title: 2009/223/EY: Euroopan parlamentin päätös 22. huhtikuuta 2008 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lentoturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006

text:
               31.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 88/201

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   22. huhtikuuta 2008
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lentoturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006
   (2009/223/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan lentoturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2006 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan lentoturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2008 antaman suosituksen (5843/2008 — C6–0084/2008),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 20. helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (4) ja erityisesti sen 60 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A6–0118/2008),

               1.

               myöntää Euroopan lentoturvallisuusviraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan lentoturvallisuusviraston pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 261, 31.10.2007, s. 16.

      (2)  EUVL C 309, 19.12.2007, s. 47.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 88/202

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   22. huhtikuuta 2008
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan lentoturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2006
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan lentoturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2006 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan lentoturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viraston vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2008 antaman suosituksen (5843/2008 — C6–0084/2008),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 20. helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (4) ja erityisesti sen 60 artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A6–0118/2008),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on saanut riittävän varmuuden siitä, että varainhoitovuoden 2006 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 24. huhtikuuta 2007 Euroopan lentoturvallisuusviraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005 (6) ja päätökseen liitetyssä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           pani merkille, että toimintamenoihin kuuluvien maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen toteutusasteet olivat matalat (69 prosenttia ja 32 prosenttia) ja että edelliseltä varainhoitovuodelta siirrettyjen määrärahojen peruuntumisaste oli korkea,

                           —

                           pani merkille, että virasto ei onnistunut soveltamaan toimintojohtamista, vaikka siitä on säädetty viraston varainhoitoasetuksessa ja vaikka sitä sovelletaan yleisen talousarvion osalta tulosseurannan parantamiseksi,

                           —

                           pahoitteli, että hallintoneuvosto ei ollut hyväksynyt vuoden 2005 loppuun mennessä sisäisen tarkastuksen vähimmäisnormeja ja että virastolla ei vuoden 2005 lopussa edelleenkään ollut järjestelmää, jonka avulla varmistettaisiin, että palkkiot, joita se veloittaa asiakkailtaan suorittamistaan palveluista, olisivat riittävän suuria kyseisten palvelujen kustannusten kattamiseksi,

   Yleiset huomautukset, jotka koskevat EU:n virastoihin liittyviä yleisluonteisia kysymyksiä ja ovat näin merkityksellisiä myös kunkin viraston vastuuvapausmenettelyn kannalta

               1.

               toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastamien 24 viraston ja muun hajautetun erillisviraston talousarvioiden kokonaismäärä vuonna 2006 oli 1 080,5 miljoonaa euroa (suurin oli Euroopan jälleenrakennusviraston talousarvio, 271 miljoonaa euroa, ja pienin Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) talousarvio, viisi miljoonaa euroa);

               2.

               huomauttaa, että tilintarkastuksen ja nyt vastuuvapausmenettelyn kohteena olevien EU:n virastojen joukkoon kuuluu perinteisten sääntelyvirastojen lisäksi myös toimeenpanovirastoja, jotka on perustettu toteuttamaan tiettyjä ohjelmia, ja että menettely ulotetaan lähitulevaisuudessa koskemaan myös julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutena perustettuja yhteisyrityksiä (yhteiset teknologia-aloitteet);

               3.

               panee parlamentin osalta merkille, että vastuuvapausmenettelyn piiriin kuuluvien virastojen lukumäärä on kehittynyt seuraavasti: varainhoitovuonna 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 sääntelyvirastoa ja 2 toimeenpanovirastoa (joihin ei ole laskettu mukaan kahta virastoa, joiden tilit Euroopan tilintarkastustuomioistuin tarkastaa mutta jotka kuuluvat sisäisen vastuuvapausmenettelyn piiriin);

               4.

               toteaa näin ollen, että tarkastus- ja vastuuvapausmenettelystä on tullut raskas ja kohtuuton suhteessa virastojen ja hajautettujen erillisvirastojen talousarvioiden suhteelliseen osuuteen; kehottaa asiasta vastaavaa valiokuntaa tarkastelemaan vastuuvapausmenettelyä laajasti uudelleen virastojen ja hajautettujen erillisvirastojen suhteen yksinkertaisemman ja rationaalisemman lähestymistavan laatimiseksi ottaen huomioon, että virastojen määrä kasvaa jatkuvasti ja että niistä jokainen tarvitsee tulevina vuosina erillisen vastuuvapautta koskevan mietinnön;

         Periaatteelliset huomautukset

               5.

               vaatii komissiota esittämään ennen uuden viraston perustamista tai olemassa olevan viraston uudistamista selkeät selvitykset seuraavista tekijöistä: viraston tyyppi, viraston tavoitteet, sisäinen hallintorakenne, tuotteet, palvelut, keskeiset menettelyt, kohderyhmä, viraston asiakkaat ja sidosryhmät, muodolliset suhteet ulkopuolisiin toimijoihin, talousarviovastuu, varainhoidon suunnittelu sekä henkilöstö ja henkilöstöpolitiikka;

               6.

               esittää, että kunkin viraston on noudatettava vuosittaista tulossopimusta, jonka asianomainen virasto ja asiasta vastaava pääosasto ovat laatineet ja jonka olisi sisällettävä tulevan vuoden päätavoitteet, rahoituskehys sekä selkeät indikaattorit tuloksen mittaamiseksi;

