen täytäntöönpanoon ja jotka valitaan muun muassa seuraavin perustein:

                  —

                  asekauppasopimuksen allekirjoittaminen sekä asekauppaa ja aseiden siirron valvontaa koskevien, kyseiseen maahan sovellettavien kansainvälisten välineiden täytäntöönpanon tilanne,

                  —

                  avustustoimien onnistumisen todennäköisyys asekauppasopimuksen ratifiointia silmällä pitäen,

                  —

                  kaksikäytön ja aseiden siirron valvonnan alalla mahdollisesti jo saadun tai suunnitellun avun arviointi,

                  —

                  maan merkitys maailmanlaajuisen asekaupan kannalta,

                  —

                  maan merkitys unionin turvallisuusetujen kannalta,

                  —

                  julkisen kehitysavun kelpoisuusperusteiden täyttäminen.

            5.2   Alueellisten seminaarien osallistujat

      Alueellisiin seminaareihin voivat osallistua valtiot, jotka kuuluvat 3.6.2 kohdassa tarkoitettuihin alueellisiin järjestöihin tai niiden toiminnan piiriin.
      Korkea edustaja valitsee lopullisesti kuhunkin seminaariin kutsuttavat maat ja osallistujat kuultuaan neuvoston tavanomaisten aseiden viennin työryhmää sekä toteuttavan viraston ehdotuksen pohjalta.
      6.   Täytäntöönpanosta vastaava elin

      Tämän päätöksen täytäntöönpano uskotaan BAFAlle. BAFA toimii tarvittaessa yhteistyössä jäsenvaltioiden vientivalvonnasta vastaavien virastojen, asianomaisten alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen, ajatushautomoiden, tutkimuslaitosten ja valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa.
      BAFAlla on runsaasti kokemusta aseiden siirron valvontaa koskevasta avustus- ja tiedotustoiminnasta. Se on saanut tätä kokemusta kaikilta aseiden siirtojen strategisen valvonnan keskeisiltä aloilta käsitellessään kemiallisiin, biologisiin, säteilyyn ja ydinaineisiin (CBRN) sekä kaksikäyttötuotteisiin ja aseisiin liittyviä kysymyksiä.
      Aseiden siirron valvontaan liittyvän avustus- ja tiedotustoiminnan osalta BAFA on saattanut päätöksen 2009/1012/YUTP täytäntöönpanon onnistuneesti päätökseen. BAFA vastaa nyt päätöksen 2012/711/YUTP täytäntöönpanosta. Viimeksi mainittu päätös perustuu päätökseen 2009/1012/YUTP, ja sen tavoitteena on vahvistaa edunsaajamaiden aseviennin valvontajärjestelmiä avoimuuden ja vastuullisuuden lisäämiseksi yhteisellä kannalla 2008/944/YTUP vahvistettujen unionin puitteiden mukaisesti.
      Kaksikäyttötuotteiden ja CBRN-tuotteiden osalta BAFA on vakautusvälineestä rahoitettavan, kaksikäyttötuotteiden vientivalvontaa koskevan tämänhetkisen avustus- ja tiedotusohjelman toteutuksesta vastaava virasto, ja sille on tässä ominaisuudessa karttunut perusteellista tietämystä tuon ohjelman piiriin kuuluvien maiden aseiden siirron valvontajärjestelmistä. Tätä tietämystä syventää edelleen vakautusvälineen puitteissa tapahtuva, aseiden siirron valvontaan liittyvien sellaisten hankkeiden, kuten CBRN-osaamiskeskus -aloitteen, vaiheittainen toteuttaminen, johon BAFA osallistuu.
      Kaiken kaikkiaan BAFAlla on ainutlaatuinen mahdollisuus tunnistaa sellaisten maiden aseiden siirron valvontajärjestelmien vahvuudet ja heikkoudet, jotka saattaisivat olla tässä päätöksessä säädettyjen asekauppasopimuksen täytäntöönpanon tukitoimien edunsaajia. Sillä on näin ollen erittäin hyvät edellytykset edistää edellä mainittujen erilaisten avustusohjelmien välistä synergiaa ja välttää tarpeetonta päällekkäisyyttä.
      Koska kaksikäyttötuotteiden vientivalvontaa koskevat lait ja hallinnolliset menettelyt sekä näiden sitä koskevien tarkastusten toteutuksessa tarvittavat voimavarat sekä siitä vastaavat virastot ovat pitkälti samoja kuin tavanomaisten aseiden vientivalvonnan alalla, asekauppasopimukseen liittyvän avustustoiminnan keskeisenä haasteena on ottaa huomioon kaksikäyttötuotteiden ja CBRN-riskien vähentämisen alalla jo annettava apu. BAFAn valitseminen auttaa varmistamaan, että asekauppasopimukseen liittyvä apu täydentää asianmukaisesti niitä tukitoimenpiteitä, joita toteutetaan kaksikäyttötuotteita, CBRN-riskien vähentämistä ja aseiden vientivalvontaa koskevien nykyisten avustusohjelmien puitteissa.
      7.   Unionin näkyvyys ja avustusmateriaalin saatavuus

