title: 2013/239/EU: Neuvoston päätös, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013 , alueiden komitean virolaisen varajäsenen nimeämisestä

text:
               28.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 141/43

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
   alueiden komitean virolaisen varajäsenen nimeämisestä
   (2013/239/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
   ottaa huomioon Viron hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 ja 18 päivänä tammikuuta 2010 päätökset 2009/1014/EU (1) ja 2010/29/EU (2) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2010 ja 25 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi.

               (2)

               Yksi alueiden komitean varajäsenen paikka on vapautunut Andres JAADLAn toimikauden päätyttyä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimetään alueiden komitean varajäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2015:

               —

               Mihkel JUHKAMI, Chairman, Rakvere City Council.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. GILMORE

      (1)  EUVL L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUVL L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Neuvoston päätös, annettu 27 päivänä marraskuuta 2012 , Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan nimittämisestä

text:
               12.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/7

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 27 päivänä marraskuuta 2012,
   Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan nimittämisestä
   2012/C 382/06
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta 10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 337/75 ja erityisesti sen 4 artiklan (1),
   ottaa huomioon kolmen ehdokkaan nimet, jotka komissio on toimittanut neuvostolle työntekijöiden edustajista,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto nimitti 16 päivänä syyskuuta 2012 tekemällään päätöksellä (2) Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan jäseniä 18 päivänä syyskuuta 2012 alkavaksi ja 17 päivänä syyskuuta 2015 päättyväksi toimikaudeksi. Kyseiseen päätökseen ei kuitenkaan kuulunut kaikki nimitettävät ehdokkaat,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään seuraavat henkilöt Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan jäseniksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 17 päivään syyskuuta 2015:

      TYÖNANTAJAJÄRJESTÖJEN EDUSTAJAT

               Portugali

               Ana Maria SANTOS GOUVEIA LOPES

               Slovakia

               Martin HOSTAK

               Yhdistynyt kuningaskunta

               Kate LING

         2 artikla
   Tämä päätös julkaistaan tiedoksi Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. DEMOSTHENOUS

      (1)  EYVL L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  EUVL C 228, 31.7.2012, s. 3.


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/807, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2016, Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) meriliikenteen helpottamiskomitean 40. istunnossa, meriympäristön suojelukomitean 69. istunnossa ja meriturvallisuuskomitean 96. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta meriliikenteen helpottamista koskevan Marpol-yleissopimuksen liitteeseen IV, SOLAS-yleissopimuksen II-2/13 ja II-2/18 sääntöön, paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtyjen muutosten hyväksymiseen

text:
               21.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 132/99

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/807,
   annettu 15 päivänä maaliskuuta 2016,
   Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) meriliikenteen helpottamiskomitean 40. istunnossa, meriympäristön suojelukomitean 69. istunnossa ja meriturvallisuuskomitean 96. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta meriliikenteen helpottamista koskevan Marpol-yleissopimuksen liitteeseen IV, SOLAS-yleissopimuksen II-2/13 ja II-2/18 sääntöön, paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtyjen muutosten hyväksymiseen
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Merenkulkualalla toteutettavalla unionin toiminnalla olisi pyrittävä parantamaan meriturvallisuutta, suojelemaan meriympäristöä ja helpottamaan kansainvälistä meriliikennettä.

               (2)

               IMO:n meriliikenteen helpottamiskomitea, jäljempänä ’FAL’, hyväksyi 39. istunnossaan muutoksia kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan vuoden 1965 yleissopimukseen, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’. Nämä muutokset on määrä hyväksyä FAL:n 40. istunnossa, joka pidetään huhtikuussa 2016.

               (3)

               IMO:n meriympäristön suojelukomitea, jäljempänä ’MEPC’, pääsi 68. istunnossaan, jäljempänä ’MEPC 68’, yhteisymmärrykseen siitä, että aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteessä IV, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimuksen liite IV’, olevan 13 säännön nojalla oli saatu riittävästi ilmoituksia, jotta osa Itämerta voitaisiin nimetä erityisalueeksi. Näin ollen Marpol-yleissopimuksen liitteessä IV olevassa 11.3 säännössä määrätyt kyseisen nimeämisen voimaantulopäivät voidaan vahvistaa kyseisen erityisalueen osalta. MEPC 68 totesi, että Marpol-yleissopimuksen liitteessä IV olevaa 1 ja 11 sääntöä olisi muutettava, jotta kyseisen erityisalueen osan nimeäminen voi tulla voimaan, ja että tätä varten olisi ehdotettava muutoksia Marpol-yleissopimuksen liitteeseen IV. Nämä muutokset on määrä hyväksyä MEPC:n 69. istunnossa, joka pidetään huhtikuussa 2016.