               7.

               vaatii, että tilintarkastustuomioistuin tai muu riippumaton tilintarkastaja tarkastaa virastojen toiminnan säännöllisesti (ja tapauskohtaisesti); katsoo, että tarkastusta ei pitäisi rajoittaa varainhoidon perinteisiin osatekijöihin ja julkisten varojen asianmukaiseen käyttöön vaan tarkastuksen olisi katettava myös hallinnon vaikuttavuus ja tehokkuus ja siinä olisi esitettävä arvostelu kunkin viraston varainhoidosta;

               8.

               katsoo, että tekniset vähennykset olisi tehtävä avoimina olevien virkojen perusteella, jos virasto yliarvioi jatkuvasti omat budjettitarpeensa; katsoo tämän johtavan pitkällä aikavälillä siihen, että virastoilla on vähemmän käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja, mikä samalla merkitsee hallintokustannusten vähenemistä;

               9.

               pitää vakavana ongelmana, että useita virastoja arvostellaan muun muassa julkisia hankintoja koskevien sääntöjen, varainhoitoasetuksen ja henkilöstösääntöjen noudattamatta jättämisestä; katsoo tämän johtuvan lähinnä siitä, että useimmat säännökset ja varainhoitoasetus on räätälöity isommille toimielimille ja että useimmilla pienillä virastoilla ei ole tarvittavia vähimmäisresursseja näiden sääntelyvaatimusten toteuttamista varten; pyytää sen vuoksi komissiota pyrkimään nopeaan ratkaisuun, jolla tehokkuutta parannetaan ryhmittämällä yhteen eri virastojen hallinnolliset toiminnot tällaisten vähimmäisresurssien saavuttamiseksi (virastojen toimintaa sääntelevät perusasetukset ja niiden talousarvion riippumattomuus huomioon ottaen), tai laatimaan kiireellisesti virastoja koskevat erityiset säännöt (erityisesti täytäntöönpanosäännöt), joiden avulla ne voivat noudattaa vaatimuksia täysimääräisesti;

               10.

               vaatii, että laatiessaan alustavaa talousarvioesitystä komissio ottaa huomioon kunkin viraston tulokset talousarvion toteuttamisessa aikaisempina vuosina, erityisesti vuonna n-1, ja tarkistaa asianomaisen viraston pyytämiä määrärahoja sen mukaisesti; pyytää asiasta vastaavaa valiokuntaansa kunnioittamaan mainittua tarkistamista, ja jos komissio ei tarkista määrärahoja, tarkistamaan itse kyseisiä määrärahoja siten, että ne ovat sellaisella todenmukaisella tasolla, joka vastaa asianomaisen viraston hyödyntämiskykyä ja täytäntöönpanovalmiuksia;

               11.

               muistuttaa kehottaneensa varainhoitovuotta 2005 koskeneen vastuuvapauspäätöksensä yhteydessä komissiota esittämään viiden vuoden välein selvityksen kunkin toiminnassa olevan erillisviraston tuottamasta lisäarvosta; kehottaa kaikkia asianomaisia toimielimiä toteuttamaan tarvittavat toimet, jos jonkin erillisviraston ei todeta tuottavan lisäarvoa, ja muuttamaan kyseisen erillisviraston tehtävää tai lakkauttamaan viraston; panee merkille, että vuonna 2007 komissio ei toteuttanut yhtäkään arviointia; kehottaa, komissiota esittämään vähintään viisi tällaista arviointia ennen varainhoitovuotta 2007 koskevan vastuuvapauden myöntämistä alkaen vanhimmista virastoista;

               12.

               katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen suositukset olisi pantava täytäntöön viipymättä ja että virastoille olisi maksettava tukia suhteessa niiden todellisiin käteisvarojen tarpeisiin; katsoo lisäksi, että yleiseen varainhoitoasetukseen tehtävät muutokset olisi sisällytettävä virastoja koskevaan varainhoidon puiteasetukseen ja kunkin viraston erityiseen varainhoitoasetukseen;

         Raportointitietojen esittäminen

               13.

               toteaa, että virastojen kesken ei ole olemassa vakiolähestymistapaa siihen, kuinka virastot esittelevät toimintansa kyseisen varainhoitovuoden ajalta sekä tilinsä ja kertomukset talousarvio- ja varainhallinnosta, eikä siihen, olisiko viraston johtajan laadittava tarkastuslausuma; panee merkille, että kaikki virastot eivät ole erottaneet selvästi toisistaan a) viraston työn esittelyä kansalaisille ja b) teknistä raportointia talousarvio- ja varainhallinnosta;

               14.

               toteaa, että vaikka komission ohjeissa toimintakertomusten laatimisesta ei nimenomaisesti vaadita virastoja laatimaan tarkastuslausumaa, monet johtajat ovat kuitenkin tehneet niin vuoden 2006 osalta, ja yhdessä tapauksessa lausuma sisältää tärkeän varauman;

               15.

               palauttaa mieliin 12. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman (7) 26 kohdan, jossa se pyysi virastojen johtajia liittämään vastedes vuotuiseen toimintakertomukseensa, joka esitetään yhdessä taloutta ja hallintoa koskevien tietojen kanssa, lausuman toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, joka on samanlainen kuin komission pääjohtajien allekirjoittamat lausumat;

               16.