      Hankkeessa tuotetulla materiaalilla varmistetaan unionin näkyvyys ennen kaikkea neuvoston päätöksen 2012/711/YUTP täytäntöönpanoa varten sovitun logon ja graafisen ulkoasun pohjalta.
      Päätöksessä 2012/711/YUTP säädettyä ja parhaillaan kehitettävää verkkoportaalia tehdään tunnetuksi tässä päätöksessä tarkoitettuja asekauppasopimukseen liittyviä avustustoimia silmällä pitäen.
      Toteuttavan viraston olisi sen vuoksi sisällytettävä toteuttamiinsa asianomaisiin avustustoimiin tiedottamista verkkoportaalilla ja rohkaistava verkkoportaalin teknisten resurssien käyttöön ja sitä koskevaan tietojen hakuun. Sen olisi varmistettava unionin näkyvyys verkkoportaalin tunnetuksi tekemisessä.
      8.   Vaikutustenarviointi

      Tämän päätöksen perusteella toteutettavien toimien vaikutusta olisi arvioitava teknisesti sen jälkeen, kun ne on saatettu päätökseen. Korkea edustaja laatii toteuttavan viraston toimittamien tietojen ja raporttien perusteella vaikutustenarvioinnin yhteistyössä tavanomaisten aseiden viennin työryhmän ja tarvittaessa edunsaajamaissa olevien unionin edustustojen sekä muiden asianomaisten sidosryhmien kanssa.
      Kohdennetuista avustusohjelmista tukea saaneiden maiden osalta vaikutustenarvioinnissa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota niiden maiden määrään, jotka ovat ratifioineet asekauppasopimuksen, ja niiden aseiden siirron valvontavalmiuksien kehittämiseen. Tällaisessa edunsaajamaiden aseiden siirron valvontavalmiuksien arvioinnissa olisi tarkasteltava ennen kaikkea asiaa koskevan kansallisen sääntelyn valmistelua ja hyväksymistä, kykyä raportoida aseiden viennistä ja tuonnista sekä aseiden siirron valvonnasta vastaavan hallinnon valtuuksia.
      9.   Raportointi

      Toteuttava virasto laatii raportteja säännöllisesti ja aina kunkin toimen päätyttyä. Raportit olisi toimitettava korkealle edustajalle viimeistään kuuden viikon kuluttua asianomaisten toimien päättymisestä.

         (1)  Ks. päätös 2010/336/YUTP, päätös 2013/43/YUTP, päätös 2009/1012/YUTP, ja päätös 2012/711/YUTP.


title: 2010/108/YUTP: Neuvoston päätös 2010/108/YUTP, annettu 22 päivänä helmikuuta 2010 , Moldovan tasavaltaan nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta

text:
               23.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 46/12

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2010/108/YUTP,
   annettu 22 päivänä helmikuuta 2010,
   Moldovan tasavaltaan nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 15 päivänä helmikuuta 2007 yhteisen toiminnan 2007/107/YUTP (1), jolla Kálmán MIZSEI nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Moldovan tasavaltaan.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 16 päivänä helmikuuta 2009 yhteisen toiminnan 2009/132/YUTP (2) erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta 28 päivään helmikuuta 2010.

               (3)

               Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava 31 päivään elokuuta 2010. Erityisedustajan toimeksianto voidaan kuitenkin päättää aikaisemmin, jos neuvosto unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, suosituksesta niin päättää Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamista koskevan päätöksen tultua voimaan.

               (4)

               Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja saattaa vaikuttaa haitallisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa mainittuihin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteisiin,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin erityisedustaja
   Jatketaan Kálmán MIZSEIn toimeksiantoa Euroopan unionin erityisedustajana Moldovan tasavallassa 31 päivään elokuuta 2010. Erityisedustajan toimeksianto voidaan päättää aikaisemmin, jos neuvosto korkean edustajan suosituksesta niin päättää Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamista koskevan päätöksen tultua voimaan.
   2 artikla
   Tavoitteet
   1.   Erityisedustajan toimeksianto perustuu Euroopan unionin (EU) Moldovan tasavaltaa koskevan politiikan tavoitteisiin. Näihin tavoitteisiin kuuluu:

               a)

