title: Komission päätös (EU) 2017/97, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016, valtiontuesta SA.40168–2015/C (ex SA.33584–2013/C (ex 2011/NN)), jonka Alankomaat on toteuttanut Tilburgin Willem II -nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4061) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               20.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 16/28

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/97,
   annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016,
   valtiontuesta SA.40168–2015/C (ex SA.33584–2013/C (ex 2011/NN)), jonka Alankomaat on toteuttanut Tilburgin Willem II -nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi

         (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4061)

   (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
   on perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

               (1)

               Vuonna 2010 eräs kansalainen ilmoitti komissiolle, että Alankomaat oli toteuttanut tukitoimenpiteen Tilburgin Willem II -nimisen ammattilaisjalkapalloseuran hyväksi. Tämä kantelu kirjattiin numerolla SA.31122. Komissiolle tehtiin lisäksi vuosina 2010 ja 2011 kanteluita toimenpiteistä, joita oli toteutettu muiden alankomaalaisten ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi – kantelut koskivat Maastrichtin MVV:tä, ’s-Hertogenboschin’ FC Den Boschia, Eindhovenin PSV:tä ja Nijmegenin NEC:tä. Alankomaat toimitti komissiolle 2 päivänä syyskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja Willem II:ta koskevasta toimenpiteestä.

               (2)

               Komissio ilmoitti 6 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Alankomaille päätöksestään aloittaa perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely Willem II:n, NEC:n, MVV:n, PSV:n ja FC Den Boschin hyväksi toteutetuista toimenpiteistä.

               (3)

               Komission päätös menettelyn aloittamisesta (jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’) on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (2). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseessä olevista toimenpiteistä.

               (4)

               Alankomaat esitti huomautuksia Willem II:n hyväksi toteutettua toimenpidettä koskevan menettelyn puitteissa 31 päivänä toukokuuta 2013 ja 12 päivänä marraskuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi Alankomaat vastasi lisätietopyyntöön 11 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä.

               (5)

               Tilburgin kunta (jäljempänä ’kunta’) esitti asianomaisena osapuolena komissiolle huomautuksia Willem II:n hyväksi toteutetusta toimenpiteestä. Komissio toimitti huomautukset Alankomaille, jolle annettiin mahdollisuus vastata; komissio sai Alankomaiden huomautukset 12 päivänä marraskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä ja 20 päivänä maaliskuuta 2014 järjestetyssä tapaamisessa.

               (6)

               Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen perusteella ja yhteisymmärryksessä Alankomaiden kanssa eri seuroja koskevat tutkintamenettelyt päätettiin toteuttaa erikseen. Willem II -seuraa koskeva tutkinta kirjattiin asianumerolla SA.40168.

         2.   TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

   2.1   Toimenpide ja tuensaaja

               (7)

               Kansallinen jalkapalloliitto Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (jäljempänä ’KNVB’) on ammattilais- ja harrastejalkapallon kilpailutoiminnan kattojärjestö. Ammattilaisjalkapallo on organisoitu Alankomaissa kaksitasoiseen järjestelmään. Kaudella 2014/2015 järjestelmään kuului 38 seuraa, joista 18 pelasi ylemmässä sarjassa (eredivisie) ja 20 alemmassa sarjassa (eerste divisie).

               (8)

               Willem II perustettiin vuonna 1898, ja se on ollut ammattilaisjalkapalloseura siitä saakka, kun ammattilaisjalkapallo tuli Alankomaihin vuonna 1954. Willem II pelaa kotiottelunsa Koning Willem II Stadion -stadionilla (jäljempänä ’stadion’) Tilburgissa. Willem II putosi ylemmästä sarjasta alempaan kaudella 2010/2011. Seura nousi uudestaan ylempään sarjaan vuonna 2012 ja putosi siitä jälleen vuonna 2013. Vuonna 2014 seura nousi taas ylempään sarjaan. Eurooppalaisessa turnauksessa (UEFA-cupissa) Willem II pelasi viimeksi kaudella 2005/2006.

               (9)

               Willem II:n nykyinen oikeudellinen muoto on Willem II Tilburg B.V. Yritys Willem II Tilburg B.V. (jäljempänä ’Willem II’) on toimenpiteen tuensaaja. Yrityksen omistaa säätiö Stichting Beheer Betaald Voetbalorganisatie Willem II Tilburg. Lisäksi on olemassa erillinen yhdistys (Vereniging) Willem II. Willem II on keskisuuri yritys, jolla oli 53 työntekijää vuonna 2012. Sen vuotuinen liikevaihto oli 11,4 miljoonaa euroa tilivuonna 2008/2009, ja tilivuonna 2009/2010 liikevaihto oli 9,9 miljoonaa euroa.

               (10)

               Vuonna 2004 kunta ja Willem II tekivät sopimuksen, jolla kunnasta tuli stadionin ainoa omistaja (3) ja Willem II sai vuokrasopimuksella oikeuden stadionin käyttöön. Vuokrasopimuksessa määrättiin, että kunta vuokraa stadionin Willem II:lle ja Willem II maksaa stadionista 1 001 731 euron vuosivuokran, johon tulevat lisäksi arvonlisävero ja muuttuvat kustannukset. Vuokran suuruus määräytyi investointikustannusten, 30 vuoden poistoajan ja kunnan sopimuksen tekohetkellä soveltaman 5,5 prosentin koron perusteella. Kolmeksikymmeneksi vuodeksi tehdyn vuokrasopimuksen ehdoilla pyrittiin varmistamaan, että stadionin käytöstä ei aiheutuisi kunnalle talousarviovaikutuksia. Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevan päätöksensä 51 kohdassa, että vuokrasopimuksen tekohetkellä määritellyillä parametreilla taattiin, että Willem II:n maksamalla vuokralla katettaisiin kaikki kustannukset ja siten vältyttäisiin toimintatuen maksamiselta jalkapalloseuralle. Vuokra oli muiden maksamien vuokrien kanssa samaa tasoa, joskin keskiarvon yläpuolella. Vuosina 2004–2008 Willem II selviytyi vuokran maksusta.