               kehottaa komissiota muuttamaan ohjeitaan virastoille vastaavasti;

               17.

               esittää lisäksi, että komissio tekisi yhteistyötä virastojen kanssa ja pyrkisi laatimaan yhtenäisen, kaikkiin virastoihin ja hajautettuihin erillisvirastoihin sovellettavan mallin, jossa erotetaan selvästi toisistaan

                           —

                           suurelle yleisölle tarkoitettu vuosikertomus elimen toimista, työstä ja saavutuksista,

                           —

                           tilinpäätös ja selvitys talousarvion toteuttamisesta,

                           —

                           komission pääjohtajien toimintakertomusten kaltainen toimintakertomus,

                           —

                           viraston johtajan allekirjoittama tarkastuslausuma sekä mahdolliset varaumat tai huomiot, joihin johtaja pitää tarpeellisena kiinnittää vastuuvapauden myöntävän viranomaisen huomiota;

         Tilintarkastustuomioistuimen yleiset havainnot

               18.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon (vuosikertomuksen 10.29 kohta (8)), että komission yhteisön talousarviosta suorittamien avustusten kohdentaminen ei pohjaudu riittävän perusteltuihin arvioihin virastojen käteisvarojen tarpeesta ja että tämän vuoksi, ja seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettyjen määrärahojen määrästä johtuen, virastoilla on hallussaan huomattavan paljon käteisvaroja; panee merkille myös tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, että virastoille olisi suoritettava avustuksia suhteessa niiden todellisiin käteisvarojen tarpeisiin;

               19.

               panee merkille, että neljätoista virastoa ei ollut vielä vuoden 2006 loppuun mennessä ottanut käyttöön ABAC-kirjanpitojärjestelmää (vuosikertomuksen 10.31 kohdan alaviite);

               20.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen (vuosikertomuksen 1.25 kohta), jonka mukaan jotkin virastot kirjaavat käyttämättä jääneisiin lomapäiviin liittyvän menojäämän; toteaa, että tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt varauksin tarkastuslausuman kolmen viraston osalta (Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop), Euroopan poliisiakatemia (CEPOL) ja Euroopan rautatievirasto) varainhoitovuoden 2006 osalta (vuonna 2005: Cedefop, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, Euroopan jälleenrakennusvirasto);

         Sisäinen tarkastus

               21.

               palauttaa mieliin, että varainhoitoasetuksen 185 artiklan 3 kohdan mukaan komission sisäinen tarkastaja on myös yhteisön talousarviosta avustusta saavien sääntelyvirastojen sisäinen tarkastaja; huomauttaa, että sisäinen tarkastaja antaa kertomukset kunkin viraston johtokunnalle ja johtajalle;

               22.

               kiinnittää huomiota sisäisen tarkastuksen vuosikertomukseen vuodelta 2006 sisältyvään varaumaan, joka kuuluu seuraavasti:
               ”Komission sisäinen tarkastaja ei henkilöstöresurssien puutteen takia pysty täyttämään asianmukaisesti varainhoitoasetuksen 185 artiklassa säädettyä velvollisuuttaan yhteisön elinten sisäisenä tarkastajana.”;

               23.

               panee kuitenkin merkille sisäisen tarkastajan vuoden 2006 toimintakertomukseen sisältyvän huomautuksen, jonka mukaan vuodesta 2007 lähtien komission sisäisen tarkastuksen osastolle myönnettyjen lisähenkilöstöresurssien myötä kaikissa toiminnassa olevissa sääntelyvirastoissa tehdään sisäinen tarkastus vuosittain;

               24.

               panee merkille, että niiden sääntely- ja toimeenpanovirastojen ja yhteisyritysten lukumäärä, jotka sisäisen tarkastuksen on tarkastettava varainhoitoasetuksen 185 artiklan mukaisesti, kasvaa jatkuvasti; kehottaa komissiota tiedottamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle, onko sisäisellä tarkastuksella käytettävissään riittävästi henkilöstöresursseja suorittamaan vuotuisen tarkastuksen kaikissa näissä elimissä tulevina vuosina;

               25.

               huomauttaa, että asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 72 artiklan 5 kohdan mukaisesti kunkin viraston on toimitettava vuosittain vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle ja komissiolle johtajan laatima kertomus, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastajan tekemien tarkastusten määrästä ja tyypistä, annetuista suosituksista ja näiden suositusten johdosta toteutetuista jatkotoimista; pyytää virastoja ilmoittamaan, onko näin toimittu, ja jos on, niin millä tavoin asia on hoidettu;

               26.

               panee merkille, mitä tulee etenkin pienten virastojen valmiuteen toteuttaa sisäisiä tarkastuksia, sisäisen tarkastajan Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle 14. syyskuuta 2006 tekemän ehdotuksen, jonka mukaan olisi sallittava, että pienet virastot toteuttavat sisäisen tarkastuksen ostopalveluna yksityiseltä sektorilta;

         Virastojen arviointi

               27.

               palauttaa mieliin parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman (9), josta sovittiin neuvottelumenettelyssä ennen 13. heinäkuuta 2007 pidettyä ECOFIN-neuvoston kokousta ja jossa pyydettiin toimittamaan i) luettelo virastoista, joiden tilit komissio aikoo tarkastaa ja ii) luettelo virastoista, joiden tilit on jo tarkastettu, sekä yhteenveto tärkeimmistä havainnoista;