               Transnistrian konfliktin rauhanomaisen selvittämisen ja tällaisen toteuttamiskelpoiseen ratkaisuun perustuvan selvittämisen toteutuksen edistäminen kunnioittaen samalla Moldovan tasavallan suvereniteettia ja alueellista koskemattomuutta sen kansainvälisesti tunnustettujen rajojen sisällä;

               b)

               demokratian ja oikeusvaltion vahvistamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen edistäminen kaikkien Moldovan tasavallan kansalaisten osalta;

               c)

               yhteisiin arvoihin ja etuihin perustuvien hyvien ja läheisten suhteiden edistäminen Moldovan tasavallan ja unionin välillä Euroopan naapuruuspolitiikan toimintaohjelman mukaisesti;

               d)

               Moldovan tasavallassa ja Moldovan tasavallan kautta harjoitettavan ihmiskaupan sekä aseiden ja muiden tavaroiden laittoman kaupan torjunnassa auttaminen;

               e)

               vakauden ja yhteistyön vahvistamisen edistäminen alueella;

               f)

               unionin tehokkuuden ja näkyvyyden lisääminen Moldovan tasavallassa ja koko alueella;

               g)

               erityisesti EU:n rajaoperaation avulla raja- ja tullitarkastusten ja rajavalvontatoimien tehokkuuden lisääminen Moldovan tasavallassa ja Ukrainassa niiden yhteisellä rajalla, keskittyen erityisesti Transnistrian rajaosuuteen.

         2.   Erityisedustaja tukee korkean edustajan toimintaa Moldovan tasavallassa ja koko alueella.
   3 artikla
   Toimeksianto
   1.   Näiden poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi erityisedustajan toimeksiantona on:

               a)

               tehostaa unionin osallistumista Transnistrian konfliktin ratkaisemiseen unionin sovittujen poliittisten tavoitteiden mukaisesti ja sovittaen toimintaa tiiviisti yhteen Etyjin kanssa, edustaen unionia asianmukaisissa yhteyksissä ja sovituilla foorumeilla sekä solmien ja ylläpitäen läheisiä suhteita kaikkiin asianomaisiin tahoihin;

               b)

               avustaa tarvittaessa konfliktin mahdollisen selvittämisen täytäntöönpanoon liittyvien unionin toimien valmistelussa;

               c)

               seurata tiiviisti Moldovan tasavallan ja myös Transnistrian alueen poliittisen tilanteen kehittymistä solmien ja ylläpitäen läheisiä suhteita Moldovan tasavallan hallitukseen ja muihin kansallisiin toimijoihin sekä tarjota tarpeen mukaan unionin neuvoja ja välitysapua;

               d)

               auttaa kehittämään edelleen Moldovan tasavaltaa ja koko aluetta koskevaa unionin politiikkaa erityisesti konfliktineston ja -ratkaisun osalta;

               e)

               erityisedustajaa avustavan tukiryhmän, jota johtaa korkean tason poliittinen neuvonantaja, avulla

                           i)

                           varmistaa Moldovan ja Ukrainan väliseen valtionrajaan liittyvien tapahtumien ja toimien poliittinen seuranta;

                           ii)

                           analysoida Moldovan tasavallan ja Ukrainan poliittista sitoutumista rajavalvonnan parantamiseen;

                           iii)

                           edistää rajakysymyksiä koskevaa yhteistyötä Moldovan tasavallan ja Ukrainan välillä myös ennakkoedellytysten luomiseksi Transnistrian konfliktin ratkaisemiselle;

               f)

               vaikuttaa osaltaan EU:n ihmisoikeuspolitiikan ja ihmisoikeuksia koskevien EU:n suuntaviivojen täytäntöönpanoon, varsinkin konfliktialueilla olevien naisten ja lasten osalta, erityisesti seuraamalla ja käsittelemällä tähän liittyviä tapahtumia.

         2.   Toimeksiantonsa toteuttamiseksi erityisedustaja seuraa yleisesti kaikkea unionin toimintaa ja erityisesti Euroopan naapuruuspolitiikan toimintaohjelmaan liittyviä asiaankuuluvia näkökohtia.
   4 artikla
   Toimeksiannon täytäntöönpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan valvonnan alaisena.
   2.   Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta hänen toimeksiantonsa puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
   5 artikla
   Rahoitus
   1.   Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje on 1 päivänä maaliskuuta 2010 alkavalla ja 31 päivänä elokuuta 2010 päättyvällä kaudella 1 025 000 euroa.
   2.   Edellä 1 kohdassa vahvistetulla määrällä rahoitettavat menot ovat rahoituskelpoisia 1 päivästä maaliskuuta 2010 alkaen. Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
   3.   Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
   6 artikla
   Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
   1.   Erityisedustaja vastaa toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa avustajaryhmänsä muodostamisesta. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiannon mukaisista poliittisista erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on ilmoitettava pikaisesti neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmänsä kulloinenkin kokoonpano.
   2.   Jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat esittää, että henkilöstöä siirretään tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan alaisuudessa. Sellaisen henkilöstön palkat, jonka jäsenvaltio tai unionin toimielin siirtää tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan alaisuudessa, maksaa asianomainen jäsenvaltio tai unionin toimielin. Erityisedustajaa voivat avustaa myös jäsenvaltioiden neuvoston pääsihteeristöön tilapäisesti lähettämät asiantuntijat. Sopimuspohjaisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
   3.   Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän valtion tai unionin toimielimen alaisina ja suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon edun mukaisesti.
   7 artikla
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
   Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä hoitaman tehtävän loppuun saattamisen ja joustavan suorittamisen edellyttämät erioikeudet, vapaudet ja muut takuut sovitaan tilanteen mukaan yhdessä yhden tai useamman vastaanottajapuolen kanssa. Jäsenvaltiot ja komissio antavat tätä varten kaiken tarpeellisen tuen.
   8 artikla
   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuus
   Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä on noudatettava neuvoston turvallisuussääntöjen vahvistamisesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2001/264/EY vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia (3) erityisesti EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hallinnoinnissa.
   9 artikla
   Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
   1.   Jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen hänen tehtäviensä suorittamiseksi.
   2.   Unionin edustusto ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
   10 artikla
   Turvallisuus
   Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuullaan olevan maantieteellisen alueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi erityisesti siten, että hän