               (11)

               Jalkapallokaudella 2009/2010 Willem II joutui talousvaikeuksiin, ja toukokuussa 2010 se ilmoitti olevansa vararikon partaalla. Kunta, joka oli aikaisemmin antanut lykkäystä vuoden 2009 vuokran maksulle, päätti 31 päivänä toukokuuta 2010 alentaa vuokraa ja muita kustannuksia taannehtivasti vuodesta 2004. Päätöksen seurauksena jalkapalloseuran vuosimaksut pienenivät kuuden vuoden ajalta 0,4 miljoonaa euroa, minkä johdosta Willem II:lle suoritettiin – kahdessa erässä – 2,4 miljoonan euron maksu, josta vähennettiin vuodelta 2009 maksamatta ollut vuokra. Uusi vuokrasopimus tehtiin 31 päivänä lokakuuta 2011, ja se korvasi vuonna 2004 tehdyn sopimuksen.

               (12)

               Kunnan 31 päivänä toukokuuta 2010 tekemän päätöksen edellytyksenä oli se, että Willem II täyttää seuran pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseen tähtäävään rakenneuudistussuunnitelmaan sisällytetyt velvoitteet. Suunnitelman edellytyksiä olivat muun muassa neljännesvuosittaista taloudellista raportointia koskevat velvoitteet, talousarvion tasapainottaminen seuraavalle jalkapallokaudelle, keinojen löytäminen taseen puhdistamiseksi, kansallisen jalkapalloliiton pelaajien palkkausta koskevien sääntöjen noudattaminen ja uuden johtamis- ja valvontarakenteen käyttöönotto. Kunta piti Willem II:n näiden edellytysten täyttämiseksi toteuttamia toimenpiteitä tyydyttävinä ja vapautti näin ollen jälkimmäisen erän 2,4 miljoonasta eurosta.

               (13)

               Alankomaat ei ilmoittanut perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle suunnitelmastaan myöntää 2,4 miljoonaa euroa Willem II:lle. Komissiolle ei myöskään ollut ilmoitettu vuonna 2009 tehdystä päätöksestä antaa lykkäystä kauden 2009/2010 vuosivuokran maksulle.

         2.2   Tuen mahdollinen vaikutus

               (14)

               Alankomaat on kyseenalaistanut mahdollisen tuen vaikutuksen sisämarkkinoihin silloin, kun kyse on seuroista, jotka eivät pelaa jalkapalloa eurooppalaisella tasolla. Ammattilaisjalkapalloseurat katsotaan kuitenkin yrityksiksi, jotka kuuluvat valtiontukien valvonnan piiriin. Jalkapallo on ansiotyötä, ja se tarjoaa palveluita korvausta vastaan; jalkapallo on erittäin pitkälle ammattimaistunutta, mikä on lisännyt sen taloudellista vaikutusta (4).

               (15)

               Jalkapallo-otteluihin osallistumisen lisäksi ammattilaisjalkapalloseurat harjoittavat liiketoimintaa useilla markkinoilla, joilla on kansainvälinen ulottuvuus; tällaisia ovat muun muassa ammattilaispelaajien siirtomarkkinat, mainostaminen, sponsorointi, tuotemyynti ja mediaoikeudet. Ammattilaisjalkapalloseuralle myönnettävä tuki vahvistaa sen asemaa kyseisillä markkinoilla, joista useimmat kattavat useita jäsenvaltioita. Jos valtion varoilla annetaan valikoivaa etua ammattilaisjalkapalloseuralle, tällainen tuki voi näin ollen vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti (5) siitä riippumatta, missä sarjassa asianomainen seura pelaa.

         2.3   Menettelyn aloittamisen syyt

               16)

               Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio esitti alustavana päätelmänään, että kunta oli antanut Willem II:lle valikoivaa etua valtion varoilla ja oli näin tukenut jalkapalloseuraa. Komissio katsoi lisäksi, että ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi toteutettavat tukitoimenpiteet todennäköisesti vääristävät kilpailua ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               (17)

               Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio totesi, että Willem II oli ollut talousvaikeuksissa tuen myöntämishetkellä. Arvioidakseen, onko tuki valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (6) (jäljempänä ’suuntaviivat’) mukaista, komissio pyysi tietoja kaikkien kyseisissä suuntaviivoissa asetettujen vaatimusten täyttymisestä.

               (18)

               Komissio ei eritoten kyennyt tarkistamaan, täyttyivätkö suuntaviivojen 34–37 kohdassa asetetut edellytykset, jotka koskivat rakenneuudistussuunnitelman luonnetta ja sen noudattamista. Komissio ei myöskään pystynyt tarkistamaan, oliko riittäviä vastasuoritteita toteutettu suuntaviivojen 38–42 kohdan mukaisesti. Lisäksi olisi pystyttävä osoittamaan, että tuki oli rajattu välttämättömään vähimmäismäärään, että tuensaaja oli itse osallistunut rakenneuudistukseensa riittävällä rahoitusosuudella ja että tuen ainutkertaisuuden periaatetta noudatettaisiin.