         Kurinpitomenettelyt

               28.

               toteaa, että kokonsa vuoksi yksittäisille virastoille on vaikeaa perustaa tilapäisiä kurinpitolautakuntia, jotka koostuvat sopivaa uravaihetta edustavista henkilöstön jäsenistä, ja että komission tutkinta- ja kurinpitoelimellä (IDOC) ei ole toimivaltaa virastojen suhteen; kehottaa virastoja harkitsemaan virastojen välisen kurinpitolautakunnan perustamista;

         Luonnos toimielinten väliseksi sopimukseksi

               29.

               palauttaa mieliin komission esittämän luonnoksen toimielinten väliseksi sopimukseksi Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehyksestä (KOM(2005) 59), jonka tarkoituksena oli vahvistaa Euroopan unionin sääntelyvirastojen perustamista, rakennetta, toimintaa, arviointia ja valvontaa koskeva horisontaalinen kehys; pitää luonnosta asianmukaisena aloitteena pyrittäessä järkeistämään virastojen perustamista ja toimintaa; panee merkille komission hallintosaavutuksista vuonna 2006 laaditussa yhteenvedossa esitetyn toteamuksen (KOM(2007) 274, 3.1 luku), että vaikka neuvottelut keskeytyivät ehdotuksen julkaisemisen jälkeen, vuoden 2006 lopulla asiasta käynnistettiin uudelleen keskustelu neuvostossa; pitää valitettavana, että hyväksymisen suhteen ei ole pystytty edistymään enempää;

               30.

               panee tästä syystä tyytyväisenä merkille komission lupauksen, että se esittää tiedonannon sääntelyvirastojen tulevaisuudesta vuoden 2008 aikana;

         Omarahoitteiset virastot

               31.

               palauttaa mieliin, että kahdessa omarahoitteisessa virastossa hallintoneuvosto myöntää vastuuvapauden viraston johtajalle; panee merkille kummankin viraston merkittävät yhteenlasketut ylijäämät, jotka ovat kertyneet maksuista saatavista tuloista ja siirtyneet edellisiltä vuosilta:

                           —

                           sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston käteisvarat ja muut rahavarat: 281 miljoonaa euroa (10),

                           —

                           yhteisön kasvilajikeviraston käteisvarat ja muut rahavarat: 18 miljoonaa euroa (11);

         Erityiset huomautukset

               32.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen todenneen vuotta 2006 koskevassa kertomuksessaan, että vuoden 2006 lopussa II osaston (hallintomenot) kohdalla seuraavalle varainhoitovuodelle siirrettyjen määrärahojen osuus sitoumuksista oli noin 40 prosenttia ja III osaston (jaksottamattomat toimintamenot) kohdalla noin 50 prosenttia, ja että näiden osastojen määrärahoista peruuntui yli 15 prosenttia;

               33.

               panee merkille viraston vastauksen, jossa todetaan, että siirrettyjen määrärahojen osuus oli korkea vuonna 2006, koska viraston oli edelleen ulkoistettava yli puolet tehtävistään jäsenvaltioiden kansallisille ilmailuviranomaisille, ja että huomattavaa osaa laskuista ei ollut vielä saatu vuoden loppuun mennessä;

               34.

               ilmaisee huolensa tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, jonka mukaan sertifiointitoiminnan osalta vuonna 2006 viraston kustannusanalyysijärjestelmästä kävi ilmi, että menot olivat noin 48 miljoonaa euroa ja tulot noin 35 miljoonaa euroa;

               35.

               panee merkille, että virastolle osoitettiin 31,9 miljoonaa euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta varainhoitovuodeksi 2006;

               36.

               panee merkille tilintarkastustuomioistuimen vaatimuksen, jonka mukaan sen on yhteistyössä komission kanssa tarkistettava nykyinen maksujärjestelmä varmistaakseen, että viraston sertifiointitoiminnasta aiheutuvat menot ovat perusteltuja ja että ne katetaan sen maksuista saaduilla tuloilla;

               37.

               kehottaa virastoa ja komissiota tarkastamaan viraston kustannusrakennetta saattaakseen sertifiointitoimien kustannukset ja niistä saatavat tulot tasapainoon;

               38.

               panee merkille viraston vastauksen, jonka mukaan maksuja ja palkkioita koskevan uuden asetuksen (komission asetus (EY) N:o 593/2007 (12)), joka tuli voimaan 1. kesäkuuta 2007, seurauksena pitäisi syntyä riittävästi tuloja sertifiointitoiminnan kustannusten kattamiseen;

               39.

               panee merkille, että viraston taseessa lyhytaikaisten saamisten määrä oli noin 14 miljoonaa euroa, joista 20 prosenttia oli ollut saamatta yli kolme kuukautta; kehottaa virastoa panemaan täytäntöön tehokkaan perintäjärjestelmän ja sisällyttämään siihen mahdollisesti viivästyskorkojen perimisen myöhästyneiltä maksuilta;

               40.

               panee merkille, että vuoden 2006 tilinpäätöksen mukaan 5,05 miljoonaa euroa on merkitty komissiolle takaisin maksettavaksi velaksi;

               41.