               (4)

               IMOn meriturvallisuuskomitea, jäljempänä ’MSC’, hyväksyi 95. istunnossaan muutoksia ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, II-2/13 ja II-2/18 sääntöön, kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelmiä koskevaan säännöstöön, jäljempänä ’FSS-säännöstö’, ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön, jäljempänä ’vuoden 2011 ESP-säännöstö’. Nämä muutokset on määrä hyväksyä MSC:n 96. istunnossa, joka pidetään toukokuussa 2016.

               (5)

               FAL-yleissopimuksen yleisessä tarkistuksessa nykyaikaistetaan sen määräyksiä ottaen huomioon kehitys tietojen ja datan sähköisessä välittämisessä sekä keskitetyn palvelupisteen periaate. Siinä otetaan erityisesti käyttöön unionille merkityksellisiä toimenpiteitä, jotka koskevat viisumin numeroiden sisällyttämistä matkustajaluetteloihin muttei miehistöluetteloihin sekä viranomaisten oikeutta velvoittaa toimittamaan lomakkeet sähköisesti. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/65/EU (1) 5 ja 7 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden satamiin saapuvien ja niistä lähtevien alusten ilmoitusmuodollisuuksien täyttäminen on 1 päivästä kesäkuuta 2015 alkaen hyväksyttävä yksinomaan sähköisesti keskitetyn palvelupisteen kautta ja että jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi paperimuodossa toimitettavat FAL-lomakkeet mainittuun päivämäärään asti. Direktiivissä 2010/65/EU säädetään myös, että unionin säädöksen mukaisesti vaadittavat tiedot on toimitettava sähköisesti 1 päivästä kesäkuuta 2015 alkaen. Vaatimus, jonka mukaan viisumin numero on tarvittaessa sisällytettävä miehistö- ja matkustajaluetteloihin, asetetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (2) liitteessä VI olevassa 3.1.2 kohdassa.

               (6)

               FAL-yleissopimuksen 8 artiklassa edellytetään, että FAL-yleissopimuksen sopimuspuolet, jotka havaitsevat, että jonkin FAL-yleissopimuksen normin noudattaminen on mahdotonta, tai jotka pitävät erityisistä syistä välttämättömänä hyväksyä tuosta normista poikkeavia asiakirjatietoihin kohdistuvia vaatimuksia tai menettelytapoja, tulee ilmoittaa näistä eroista pääsihteerille. Joissakin direktiivissä 2010/65/EU ja asetuksessa (EY) N:o 562/2006 säädetyissä vaatimuksissa asetetaan tiukempia velvoitteita kuin FAL-yleissopimuksessa määrätyissä asiaa koskevissa säännöissä ja niissä on näin ollen mainitun yleissopimuksen 8 artiklassa tarkoitettua eroavuutta, josta on ilmoitettava.

               (7)

               Marpol-yleissopimuksen liitteeseen IV tehtävillä muutoksilla on tarkoitus luoda oikeudellinen kehys, jolla pannaan täytäntöön MEPC 68:n yhteisymmärrys siitä, että sataman vastaanottolaitteiden saatavuudesta oli saatu riittävät ilmoitukset, jotta Itämeren erityisaluetta koskevat määräykset voisivat tulla voimaan, ja näin ollen voitaisiin vahvistaa päivämäärät, jolloin Itämeren kyseisen osan nimeäminen erityisalueeksi voi tulla voimaan mainittujen ilmoitusten mukaisesti. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (3) 4 artiklassa säädetään sataman vastaanottolaitteiden saatavuudesta, ja asia sisältyy myös IMO:n päätöslauselman MEPC.200(62) 12 a sääntöön, kun tarkoituksena on vähentää aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien, erityisesti laittomien päästöjen, päästämistä mereen unionin satamia käyttävistä aluksista.

               (8)

               SOLAS-yleissopimuksen II-2/13 sääntöön tehtävillä muutoksilla otetaan käyttöön uusiin ro-ro-matkustaja-aluksiin ja muihin matkustaja-aluksiin, joiden matkustajamäärä on yli 36, sovellettavia vaatimuksia poistumisteiden arvioinnista evakuointianalyysin avulla jo varhain suunnitteluprosessissa. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/45/EY (4) sovelletaan matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla. Kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisia. Direktiivi 2009/45/EY sisältää myös B-, C- ja D-luokan ro-ro-matkustaja-alusten poistumisteitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joista säädetään liitteessä I olevan II luvun B osan 6–1 kohdassa.