         3.   ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET

               (19)

               Alankomaat kiisti, että toimenpiteessä, jolla stadionin vuokrasopimus oli järjestelty uudelleen, olisi ollut kyse valtiontuesta. Alankomaiden näkemyksen mukaan kunta oli stadionin omistajana toiminut markkinaolosuhteiden edellyttämällä tavalla ja noudattanut markkinataloudessa toimivan sijoittajan ja velkojan periaatetta lykkäämällä stadionin pääkäyttäjän vuokran maksua vuonna 2009 ja alentamalla vuokraa ja höllentämällä muita sopimusehtoja taannehtivasti vuonna 2010. Jos Willem II olisi joutunut vararikkoon, seura olisi menettänyt lupansa pelata ammattilaisjalkapalloa. Kunnan taakaksi olisi jäänyt jalkapallostadion, jonka käyttäminen muihin toimintoihin edellyttäisi merkittäviä investointikustannuksia. Alankomaat väitti, että alennettu vuokra oli samaa tasoa kuin muista stadioneista muualla maksettavat vuokrat ja että vuokra vastasi näin ollen markkinaolosuhteita.

               (20)

               Vaihtoehtoisesti Alankomaat katsoi, että vaikka toimenpidettä pidettäisiin tukena, se olisi sisämarkkinoille soveltuvaa tukea. Nämä argumentit perustuivat ensinnäkin urheiluinfrastruktuuria koskevaan kirjeeseen, jonka komissio oli lähettänyt Alankomaille 11 päivänä heinäkuuta 2002. Kirjeessä komissio kuvaili tiettyjä olosuhteita, joiden vallitessa se katsoisi, että urheiluinfrastruktuurin rahoittaminen ei ole valtiontukea. Toiseksi argumentit perustuvat suuntaviivoihin ja perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan.

               (21)

               Alankomaat kuvaili rakenneuudistusten tarpeessa olleen Willem II -seuran taloudellista tilannetta. Tilivuonna 2008/2009 (7) Willem II teki 3,9 miljoonaa euroa tappiota 11,4 miljoonan euron liikevaihdolla, ja sen oma pääoma [eigen vermogen] supistui 4,1 miljoonasta eurosta 0,2 miljoonaan euroon. Tilivuonna 2009/2010 (8) Willem II teki 4,4 miljoonaa euroa tappiota 9,9 miljoonan euron liikevaihdolla. Kunnan antamasta 2,4 miljoonasta eurosta huolimatta seuran oma pääoma laski edellisen vuoden 0,2 miljoonasta eurosta 2,1 miljoonaa euroa miinukselle.

               (22)

               Jokaisella alankomaalaisella ammattilaisjalkapalloseuralla on oltava KNVB:n myöntämä lupa, jonka saaminen edellyttää useiden eri velvoitteiden noudattamista. Yksi järjestelmän asettamista velvoitteista koskee seuran taloudellista terveyttä. Seuran on kullakin kaudella esitettävä 1 päivään marraskuuta, 1 päivään maaliskuuta ja 15 päivään kesäkuuta mennessä taloudellinen selvitys, jossa kerrotaan muun muassa seuran senhetkisestä taloustilanteesta sekä seuraavan kauden talousarviosta. Näiden kertomusten perusteella seurat jaetaan kolmeen luokkaan (1: puutteellinen, 2: riittävä, 3: hyvä). Luokkaan 1 kuuluva seura voidaan velvoittaa esittämään parannussuunnitelma, jolla se nousee luokkaan 2 tai 3. Mikäli seura ei noudata suunnitelmaa, KNVB voi langettaa seuralle seuraamuksia, joita ovat muun muassa virallinen varoitus, ottelupisteiden vähentäminen ja – viimeisenä keinona – luvan peruminen. Alankomaissa ammattilaisjalkapalloseura menettää lupansa, jos se julistetaan konkurssiin. Jos seuralle perustetaan seuraaja, uutta seuraa ei hyväksytä suoraan ammattilaisjalkapallon sarjoihin, vaan sen on aloitettava pelaaminen toiseksi korkeimmassa harrastesarjassa. Vaikeuksiensa takia Willem II oli vaarassa menettää lupansa osallistua ammattilaisotteluihin. Se sijoitettiin luokkaan 1 vuonna 2010.

               (23)

               Alankomaat totesi, että näiden vaikeuksien takia kunnan päätökselle myöntää Willem II:lle 2,4 miljoonaa euroa asetettiin lukuisia ehtoja, jotka kirjattiin Willem II:n laatimaan rakenneuudistussuunnitelmaan (9). Suunnitelman tarkoituksena oli tervehdyttää seuran taloudellinen tilanne kolmen vuoden kuluessa. Suunnitelmalla pyrittiin myös täyttämään KNVB:n vaatimukset luokan 2 (riittävä) saavuttamiseksi tilivuoden 2012/2013 loppuun mennessä. KNVB nosti seuran luokkaan 2 jo joulukuussa 2011.

               (24)

               Rakenneuudistussuunnitelman osana johtoa uudistettiin, henkilöstöä vähennettiin ja pelaajajoukkoa pienennettiin. Suunnitelmassa määrättiin, että sopimuspelaajien määrää pienennettäisiin. Useita pelaajia tultaisiin siirtämään, olemassa olevia sopimuksia pidennettäisiin pienemmällä palkalla, uudet sopimukset tehtäisiin ilman siirtomaksuja tai pelaajia vuokrattaisiin muista seuroista. Suunnitelman tavoitteena oli vähentää henkilöstö- ja pelaajakustannuksia 77 prosentista alle 55 prosenttiin.