               panee merkille tulojen ja menojen hyväksyjän antaman tarkastuslausuman sisältämän toteamuksen, että sisäisen tarkastajan heinäkuussa 2006 suorittaman tarkastuksen jälkeen on ryhdytty asianmukaisiin toimenpiteisiin pääasiallisten suositusten noudattamiseksi;

               42.

               panee merkille viraston vuotuisen toimintakertomuksen sisältämän toteamuksen, että viraston toimintabudjettia heikentävä epävarmuus on jatkunut, mikä pääasiassa johtuu maksuista ja palkkioista saaduista vähäisistä tuloista; alijäämä katettiin yhteisön tuella, mutta tällä oli seurauksia niihin viraston toimintoihin, joita kyseisellä tuella rahoitettiin;

               43.

               panee kuitenkin merkille, että vuonna 2006 virastolla oli huomattava määrä palkkaluokkaan AD6 ja AD7 kuuluvia avoimia virkoja.

      (1)  EUVL C 261, 31.10.2007, s. 16.

      (2)  EUVL C 309, 19.12.2007, s. 47.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 187, 15.7.2008, s. 156.

      (7)  Euroopan parlamentin päätöslauselma, joka sisältää huomautukset päätökseen myöntää vastuuvapaus Euroopan lentoturvallisuusviraston pääjohtajalle talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2003 (EUVL L 196, 27.7.2005, s. 145).

      (8)  EUVL C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (9)  Neuvoston asiakirja DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Kertomus sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 ja viraston vastaukset (EUVL C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (11)  Kertomus yhteisön kasvilajikeviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2006 sekä viraston vastaukset (EUVL C 309, 19.12.2007, s. 135).

      (12)  EUVL L 140, 1.6.2007, s. 3.


title: Komission päätös, annettu 13 päivänä tammikuuta 2017, Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston tiettyjen jäsenten nimittämisestä

text:
               14.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/2

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 13 päivänä tammikuuta 2017,
   Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston tiettyjen jäsenten nimittämisestä
   (2017/C 13/02)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti 2020” (2014–2020) täytäntöönpanoa koskevasta erityisohjelmasta ja päätösten 2006/971/EY, 2006/972/EY, 2006/973/EY, 2006/974/EY ja 2006/975/EY kumoamisesta 3 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/743/EU (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               1)

               Komissio perusti päätöksellä C(2013)8915 (2) (sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna päätöksellä C(2015)58 (3)) Euroopan tutkimusneuvoston, jäljempänä ’ERC’, 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi panemaan täytäntöön ne I osaan ”Huipputason tiede” sisältyvät toimet, jotka liittyvät päätöksen 2013/743/EU 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun erityistavoitteeseen ”Euroopan tutkimusneuvosto (ERC)”.

               2)

               ERC koostuu päätöksen 2013/743/EU 7 artiklassa säädetystä riippumattomasta tieteellisestä neuvostosta ja mainitun päätöksen 8 artiklassa säädetystä erityisestä täytäntöönpanorakenteesta.

               3)

               Päätöksen C(2013)8915 2 artiklan 1 kohdan mukaan tieteellinen neuvosto muodostuu ERC:n puheenjohtajasta ja 21 jäsenestä.

               4)

               Päätöksen 2013/743/EU 7 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan tieteellisen neuvoston jäsenten toimikausi on rajoitettu neljään vuoteen, joka voidaan uusia kerran. Jäsenet olisi nimitettävä siten, että varmistetaan tieteellisen neuvoston työn jatkuvuus.

               5)

               Yhden tieteellisen neuvoston jäsenen toinen toimikausi päättyy.

               6)

               Seitsemän tieteellisen neuvoston jäsenen ensimmäinen toimikausi päättyy, ja kolmen jäsenen toimikautta ei jatketa.

               7)

               Päätöksen 2013/743/EU 7 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan komissio nimittää tieteellisen neuvoston jäsenet sen jälkeen, kun heidät on valittu tieteellisen neuvoston kanssa sovitulla riippumattomalla ja avoimella menettelyllä, johon sisältyy tiedeyhteisön kuuleminen sekä Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettava selvitys. Tätä varten on perustettu pysyvä valintalautakunta, joka valitsee Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston jäsenet. Valintalautakunta on antanut komissiolle tieteellisen neuvoston neljän uuden jäsenen nimittämistä ja neljän nykyisen jäsenen ensimmäisen toimikauden uusimista koskevia suosituksia, jotka on hyväksytty,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimitetään professori Paola BOVOLENTA ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi ensimmäiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.
   Nimitetään professori Eveline CRONE ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi ensimmäiselle toimikaudelle, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2017 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.
   Nimitetään professori Andrzej JAJSZCZYK ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi ensimmäiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.
   Nimitetään professori Giulio SUPERTI-FURGA ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi ensimmäiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.
   Nimitetään professori Klaus BOCK ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi toiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2018.
   Nimitetään professori Athene DONALD ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi toiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2018.
   Nimitetään professori Eva KONDOROSI ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi toiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2018.
   Nimitetään professori Reinhilde VEUGELERS ERC:n tieteellisen neuvoston jäseneksi toiselle toimikaudelle, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2018.
   2 artikla
   ERC:n tieteellisen neuvoston jäsenet luetellaan tämän päätöksen liitteessä.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2017.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä tammikuuta 2017.

            Komission puolesta

         Carlos MOEDAS

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 965.