               (9)

               SOLAS-yleissopimuksen II-2/18 sääntöön tehtävät muutokset, jotka koskevat helikoptereiden laskeutumisalueita uusissa ro-ro-matkustaja-aluksissa, tekevät 31 päivänä toukokuuta 2012 päivätyssä, helikopteritilojen vaahtopalonsammutuslaitteiden hyväksymisen suuntaviivoja koskeneessa IMO:n kiertokirjeessä MSC.1/Circ.1431 olevista määräyksistä velvoittavia. Direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun B osan 18 säännössä säädetään, että helikopterikansilla varustettujen alusten on täytettävä SOLAS-yleissopimuksen vaatimukset, sellaisina kuin ne ovat tarkistettuina 1 päivänä tammikuuta 2003. Näitä määräyksiä on nyt tarkoitus muuttaa.

               (10)

               FSS-säännöstön 8 luvun tarkistuksen mukaan on kiinnitettävä erityistä huomiota järjestelmän valmistajan toimittamiin veden laatueritelmiin sisäisen korroosion ja sprinklereiden sisäisen tukkeutumisen estämiseksi. Direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, joka kattaa IMO:n päätöslauselmalla MSC.99(73) SOLAS-yleissopimuksen nojalla pakolliseksi tehdyn paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstön, vaatimusten mukaisia. Direktiivi 2009/45/EY sisältää lisäksi B-, C- ja D-luokan alusten palonsammutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joista säädetään liitteessä I olevan II-2 luvun A osan 4.5 ja 4.8 kohdassa.

               (11)

               FSS-säännöstön uudessa 17 luvussa tarkennetaan edelleen SOLAS-yleissopimuksen II-2 luvussa vaaditun mukaisesti helikopteritilojen vaahtopalonsammutuslaitteita koskevia eritelmiä. Direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, joka kattaa IMO:n päätöslauselmalla MSC.99(73) SOLAS-yleissopimuksen nojalla pakolliseksi tehdyn FSS-säännöstön, vaatimusten mukaisia. Direktiivi 2009/45/EY sisältää lisäksi yksityiskohtaiset säännöt B-, C- ja D-luokan alusten helikopteritiloja koskevista erityisvaatimuksista, joista säädetään liitteessä I olevan II luvun B osan 18 kohdassa.

               (12)

               Siltä osin kuin SOLAS-yleissopimuksen II-2/13 sääntöön ja II-2/18 sääntöön tehtävät muutokset, FSS-säännöstön 8 luvun tarkistus ja FSS-säännöstön uusi 17 luku voivat vaikuttaa direktiivin 2009/45/EY kotimaanmatkoilla liikennöiviä matkustaja-aluksia ja suurnopeusmatkustaja-aluksia koskeviin säännöksin, kyseiset muutokset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               (13)

               Vuoden 2011 ESP-säännöstön muutosten tarkoituksena on yhdenmukaistaa hyväksyttyihin laitoksiin liittyvän terminologian käyttöä. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012 (5) 5 ja 6 artiklassa velvoitetaan soveltamaan IMO:n kunnonarviointijärjestelmää, jäljempänä ’CAS-järjestelmä’, yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa, jäljempänä ’ESP-ohjelma’, täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.

               (14)

               Unioni ei ole IMO:n jäsen eikä asiaa koskevien yleissopimusten eikä säännöstöjen sopimuspuoli. Neuvoston on sen vuoksi tarpeen valtuuttaa jäsenvaltiot esittämään unionin kanta ja ilmaisemaan suostumuksensa tulla mainittujen muutosten sitomiksi siltä osin kuin nämä kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Unionin puolesta esitettävänä kantana IMO:n meriliikenteen helpottamiskomitean 40. istunnossa on hyväksyä IMO:n asiakirjassa FAL 40/3 olevien meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen tehtävien muutosten lopullinen hyväksyminen.
   2 artikla
   Unionin puolesta esitettävänä kantana IMO:n meriympäristön suojelukomitean 69. istunnossa on hyväksyä IMO:n asiakirjan MEPC 69/3/3 liitteessä olevien Marpol-yleissopimuksen liitteessä IV olevaan 1 ja 11 sääntöön tehtävien muutosten lopullinen hyväksyminen.
   3 artikla
   Unionin puolesta esitettävänä kantana IMO:n meriturvallisuuskomitean 96. istunnossa on hyväksyä seuraavat muutokset:

               —

               SOLAS-yleissopimuksen II-2/13 sääntö, sellaisena kuin muutokset vahvistetaan IMO:n asiakirjan MSC 95/22/add.2 liitteessä 14,

               —

               SOLAS-yleissopimuksen II-2/18 sääntö, sellaisena kuin muutokset vahvistetaan IMO:n asiakirjan SSE 2/20 liitteessä 2,

               —

               FSS-säännöstön 8 luku, sellaisena kuin muutokset vahvistetaan IMO:n asiakirjan 95/22/add.2 liitteessä 18 olevassa 1 kohdassa,

               —

               FSS-säännöstön 17 luku, sellaisena kuin muutokset vahvistetaan IMO:n asiakirjan 95/22/add.2 liitteessä 18 olevassa 2 kohdassa,

               —

               vuoden 2011 ESP-säännöstö, sellaisena kuin muutokset vahvistetaan IMO:n asiakirjan 95/22/add.2 liitteessä 15.

         4 artikla
   1.   Jäsenvaltiot, jotka ovat IMO:n jäseniä, esittävät 1 artiklassa, 2 ja 3 artiklassa esitetyn, unionin puolesta esitettävän kannan yhdessä unionin etujen mukaisesti.
   2.   Edellä 1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuihin kantoihin tehtävistä vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman erillistä neuvoston päätöstä.
   5 artikla
   Jäsenvaltiot valtuutetaan ilmaisemaan suostumuksensa tulla 1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen muutosten sitomiksi unionin etujen mukaisesti siltä osin kuin nuo muutokset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
   6 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. G. KOENDERS

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta (EUVL L 283, 29.10.2010, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 562/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa (EYVL L 332, 28.12.2000, s. 81).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3).


title: 2011/2/EU: Komission päätös, annettu 5 päivänä tammikuuta 2011 , Brasilian käyttöön ottamia tekstiilituotteiden tuontiin vaikuttavia toimenpiteitä koskevan tutkimusmenettelyn päättämisestä

text:
               6.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 3/7

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 5 päivänä tammikuuta 2011,
   Brasilian käyttöön ottamia tekstiilituotteiden tuontiin vaikuttavia toimenpiteitä koskevan tutkimusmenettelyn päättämisestä
   (2011/2/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELYN TAUSTA

               (1)

               Febeltex (Fédération Belge du Textile) teki 12 päivänä tammikuuta 1998 valituksen asetuksen (EY) N:o 3286/94 4 artiklan mukaisesti.

               (2)

               Valituksen tekijä väitti, että Euroopan yhteisön tekstiilituotteiden myyntiä Brasiliassa haittasivat erinäiset asetuksen (EY) N:o 3286/94 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kaupan esteet, mukaan luettuina ei-automaattinen tuontilisenssijärjestelmä sekä tapa, jolla järjestelmää toteutetaan, kuten pakolliset tuontimaksuehdot ja vähimmäistuontihinnat.

               (3)

               Kuultuaan asetuksella (EY) N:o 3286/94 perustettua neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävästi näyttöä, jonka perusteella voitiin aloittaa tutkimusmenettely asiaan liittyvien oikeudellisten kysymysten ja tosiasioiden tarkastelemiseksi. Tutkimusmenettely aloitettiin 27 päivänä helmikuuta 1998. (2)

         B.   TUTKIMUSMENETTELYN PÄÄTELMÄT

               (4)

               Tutkimusmenettelyn loppuraportti jaettiin EU:n jäsenvaltioille 9 päivänä marraskuuta 1998 pidetyssä neuvoa-antavan komitean kokouksessa.

               (5)

               Raportissa pääteltiin, että Brasilian ei-automaattinen tuontilisenssijärjestelmä, sellaisena kuin sitä sovelletaan vähimmäishintavaatimukseen yhdistettynä, vaikutti rikkovan seuraavia:

                           a)

                           tuontilisensioinnin menettelytavoista tehdyn WTO-sopimuksen 1, 3 ja 5 artikla, koska a) sen soveltaminen ei ole puolueetonta, b) sitä ei hallinnoida oikeudenmukaisella ja tasapuolisella tavalla, c) sillä ei pantu täytäntöön WTO:n kanssa yhteensopivia rajoituksia, joten sitä ei ollut laajuudeltaan ja kestoltaan rajattu täytäntöönpanon kohteena olevaan toimenpiteeseen ja d) sillä oli kauppaa rajoittavia ja vääristäviä lisävaikutuksia tuontiin. Lisäksi luetteloa tuotteista, joita ei-automaattinen lisenssijärjestelmä koskee, ei julkaistu ja minimihinnan alittavat tuontilisenssihakemukset jätettiin vaille virallista vastausta useiksi kuukausiksi;