               (25)

               Yhdeksän yksityistä yritystä oli sopinut antavansa Willem II:lle yhteensä 2,25 miljoonan euron lainan vuonna 2009, jolloin seuran talousvaikeudet ilmenivät. Vuonna 2010 nämä yritykset suostuivat pidentämään laina-aikaa, lykkäämään saataviensa perintää siihen saakka, että Willem II:n maksuvalmius on riittävästi palautunut, ja alentamaan saataville kertyvää korkoa; kuusi yritystä meni vielä pidemmälle ja luopui 10 prosentista saataviaan. Rakenneuudistussuunnitelman tavoitteena oli, että Willem II pystyisi kolmen vuoden aikana yltämään kohtuulliseen liikevoittoon. Suunnitelma osoittautui realistiseksi. Willem II teki voittoa noin 0,3 miljoonaa euroa tilivuosina 2010/2011 ja 2011/2012 sekä pienempää voittoa tilivuonna 2012/2013; myös seuran oman pääoman osuus parantui – luku oli 1,4 miljoonaa euroa miinuksella 30 päivänä kesäkuuta 2012 ja 1,3 miljoonaa euroa miinuksella 30 päivänä kesäkuuta 2013 mutta kääntyi positiiviseksi tilivuonna 2013/2014.

         4.   ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET

               (26)

               Kunta esitti menettelyn aikana suurelta osin samanlaisia huomautuksia kuin Alankomaat. Tämän lisäksi kunta antoi tarkkaa tietoa Willem II:n taloudellisesta tilanteesta vuonna 2009 ja esitti taloudellisia neuvontapalveluita tarjoavan Deloitten marraskuussa 2013 tekemän tutkimuksen, jossa tarkasteltiin kunnan käytettävissä olleiden menettelyvaihtoehtojen kustannuksia vuonna 2010; näillä aineistoilla kunta pyrki perustelemaan kantaansa, jonka mukaan vuosina 2009 ja 2010 päätetyt toimenpiteet olivat olleet järkeviä.

         5.   TOIMENPITEEN ARVIOINTI

   5.1   Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

               (27)

               Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan valtiontukea on jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua antamalla taloudellista etua jollekin yritykselle tai tuotannonalalle, siltä osin kuin tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt ehdot ovat kumulatiivisia, joten kaikkien ehtojen on täytyttävä, ennen kuin toimenpide katsotaan valtiontueksi.

               (28)

               Komissio arvioi menettelyn aloittamista koskevan päätöksen mukaisesti, onko kunnan vuonna 2009 tekemässä päätöksessä antaa Willem II:lle lykkäystä stadionin käytöstä perittävän vuokran maksulle ja kunnan toukokuussa 2010 tekemässä päätöksessä alentaa taannehtivasti stadionin vuokraa sekä muita stadionin käytöstä aiheutuvia kustannuksia kyse valtiontuesta. Komissio toteaa, että nämä päätökset liittyvät tiiviisti toisiinsa niin ajoituksensa, tarkoituksensa kuin Willem II:n päätösten tekohetkillä vallinneen tilanteen osalta, joten niitä on tarkasteltava yhdessä.

         5.1.1   Rahoittaminen valtion varoista

               (29)

               Kunta päätti molemmista toimenpiteistä, ja niillä on välittömiä vaikutuksia kunnan talousarvioon; kyse on siis valtion varojen käytöstä. Valtion varoja voidaan siirtää monessa muodossa, esimerkiksi suorina avustuksina, lainoina, takauksina, suorina sijoituksina yritysten pääomaan ja luontoisetuuksina. Mikäli valtio päättää olla perimättä tuloja, jotka sille olisi muussa tapauksessa maksettu, kyse on niin ikään valtion varojen siirtämisestä.

         5.1.2   Taloudellinen etu

               (30)

               Toimenpiteiden olisi annettava Willem II:lle taloudellista etua, jota sillä ei muuten olisi ollut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Alankomaat ja kunta katsovat, että kunta toimi markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen ja markkinataloudessa toimivan velkojan periaatteen mukaisesti eikä näin ollen antanut etua Willem II:lle. Komissio ei ole tästä näkemyksestä samaa mieltä seuraavista syistä.

               (31)

               Aina kun yrityksen taloudellinen tilanne paranee valtion toimenpiteen seurauksena, voidaan olettaa, että yritys on saanut etua. Tämän arvioimiseksi yrityksen taloudellista tilannetta toimenpiteen jälkeen olisi verrattava sen taloudelliseen tilanteeseen, jos toimenpidettä ei olisi toteutettu. Jos toimenpiteeseen ei olisi ryhdytty, seuran talousvaikeudet olisivat jatkuneet, ja seura olisi ollut vaarassa joutua vararikkoon ja pudota alempaan sarjaan. Ei voida kiistää, etteikö Willem II:n taloudellinen tilanne olisi parantunut huomattavasti tarkasteltavana olevien toimenpiteiden ansiosta.

               (32)

               Toimenpiteissä ei olisi kyse perusteettomasta edusta, mikäli kunta pystyy osoittamaan noudattaneensa markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatetta ja markkinataloudessa toimivan velkojan periaatetta. Komissio toteaa, että kunta on vuonna 2004 ottanut stadionin kokonaan omaan omistukseensa. Kunta maksoi stadionista sen taloudellista arvoa vastaavan hinnan, jonka määrittämiseen oli käytetty ulkopuolisia asiantuntijoita. Tehdessään vuonna 2004 vuokrasopimuksen Willem II:n kanssa kunta oli täysin tietoinen siitä, että stadion ei ollut monitoimiareena vaan jalkapallostadion ja Willem II oli sen pääasiallinen käyttäjä, sekä siitä, että mahdollisuudet käyttää stadionia muuhun toimintaan kuin jalkapalloon olivat vähäiset. Kunta näin ollen tiesi, että stadionin käyttö riippui siitä, että Willem II pystyisi jatkossakin maksamaan vuokraa ja selviytymään muista sopimuksessa määritellyistä kustannuksista. Markkinataloussijoittaja ei joko olisi ottanut tällaista riskiä lainkaan tai olisi vaatinut vastineena riskiä vastaavan voittomarginaalin ja suojan pääasiallisen käyttäjän mahdollisen maksukyvyttömyyden varalta.