      (2)  Komission päätös C(2013) 8915, annettu 12 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan tutkimusneuvoston perustamisesta (EUVL C 373, 20.12.2013, s. 23).

      (3)  Komission päätös C(2015) 58, annettu 17 päivänä helmikuuta 2015, Euroopan tutkimusneuvoston perustamisesta annetun päätöksen C(2013) 8915 muuttamisesta (EUVL C 58, 18.2.2015, s. 3).

      LIITE
      ERC:n tieteellisen neuvoston jäsenet

                  Nimi ja laitos

                  Toimikauden päättymispäivä

                  Klaus BOCK, Danish National Research Foundation

                  31. joulukuuta 2018

                  Paola BOVOLENTA, Universidad Autónoma de Madrid

                  31. joulukuuta 2020

                  Margaret BUCKINGHAM, Pasteur Institute, Paris

                  30. kesäkuuta 2019

                  Christopher CLARK, University of Cambridge

                  31. joulukuuta 2019

                  Eveline CRONE, Leiden University

                  31. joulukuuta 2020

                  Athene DONALD, University of Cambridge

                  31. joulukuuta 2018

                  Andrzej JAJSZCZYK, AGH University of Science and Technology, Krakow

                  31. joulukuuta 2020

                  Tomas JUNGWIRTH, Academy of Sciences of the Czech Republic

                  31. joulukuuta 2018

                  Eva KONDOROSI, Hungarian Academy of Sciences

                  31. joulukuuta 2018

                  Michael KRAMER, Max Planck Institute for Radio Astronomy, Bonn

                  30. kesäkuuta 2019

                  Kurt MEHLHORN, Max-Planck Institute for Informatics, Saarbrücken

                  30. kesäkuuta 2020

                  Barbara ROMANOWICZ, Berkeley Seismological Laboratory

                  31. joulukuuta 2019

                  Nils Christian STENSETH, University of Oslo

                  31. joulukuuta 2017

                  Martin STOKHOF, University of Amsterdam

                  31. joulukuuta 2017

                  Giulio SUPERTI-FURGA, Research Center for Molecular Medicine of the Austrian Academy of Sciences

                  31. joulukuuta 2020

                  Nektarios TAVERNARAKIS, Institute of Molecular Biology and Biotechnology, Foundation for Research and Technology – Hellas

                  30. kesäkuuta 2020

                  Janet THORNTON, European Bioinformatics Institute (EMBL-EBI) European Molecular Biology Laboratory

                  31. joulukuuta 2018

                  Isabelle VERNOS, Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats, Barcelona

                  30. kesäkuuta 2019

                  Reinhilde VEUGELERS, Catholic University of Leuven

                  31. joulukuuta 2018

                  Michel WIEVIORKA, Centre for Sociological Analysis and Intervention, Paris

                  31. joulukuuta 2017

                  Fabio ZWIRNER, University of Padova

                  31. joulukuuta 2018


title: Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2017/102, annettu 11 päivänä tammikuuta 2017, omaisuusvakuudellisten arvopaperien osto-ohjelman toteutuksesta annetun päätöksen (EU) 2015/5 muuttamisesta (EKP/2017/3)

text:
               20.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 16/55

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS (EU) 2017/102,
   annettu 11 päivänä tammikuuta 2017,
   omaisuusvakuudellisten arvopaperien osto-ohjelman toteutuksesta annetun päätöksen (EU) 2015/5 muuttamisesta (EKP/2017/3)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 12.1 artiklan toisen alakohdan luettuna yhdessä 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan ja 18.1 artiklan kanssa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2015/5 (EKP/2014/45) (1) perustettiin omaisuusvakuudellisten arvopapereiden osto-ohjelma (jäljempänä ’ABSPP-ohjelma’). ABSPP-ohjelma muodostaa yhdessä katettuja joukkolainoja koskevan kolmannen osto-ohjelman, jälkimarkkinoilla toteutettava julkisen sektorin omaisuuserien osto-ohjelman ja yrityssektorin osto-ohjelman kanssa laajennetun omaisuuserien osto-ohjelman (jäljempänä ’APP-ohjelma’). APP-ohjelman tarkoituksena on parantaa edelleen rahapolitiikan välittymistä, edistää luotonantoa euroalueen taloudelle, helpottaa kotitalouksien ja yritysten lainanoton ehtoja sekä osaltaan vaikuttaa inflaatiovauhdin palautumiseen tasolle, joka on hintavakauden säilyttämiseen tähtäävän Euroopan keskuspankin (EKP) ensisijaisen tavoitteen mukaisesti keskipitkällä aikavälillä lähellä kahta prosenttia mutta hieman alle sen.

               (2)

               Omaisuuserien ostot APP-ohjelman puitteissa on oikeasuhteinen toimenpide hintakehitysnäkymiin liittyvien riskien pienentämiseksi, sillä se helpottaa edelleen rahatalouden ja rahoitusmarkkinoiden olosuhteita, mukaan lukien euroalueen yritysten ja kotitalouksien lainanoton kannalta merkityksellisiä olosuhteita, ja tukee näin euroalueen kokonaiskulutusta ja kokonaisinvestointeja, mikä viime kädessä vaikuttaa inflaatiovauhdin palautumiseen lähelle kahta prosenttia mutta alle sen keskipitkällä aikavälillä. APP-ohjelma on täysin sopusoinnussa eurojärjestelmän keskuspankeille perussopimuksesta johtuvien velvoitteiden kanssa, mukaan lukien keskuspankkirahoitusta koskeva kielto, eikä se heikennä eurojärjestelmän avoimen markkinatalouden ja vapaan kilpailun periaatteiden mukaista toimintaa.