                           b)

                           tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT 1994 -sopimuksen) X artiklan 1 ja 3 kohta, sillä ei-automaattista tuontilisenssijärjestelmää ei julkaistu eikä sitä sovellettu yhdenmukaisella, puolueettomalla ja kohtuullisella tavalla;

                           c)

                           GATT 1994 -sopimuksen XI artiklan 1 kohta, sillä vähimmäishintajärjestelmä oli muu rajoitus kuin tulli tai muu maksu, joka on saatettu voimaan minkä tahansa toisen sopimuspuolen alueen minkä tahansa tuotteen tuontiin sovellettavien tuontilisenssien avulla ilman mitään WTO:n sääntöjen mukaista perustelua.

         C.   MUUTOKSET TUTKIMUKSEN JÄLKEEN

               (6)

               Komissio päätti 17 päivänä maaliskuuta 1999 (3) aloittaa WTO:n riitojenratkaisumenettelyn. WTO-neuvottelut järjestettiin 19 päivänä marraskuuta 1999. Brasilia kielsi tässä yhteydessä kaikki väitteet, jotka koskivat vähimmäishintakäytäntöjä sekä tuontilisenssien että tullausarvon määrittämisen osalta, mutta myönsi, ettei se noudattanut useita WTO-velvoitteitaan, jotka koskevat sen tuontilisenssijärjestelmästä tiedottamista.

               (7)

               Näiden neuvottelujen tuloksena Brasilian tuontilisenssi- ja tullausarvon määrittämisjärjestelmiin tehtiin merkittäviä muutoksia ja yhteisön tuotannonalan pääsy Brasilian tekstiilituotemarkkinoille parantui. Brasilian tuontilisenssi- ja tullausarvon määrittämisjärjestelmissä oli kuitenkin edelleen useita piirteitä, joita oli muutettava, jotta Brasilia noudattaisi täysin asiaa koskevien WTO-sopimusten mukaisia velvoitteitaan.

               (8)

               Tämän vuoksi komissio päätti päätöksellä 2001/429/EY (4) keskeyttää edellä mainitun tutkimusmenettelyn kuuden kuukauden ajaksi ja samalla seurata Brasilian järjestelmän muutosten vaikutuksia.

               (9)

               Vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä oltiin useasti yhteydessä Brasilian viranomaisiin, jotta päästäisiin kummankin osapuolen hyväksyttävissä olevaan ratkaisuun. Euroopan yhteisö ja Brasilia allekirjoittavat 6 päivänä marraskuuta 2002 yhteistyömuistion tekstiilituotteiden markkinoille pääsyä koskevista järjestelyistä, jonka mukaisesti kumpikin osapuoli sopi pidättyvänsä tullien ulkopuolisten esteiden soveltamisesta. Yhteistyömuistiossa käsiteltiin myös tullausarvon määrittämiseen liittyvää ongelmaa.

               (10)

               Yhteistyömuistion allekirjoittamista seuranneiden yli seitsemän vuoden aikana komissiolle ei ole ilmoitettu mistään erityisistä ongelmista tai uusista esteistä, jotka liittyisivät tekstiilituotteiden markkinoille pääsyyn Brasiliassa.

         D.   PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

               (11)

               Edellä esitetyn tarkastelun perusteella katsotaan, että tutkimusmenettely on johtanut tyydyttävään tilanteeseen niiden esteiden osalta, jotka Febeltexin tekemässä valituksessa nimettiin. Edellä mainitun vuoksi tutkimusmenettely on päätettävä asetuksen (EY) N:o 3286/94 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               (12)

               Neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu tässä päätöksessä säädetyistä toimenpiteistä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Päätetään Brasilian käyttöön ottamia, tekstiilituotteiden tuontiin vaikuttavia toimenpiteitä koskeva tutkimusmenettely.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä tammikuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 349, 31.12.1994, s. 71.

      (2)  EYVL C 63, 27.2.1998, s. 2.

      (3)  EYVL L 86, 30.3.1999, s. 22.

      (4)  EYVL L 153, 8.6.2001, s. 30.