               (33)

               Kun kunta ilmoitti kunnanvaltuustolle vuonna 2010, että Willem II oli vararikon partaalla, se totesi lisäksi, että stadionin käytöstä kunnalle aiheutunut talousarviovaikutus oli vuodesta 2004 alkaen ollut neutraali. Jos vuonna 2004 tehty vuokrasopimus ei siis tuottanut kohtuullista voittoa, kunta muutti vuonna 2010 vuokraehtoja taannehtivasti tietoisena siitä, että muutoksen myötä stadionin käyttö olisi ollut vuodesta 2004 alkaen tappiollista. Tämä sulkee pois mahdollisuuden, että vuoden 2010 päätös vuokran alentamisesta olisi markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen. Yksikään kaupallinen toimija ei suostuisi vuokran muuttamiseen taannehtivasti tavalla, joka ei mitenkään auta varmistamaan sijoitukselle saatavaa tuottoa.

               (34)

               Alankomaat ja kunta katsovat niin ikään, että kunnan päätös, jolla kevennettiin seuran velkataakkaa, noudatti markkinataloudessa toimivan velkojan periaatetta. Tässä yhteydessä ne viittasivat siihen, että useat suuret velkojat luopuivat osasta saataviaan Willem II:n hyväksi. Lisäksi ne viittasivat siihen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen osaan, jossa komissio toteaa, että Arnhemin kunnan toimenpiteet Vitesse-jalkapalloseuran hyväksi eivät olleet valtiontukea.

               (35)

               Tältä osin komissio ensinnäkin toteaa, että vuoden 2009 päätöstä vuokran maksun lykkäämisestä ja vuoden 2010 päätöstä vuokran ja muiden stadionin käyttöön perustuvien maksuvelvoitteiden alentamisesta taannehtivasti ei ollut tehty samanaikaisesti muiden velkojien samankaltaisten toimenpiteiden kanssa. Lisäksi kunta myönsi vuonna 2010 Willem II:lle 2,4 miljoonaa euroa – summa ylittää kunnan yhden vuoden vuokrasaatavat Willem II:lta yli kaksinkertaisesti. Kunta edellytti, että Willem II kävisi neuvotteluja muiden velkojien kanssa saadakseen seuran taseen puhdistetuksi, mutta kunta ei asettanut näille neuvotteluille samankaltaisia ehtoja kuin omalle toimenpiteelleen. Argumentti siitä, että vararikkoon joutunut ammattilaisjalkapalloseura menettäisi lupansa ja kunnalle jäisi taakaksi jalkapallostadion, jonka käyttäminen muihin toimintoihin edellyttäisi merkittäviä investointikustannuksia, ei myöskään ole vakuuttava. Jos seura olisi tehnyt vararikon, sille olisi voitu perustaa seuraaja, joka olisi voinut käyttää stadionia. Sitä ei tietystikään hyväksyttäisi suoraan ammattilaisjalkapallon sarjoihin, vaan sen olisi aloitettava pelaaminen toiseksi korkeimmassa harrastesarjassa. Se voisi kuitenkin käyttää stadionia ja palata lähitulevaisuudessa ammattilaissarjaan ja tuottaa näin stadionille vuokratuloja.

               (36)

               Alankomaat viittasi myös 11 päivänä heinäkuuta 2002 päivättyyn komission kirjeeseen, jossa komissio kuvaili tiettyjä edellytyksiä, joiden täyttyessä se katsoisi, että urheiluinfrastruktuurin rahoittaminen ei ole valtiontukea. Tällaisia edellytyksiä ovat muun muassa areenan soveltuminen moneen eri toimintaan, syrjimätön pääsy areenalle ja käyttömaksujen asianmukaisuus.

               (37)

               Tarkasteltavassa tapauksessa näiden huomautusten perusteella ei kuitenkaan voida päätellä, että Willem II ei olisi saanut perusteetonta etua. On jo entuudestaan kiistanalaista, ovatko 11 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyssä kirjeessä esitetyt argumentit edelleen merkityksellisiä, sillä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä katsotaan, että julkiset investoinnit yleiseen käyttöön tarjottavaan infrastruktuuriin ovat valtiontukea (10). Tarkasteltavana olevassa tapauksessa on kuitenkin olennaista se, että kunta ja Willem II olivat vuonna 2004 tehneet sopimuksen, jossa ne päättivät 1 001 731 euron vuosivuokrasta. Jos sovitun vuokran maksamista ensin lykätään yhteisymmärryksessä kunnan kanssa ja vuokraa tämän jälkeen alennetaan taannehtivasti, kunta tarjoaa Willem II:lle taloudellista etua, jota se ei normaalisti olisi saanut ja jota yksityinen toimija ei sitä paitsi tavanomaisesti antaisi.

               (38)

               Näistä syistä komissio ei ole vakuuttunut siitä, että kunta olisi toiminut markkinataloustoimijan tavoin, olipa kyse sijoittajasta tai velkojasta tai molemmista. Näin ollen komissio päättelee, että kunta antoi Willem II:n vararikon välttämiseksi taloudellista tukea, jota yksityinen markkinatoimija ei olisi antanut, ja kyse on näin ollen edun antamisesta.

         5.1.3   Kauppaan ja kilpailuun kohdistuvat vaikutukset

               (39)

               Alankomaat on kyseenalaistanut mahdollisen tuen vaikutuksen sisämarkkinoihin silloin, kun kyse on seuroista, jotka eivät pelaa jalkapalloa eurooppalaisella tasolla. Tältä osin komissio muistuttaa, että ammattilaisjalkapalloseurat katsotaan yrityksiksi ja ne kuuluvat valtiontukien valvonnan piiriin, kuten johdanto-osan 14 kappaleessa on todettu. Jalkapallo on ansiotyötä, ja se tarjoaa palveluita korvausta vastaan; jalkapallo on erittäin pitkälle ammattimaistunutta, mikä on lisännyt sen taloudellista vaikutusta.