               (3)

               EKP:n neuvosto päätti 8 päivänä joulukuuta 2016 hintavakauden säilyttämistä koskevan tehtävänsä mukaisesti muuttaa APP-ohjelman tiettyjä parametrejä APP-ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Muutokset ovat linjassa EKP:n neuvostolle kuuluvan rahapoliittisen tehtävän kanssa, ovat täysin sopusoinnussa eurojärjestelmän keskuspankeille perussopimuksista johtuvien velvoitteiden kanssa ja heijastavat asianmukaisesti riskienhallintaan liittyviä näkökohtia.

               (4)

               Tarkemmin sanoen APP-ohjelman mukaisten ostojen suunniteltua aikaväliä olisi pidennettävä joulukuun 2017 loppuun saakka tai tarvittaessa pitempään, ja joka tapauksessa siihen saakka, kunnes EKP:n neuvosto havaitsee inflaatiovauhdissa kestävän korjausliikkeen kohti tasoa, joka on sen keskipitkän aikavälin tavoitteen mukainen eli lähellä kahta prosenttia mutta hieman sen alle.

               (5)

               APP-ohjelman puitteissa markkinoille tarjottavan likviditeetin määrä yhteenlasketuissa kuukausittaisissa ostoissa tulisi edelleen olla 80 miljardia euroa maaliskuun 2017 loppuun saakka. Yhteenlaskettujen kuukausittaisten ostojen olisi oltava 60 miljardia euroa huhtikuusta 2017 joulukuun 2017 loppuun, tai tarvittaessa pidempään ja joka tapauksessa niin kauan, kunnes EKP:n neuvosto havaitsee inflaatiokehityksessä inflaatiotavoitteensa mukaisen kestävän muutoksen. Jos talousnäkymät tulevat epäsuotuisemmiksi tai jos rahoitusmarkkinoiden olosuhteet eivät ole sopusoinnussa inflaatiovauhdin kestävän korjausliikkeen kanssa, EKP:n neuvosto aikoo laajentaa ohjelmaa sen keston tai koon osalta.

               (6)

               APP-ohjelman ostojen jatkuvan moitteettoman täytäntöönpanon tukemiseksi sen suunnitellun keston ajan, APP-ohjelman puitteissa olisi siinä määrin kuin se on välttämätöntä sallittava sellaisten arvopaperien ostot, joiden kokonaistuottoprosentti alittaa EKP:n talletuskoron.

               (7)

               Päätös (EU) 2015/5 (EKP/2014/45) olisi näin ollen muutettava vastaavasti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutos
   Lisätään päätöksen (EU) 2015/5 (EKP/2014/45) 2 artiklaan 10 alakohta seuraavasti:

                  ”10)

                  Sallittuja ovat sellaisten nimellisarvoisten omaisuusvakuudellisten arvopaperien ostot, joiden negatiivinen (tai huonoin) kokonaistuottoprosentti on yhtä suuri kuin talletuskorko tai ylittää sen. Sellaisten nimellisarvoisten omaisuusvakuudellisten arvopaperien ostot, joiden negatiivinen (tai huonoin) kokonaistuottoprosentti alittaa talletuskoron, ovat sallittuja siinä määrin kuin ne ovat välttämättömiä.”

   2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 13 päivänä tammikuuta 2017.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 11 päivänä tammikuuta 2017.

            EKP:n neuvoston puolesta

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2015/5, annettu 19 päivänä marraskuuta 2014, omaisuusvakuudellisten arvopaperien osto-ohjelman toteutuksesta (EKP/2014/45) (EUVL L 1, 6.1.2015, s. 4).


title: 2004/929/EY: Komission päätös, tehty 22 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan yhteisöjen virkamiesten sekä sopimussuhteisten ja väliaikaisten toimihenkilöiden, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, ja eräiden jossakin kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta enintään 15 kuukauden ajan liittymisen jälkeen toimessa pysyvien virkamiesten palkkoihin 1 päivästä helmikuuta, 1 päivästä maaliskuuta, 1 päivästä huhtikuuta, 1 päivästä toukokuuta ja 1 päivästä kesäkuuta 2004 alkaen sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta

text:
               31.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 396/49

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 22 päivänä joulukuuta 2004,
   Euroopan yhteisöjen virkamiesten sekä sopimussuhteisten ja väliaikaisten toimihenkilöiden, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, ja eräiden jossakin kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta enintään 15 kuukauden ajan liittymisen jälkeen toimessa pysyvien virkamiesten palkkoihin 1 päivästä helmikuuta, 1 päivästä maaliskuuta, 1 päivästä huhtikuuta, 1 päivästä toukokuuta ja 1 päivästä kesäkuuta 2004 alkaen sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta
   (2004/929/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja näiden yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot, jotka vahvistetaan asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (1) ja erityisesti niiden liitteessä X olevan 13 artiklan toisen kohdan,
   ottaa huomioon kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 33 artiklan 4 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1785/2004 (2) vahvistettiin viimeistä kertaa vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 13 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti korjauskertoimet, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen sellaisten Euroopan yhteisöjen virkamiesten asemamaan valuuttana maksettuihin palkkoihin, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa.