               a)

               laatii neuvoston pääsihteeristön ohjeisiin perustuvan operaatiokohtaisen turvallisuussuunnitelman, johon sisällytetään operaatiokohtaiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet, jotka koskevat henkilöstön turvallista siirtymistä operaatioalueelle ja sen sisällä, ja turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallinta sekä operaation valmius- ja evakuointisuunnitelma;

               b)

               varmistaa, että koko unionin ulkopuolelle lähetetyllä henkilöstöllä on operaatioalueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutusturva;

               c)

               varmistaa, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetetyille avustajaryhmän jäsenille, myös paikalla palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen operaatioalueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä neuvoston pääsihteeristön operaatioalueelle antamaan riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;

               d)

               varmistaa, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien perusteella annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antaa väliraportin ja toimeksiannon toteuttamista koskevan loppuraportin yhteydessä korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle kirjallisia raportteja näiden suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.

         11 artikla
   Raportointi
   Erityisedustaja raportoi säännöllisin välein suullisesti ja kirjallisesti korkealle edustajalle sekä poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat kirjalliset raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi korkean edustajan tai poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean suosituksesta antaa selvityksiä ulkoasiainneuvostolle.
   12 artikla
   Toimien yhteensovittaminen
   1.   Erityisedustaja edistää unionin toiminnan yleistä poliittista yhteensovittamista. Hän auttaa varmistamaan, että kentällä käytetään kaikkia unionin välineitä johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet sovitetaan yhteen puheenjohtajavaltion ja komission toimien kanssa sekä tilanteen mukaan alueella toimivien muiden unionin erityisedustajien toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan jäsenvaltioiden ja unionin edustustoille.
   2.   Paikan päällä on pidettävä yllä läheisiä suhteita unionin edustuston päällikköön ja jäsenvaltioiden edustustojen päälliköihin. Näiden on parhaalla mahdollisella tavalla pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustajan on myös pidettävä yhteyttä muihin kansainvälisiin ja alueellisiin toimijoihin, jotka ovat paikan päällä.
   13 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti. Erityisedustaja esittää korkealle edustajalle, neuvostolle ja komissiolle toimeksiannon päättyessä raportin toimeksiannon toteuttamisesta.
   14 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä maaliskuuta 2010.
   15 artikla
   Julkaiseminen
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2010.

            Neuvoston puolesta,

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EUVL L 46, 16.2.2007, s. 59.

      (2)  EUVL L 46, 17.2.2009, s. 50.

      (3)  EYVL L 101, 11.4.2001, s. 1.


               18.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/8

         EFTAn valvontaviranomaisen päätös, joka koskee Liechtensteinin valtion 2,9 miljoonan CHF suuruista tukea Personalstiftung Ferdinand Frick AG:lle
   (2008/C 239/06)
   EFTAn valvontaviranomainen katsoo, ettei ilmoitettu toimenpide ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

               Päätöksen tekopäivä:

               12. maaliskuuta 2008

               EFTA-valtio:

               Liechtenstein

               Asian numero:

               60 953

               Nimike:

               Liechtensteinin valtion 2,9 miljoonan CHF suuruinen tuki Personalstiftung Ferdinand Frick AG:lle

               Tavoite:

               Varmistaa, että vakuutettujen työntekijöiden kaikki eläkesaatavat maksettiin Ferdinand Frick AG:n konkurssin jälkeen

               Oikeusperusta:

               Liechtenstein Government Bill N:o 79/2006

               Kesto:

               —

         Päätöksen koko teksti, josta on poistettu luottamukselliset tiedot, on saatavissa todistusvoimaisilla kielillä Internet-osoitteesta:
   http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/