               (40)

               Lisäksi Willem II:n osallistuminen eurooppalaisiin jalkapalloturnauksiin on mahdollista, ja seura on itse asiassa jo aiemmin ottanut osaa eurooppalaiseen turnaukseen. Ammattilaisjalkapalloseurana Willem II harjoittaa jalkapallo-otteluihin osallistumisen lisäksi liiketoimintaa useilla markkinoilla, joilla on kansainvälinen ulottuvuus; tällaisia ovat muun muassa ammattilaispelaajien siirtomarkkinat, mainostaminen, sponsorointi, tuotemyynti ja mediaoikeudet. Ammattilaisjalkapalloseuralle myönnettävä tuki vahvistaa sen asemaa kyseisillä markkinoilla, joista useimmat kattavat useita jäsenvaltioita. Jos valtion varoilla annetaan valikoivaa etua ammattilaisjalkapalloseuralle, tällainen tuki saattaa, kuten johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla siitä riippumatta, missä sarjassa asianomainen seura pelaa.

         5.2   Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen arviointi

               (41)

               Komission on arvioitava, voidaanko Willem II:n hyväksi toteutetun tukitoimenpiteen katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Mitään perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa mainituista poikkeuksista ei voida soveltaa tarkasteltavana olevaan tukitoimenpiteeseen. Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa mainittujen poikkeusten osalta komissio toteaa, että mikään Alankomaiden alue ei kuulu perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan. Tarkasteltavana olevalla tukitoimenpiteellä ei edistetä Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta, eikä sen avulla poisteta Alankomaiden taloudessa olevaa vakavaa häiriötä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tukitoimenpiteen ei myöskään voida väittää edistävän kulttuuria tai kulttuuriperintöä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti.

         5.2.1   Sovellettavat suuntaviivat

               (42)

               Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainitulla poikkeuksella sallitaan tuki tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen, joten tällaista tukea voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana, jos se ei vaikuta kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun vastaisella tavalla.

               (43)

               Arvioidakseen tukitoimenpiteitä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti komissio on antanut lukuisia asetuksia, puitteita, suuntaviivoja ja tiedonantoja tukimuodoista ja horisontaalisista tai alakohtaisista tavoitteista, joita varten tukea annetaan. Koska Willem II oli talousvaikeuksissa, kun toimenpiteisiin ryhdyttiin, ja kunta antoi seuralle tukea näiden vaikeuksien voittamiseksi, on asianmukaista arvioida suuntaviivoissa (11) asetettujen perusteiden sovellettavuutta ja täyttymistä.

               (44)

               Heinäkuussa 2014 komissio julkaisi uudet suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (12). Niitä ei kuitenkaan voida soveltaa tähän vuosina 2009 ja 2010 myönnettyyn tukeen, josta ei ilmoitettu. Uusien suuntaviivojen 137 kohdan mukaan uusia suuntaviivoja sovelletaan ilman ennakolta annettua lupaa myönnettyihin pelastamis- tai rakenneuudistustukiin vain, jos tämä tuki on osittain tai kokonaan myönnetty sen jälkeen, kun kyseiset suuntaviivat on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Uusien suuntaviivojen 138 kohdan mukaan komissio tekee kaikissa muissa tapauksissa tutkimuksen tuen myöntämishetkellä sovellettujen suuntaviivojen perusteella, eli tässä tapauksessa tutkimus tehdään ennen vuotta 2014 sovellettujen suuntaviivojen perusteella.

         5.2.2   Willem II vaikeuksissa olevana yrityksenä

               (45)

               Suuntaviivojen 10 kohdan a alakohdan mukaan yrityksen, jonka osakkaiden vastuu on rajattu, on katsottava olevan vaikeuksissa, jos se on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja jos yli neljännes tästä pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana. Tilivuonna 2008/2009 (13) Willem II teki 3,9 miljoonaa euroa tappiota 11,4 miljoonan euron liikevaihdolla, ja sen oma pääoma [eigen vermogen] supistui 4,1 miljoonasta eurosta 0,2 miljoonaan euroon. Tilivuonna 2009/2010 (14) Willem II teki 4,4 miljoonaa euroa tappiota 9,9 miljoonan euron liikevaihdolla. Kunnan antamasta 2,4 miljoonasta eurosta huolimatta seuran oma pääoma laski edellisen vuoden 0,2 miljoonasta eurosta 2,1 miljoonaa euroa miinukselle. Willem II oli siis selvästi vaikeuksissa oleva yritys. Alankomaat ei kiistä tätä tosiseikkaa. Näin ollen Willem II:lle myönnetyn valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille arvioidaan suuntaviivojen perusteella.

         5.2.3   Pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttaminen

               (46)

               Suuntaviivojen 3.2 jaksossa edellytetään, että tuen myöntämisen edellytyksenä on oltava sellaisen rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano, jolla yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus palautetaan kohtuullisessa ajassa (ks. suuntaviivojen 34–37 kohta). Tältä osin komissio toteaa, että kunnan päätökselle myöntää Willem II:lle 2,4 miljoonaa euroa asetettiin lukuisia edellytyksiä, kuten johdanto-osan 12 kohdassa on esitetty. Nämä edellytykset olivat keskeinen osa Willem II:n laatimaa rakenneuudistussuunnitelmaa (15).

               (47)

               Suunnitelmalla oli tarkoitus tervehdyttää seuran taloudellinen tilanne kolmessa vuodessa sekä samalla täyttää vaatimukset, jotka KNVB oli asettanut Willem II:n ammattilaisotteluihin osallistumiseen tarvittavan luvan jatkamiselle ja luokan 2 saavuttamiselle tilivuoden 2012/2013 loppuun mennessä.

               (48)

               Rakenneuudistussuunnitelman osana johtoa uudistettiin ja henkilöstöä ja pelaajia vähennettiin merkittävästi. Useita pelaajia siirrettiin, olemassa olevia sopimuksia pidennettiin pienemmällä palkalla, ja uusia sopimuksia tehtiin ilman siirtomaksuja. Suunnitelman tavoitteena oli pienentää henkilöstö- ja pelaajakustannuksia 30 prosentilla suunnitelman hyväksymistä seuranneiden kahden vuoden aikana. Kunnan antaman 2,4 miljoonan euron lisäksi Willem II sai turvattua itselleen 2,25 miljoonan euron rahoituksen jatkumisen yksityiseltä sektorilta.

               (49)

               Komissio katsoo, että rakenneuudistussuunnitelmalla puututaan Willem II:n talousvaikeuksien syihin, erityisesti palkoista ja siirtomaksuista syntyviin pelaajakustannuksiin. Willem II pyrkii säästöihin ydintoiminnassaan. Rakenneuudistussuunnitelma ei perustu ulkoisiin tekijöihin, joihin Willem II voi yrittää vaikuttaa mutta joita se ei voi täysin hallita, kuten uusien sponsorien hankintaan ja katsojamäärien kasvattamiseen. Vaikka Willem II:n taloudellinen tilanne ja erityisesti sen miinuksella oleva oma pääoma herättävät yhä huolta, suunnitelmalla tähdätään seuran taloudellisen tilanteen jatkuvaan parantamiseen sekä sen toiminnan jatkumiseen ammattilaisjalkapalloseurana. Toteutunut kehitys osoittaa, että suunnitelma oli todellakin realistinen. KNVB nosti seuran luokkaan 2 jo joulukuussa 2011. Willem II pystyi tekemään 0,3 miljoonaa euroa liikevoittoa tilivuonna 2010/2011 ja samoin tilivuonna 2011/2012, minkä seurauksena seuran oman pääoman osuus parantui ja oli 1,4 miljoonaa euroa miinuksella 30 päivänä kesäkuuta 2012.

         5.2.4   Vastasuoritteet

               (50)

               Suuntaviivojen 38–42 kohdassa edellytetään, että tuensaaja toteuttaa vastasuoritteita tuen vääristävän vaikutuksen ja sen kaupankäynnin edellytyksiä haittaavien vaikutusten minimoimiseksi. Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 80 kappaleessa komissio totesi, että ammattilaisjalkapallo on tässä suhteessa luonteeltaan poikkeuksellinen, ja ehdotti useita toimenpiteitä, jotka ammattilaisjalkapallossa voitaisiin suuntaviivojen mukaan katsoa vastasuoritteiksi; tällaisia olisivat muun muassa rekisteröityjen pelaajien lukumäärän rajaaminen kansallisen liiton sallimien rajojen puitteissa, palkkojen ylärajan asettaminen alan yleisten standardien alapuolelle, uusista pelaajista maksettavien siirtokulujen kieltäminen tietyksi ajaksi tai yhteiskuntaa hyödyttävien toimintojen lisääminen. Hyväksymällä rajoitukset pelaajien lukumäärään tai heidän palkkoihinsa seura hyväksyisi samalla epäedullisen kilpailuaseman suhteessa muihin seuroihin, joilla ei ole tällaisia rajoituksia. Siirtomaksujen kieltäminen rajoittaa seuran vaihtoehtoja sen kilpaillessa uusista pelaajista.

               (51)

               Komissio toteaa, että Willem II on todellakin vähentänyt työntekijöiden ja pelaajien määrää suunnitelman mukaisesti. Työntekijöiden määrä pieneni 79 työntekijästä kaudella 2009/2010 61 työntekijään kaudella 2010/2011ja 53 työntekijään kaudella 2011/2012. Rekisteröityjen pelaajien määrä pieneni 31 pelaajasta 27 pelaajaan. Palkkakustannukset (16) supistuivat 48 prosenttiin liikevaihdosta – tämä ylittää selkeästi UEFAn pelkästään pelaajakustannuksia koskevan 70 prosentin normin. Uusista pelaajista ei ole maksettu siirtomaksuja rakenneuudistuskaudella. Nämä toimenpiteet heikensivät seuran joukkuetta ja vaikuttivat näin osaltaan siihen, että Willem II putosi alempaan sarjaan kauden 2010/2011 lopussa ja uudestaan kaudella 2012/2013. Komissio on myös pannut merkille, että seura käyttää aiempaa enemmän varoja yleishyödylliseen toimintaan harrastepelaajia valmentamalla. Komissio päättelee, että suuntaviivojen edellyttämiä vastasuoritteita toteutettiin, minkä seurauksena Willem II:n kilpailuasema ammattilaisjalkapallossa heikkeni.

         5.2.5   Tuen rajoittaminen vähimmäismäärään

               (52)

               Lisäksi komissio toteaa, että rakenneuudistussuunnitelman rahoitus perustuu merkittävässä määrin ulkopuolisiin yksityisiin yrityksiin seuran sisäisesti toteuttamien säästötoimenpiteiden ohella. Yhdeksän yksityistä yritystä oli sopinut antavansa Willem II:lle yhteensä 2,25 miljoonan euron lainan vuonna 2009, jolloin seuran talousvaikeudet ilmenivät. Vuonna 2010 yritykset suostuivat jättämään kyseiset varat edelleen seuran haltuun ja lykkäämään saataviensa perintää siihen saakka, kunnes Willem II pystyisi maksamaan ne takaisin. Yritykset suostuivat myös aiempaa alhaisempaan 3 prosentin korkoon. Kuusi yritystä luopui kokonaan 10 prosentista saataviaan. Tämä täyttää suuntaviivojen 44 kohdassa esitetyn vaatimuksen, jonka mukaan Willem II:n kaltaisten keskisuurten yritysten tapauksessa vähintään 40 prosenttia rakenneuudistuskustannuksista olisi katettava tuensaajan omalla rahoituksella, mukaan lukien ulkopuolinen rahoitus, joka toimii osoituksena siitä, että tuensaajan elinkelpoisuuteen uskotaan.

               (53)

               Tuen määrä oli välttämätön. Rakenneuudistussuunnitelman mukaan tuen avulla seuran pitäisi olla mahdollista saavuttaa kohtuullinen positiivinen tulos kausilla 2010/2011 ja 2011/2012 ja parantaa vähitellen oman pääoman määrää. Tuki ei antanut Willem II:lle mahdollisuutta ostaa uusia pelaajia tai houkutella heitä korkeilla palkoilla.

         5.2.6   Seuranta ja vuosikertomus

               (54)

               Suuntaviivojen 49 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltio tiedottaa rakenneuudistussuunnitelman moitteettomasta edistymisestä toimittamalla säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. Suuntaviivojen 51 kohdassa määrätään pienten ja keskisuurten yritysten osalta väljemmistä ehdoista, joiden mukaan vuotuista jäljennösten esittämistä yrityksen taseesta ja tuloslaskelmasta pidetään yleensä riittävänä. Alankomaat on sitoutunut esittämään tällaiset kertomukset.

         5.2.7   Tuen ainutkertaisuus

               (55)

               Suuntaviivojen 72–77 kohdan mukaisesti Alankomaat on täsmentänyt, että Willem II ei ole saanut pelastamis- tai rakenneuudistustukia nykyisen tuen myöntämistä edeltäneinä kymmenenä vuotena. Lisäksi Alankomaat sitoutui olemaan myöntämättä uutta pelastamis- tai rakenneuudistustukea Willem II:lle seuraavaan kymmeneen vuoteen.

         6.   PÄÄTELMÄT

               (56)

               Komissio toteaa, että Alankomaat on toteuttanut tuen Willem II:n hyväksi sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten perussopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Willem II:lle vuosina 2009 ja 2010 myönnetty 2,4 miljoonan euron valtiontuki täyttää kuitenkin suuntaviivoissa rakenneuudistustuelle asetetut edellytykset, ja näin kyseisen tuen voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Valtiontuki, jonka Alankomaat on toteuttanut Tilburgin Willem II -jalkapalloseuran hyväksi ja jonka suuruus on 2,4 miljoonaa euroa, soveltuu sisämarkkinoille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2016.

            Komission puolesta

         Margrethe VESTAGER

            Komission jäsen

      (1)  Komission päätös asiassa SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) – Alankomaat Tuki tietyille Alankomaiden ammattilaisjalkapalloseuroille vuosina 2008–2011 – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL C 116, 23.4.2013, s. 19).

      (2)  Vrt. alaviite 1.

      (3)  Ennen sopimusta kunta oli stadionin ja sen tontin laillinen omistaja, kun taas stadionin taloudellinen omistajuus oli Willem II:lla, joka oli itse investoinut stadioniin omalla pääomalla.

      (4)  Asia C-325/08, Olympique Lyonnais, ECLI:EU:C:2010:143, 27 ja 28 kohta; asia C-519/04 P, Meca-Medina ja Majcen v. komissio, ECLI:EU:C:2006:492, 22 kohta; asia C-415/93, Bosman, ECLI:EU:C:1995:463, 73 kohta.

      (5)  Saksaa koskevat komission päätökset, joista 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetut päätökset koskevat Multifunktionsarena der Stadt Erfurt -areenaa (asia SA.35135 (2012/N)) (12 kohta) ja Multifunktionsarena der Stadt Jena -areenaa (asia SA.35440 (2012/N)), tiivistelmät Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 140, 18.5.2013, s. 1), ja 2 päivänä lokakuuta 2013 annettu päätös koskee Fußballstadion Chemnitz -stadionia (asia SA.36105 (2013/N)), tiivistelmä Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 50, 21.2.2014, s. 1) (12–14 kohta); Espanjaa koskevat 18 päivänä joulukuuta 2013 annetut komission päätökset, jotka koskevat mahdollista valtiontukea neljälle espanjalaiselle ammattilaisjalkapalloseuralle (asia SA.29769 (2013/C)) (28 kohta), Real Madrid CF -seuraa (asia SA.33754 (2013/C)) (20 kohta) ja väitettyä tukea kolmelle Valencian jalkapalloseuralle (asia SA.36387 (2013/C)) (16 kohta), julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 69, 7.3.2014, s. 99).

      (6)  Komission tiedonanto – Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2). Näiden suuntaviivojen voimassaoloaikaa pidennettiin komission tiedonannolla valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi 1 päivänä lokakuuta 2004 annettujen yhteisön suuntaviivojen voimassaoloajan pidentämisestä (EUVL C 296, 2.10.2012, s. 3).

      (7)  30.6.2008–1.7.2009.

      (8)  30.6.2009–1.7.2010.

      (9)  Plan van aanpak Willem II, 23.7.2010.

      (10)  Esimerkiksi 19 päivänä joulukuuta 2012 annettu tuomio asiassa C-288/11, Mitteldeutsche Flughafen AG ja Flughafen Leipzig-Halle GmbH v. komissio, ECLI:EU:C:2012:821.

      (11)  Ks. alaviite 6.

      (12)  Komission tiedonanto – Suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1).

      (13)  30.6.2008–1.7.2009.

      (14)  30.6.2009–1.7.2010.

      (15)  Ks. alaviite 9.

      (16)  Willem II:n kirjanpidossa ei eroteta pelaajien ja muiden työntekijöiden palkkoja toisistaan.