               (2)

               Eräitä korjauskertoimia olisi mukautettava henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 13 artiklan toisen kohdan mukaisesti 1 päivästä helmikuuta, 1 päivästä maaliskuuta, 1 päivästä huhtikuuta, 1 päivästä toukokuuta ja 1 päivästä kesäkuuta 2004 alkaen, koska komissiolla olevien tilastotietojen mukaan asianomaisen korjauskertoimen ja valuuttakurssin perusteella lasketut elinkustannukset ovat eräissä kolmansissa maissa muuttuneet yli viisi prosenttia siitä, kun se vahvistettiin tai mukautettiin viimeksi,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Euroopan yhteisöjen virkamiesten sekä sopimussuhteisten ja väliaikaisten toimihenkilöiden, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, ja eräiden jossakin kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta enintään 15 kuukauden ajan liittymisen jälkeen toimessa pysyvien virkamiesten asemapaikan valuuttana maksettaviin palkkoihin sovellettavat korjauskertoimet mukautetaan liitteessä esitetyllä tavalla 1 päivästä helmikuuta, 1 päivästä maaliskuuta, 1 päivästä huhtikuuta, 1 päivästä toukokuuta ja 1 päivästä kesäkuuta 2004 alkaen.
   Palkkojen laskemisessa käytettävä valuuttakurssi vahvistetaan rahoitusasetuksen soveltamissääntöjen mukaisesti käyttäen ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuna päivänä voimassa ollutta kurssia.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2004.

            Komission puolesta

         Benita FERRERO-WALDNER

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 857/2004 (EUVL L 161, 30.4.2004, s. 11).

      (2)  EUVL L 317, 16.10.2004, s. 1.

      LIITE

                  Asemamaa

                  Korjauskertoimet
                  helmikuu 2004

                  Dominikaaninen tasavalta

                  33,1

                  Suriname

                  49,3

                  Zimbabwe

                  31,9

                  Asemamaa

                  Korjauskertoimet
                  maaliskuu 2004

                  Dominikaaninen tasavalta

                  38,9

                  Zimbabwe

                  33,5

                  Asemamaa

                  Korjauskertoimet
                  huhtikuu 2004

                  Dominikaaninen tasavalta

                  43,8

                  Sierra Leone

                  65,6

                  Zimbabwe

                  38,7

                  Asemamaa

                  Korjauskertoimet
                  toukokuu 2004

                  Dominikaaninen tasavalta

                  48,6

                  Georgia

                  87,4

                  Malawi

                  71,6

                  Zimbabwe

                  42,9

                  Asemamaa

                  Korjauskertoimet
                  kesäkuu 2004

                  Dominikaaninen tasavalta

                  46,4

                  Kazakstan

                  94,0

                  Sierra Leone

                  71,0

                  Zimbabwe

                  44,7


title: 2011/256/EU: Neuvoston päätös, annettu 11 päivänä huhtikuuta 2011 , Euroopan unionin ja Argentiinan tasavallan välillä vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan 6 kohdan ja XXVIII artiklan mukaisesti Bulgarian tasavallan ja Romanian myönnytysluetteloissa mainittavien myönnytysten muuttamisesta maiden Euroopan unioniin liittymisen vuoksi kirjeenvaihtona tehtävän sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

text:
               29.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 110/13

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 11 päivänä huhtikuuta 2011,
   Euroopan unionin ja Argentiinan tasavallan välillä vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan 6 kohdan ja XXVIII artiklan mukaisesti Bulgarian tasavallan ja Romanian myönnytysluetteloissa mainittavien myönnytysten muuttamisesta maiden Euroopan unioniin liittymisen vuoksi kirjeenvaihtona tehtävän sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta
   (2011/256/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 29 päivänä tammikuuta 2007 komission aloittamaan vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan 6 kohdan mukaiset neuvottelut tiettyjen muiden Maailman kauppajärjestön jäsenten kanssa Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen vuoksi.

               (2)

               Komissio on käynyt neuvotteluja neuvoston hyväksymien neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               (3)

               Neuvottelut on saatettu päätökseen, ja Euroopan unionin ja Argentiinan tasavallan välillä vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan 6 kohdan ja XXVIII artiklan mukaisesti Bulgarian tasavallan ja Romanian myönnytysluetteloissa mainittavien myönnytysten muuttamisesta maiden Euroopan unioniin liittymisen vuoksi kirjeenvaihtona tehtävä sopimus, jäljempänä ’sopimus’, parafoitiin 22 päivänä syyskuuta 2010.

               (4)

               Sopimus olisi allekirjoitettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin ja Argentiinan tasavallan välillä vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan 6 kohdan ja XXVIII artiklan mukaisesti Bulgarian tasavallan ja Romanian myönnytysluetteloissa mainittavien myönnytysten muuttamisesta maiden Euroopan unioniin liittymisen vuoksi kirjeenvaihtona tehtävän sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittaminen unionin puolesta sillä varauksella, että mainittu sopimus tehdään (1).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 11 päivänä huhtikuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         PINTÉR S.

      (1)  Sopimuksen teksti julkaistaan yhdessä sen tekemistä koskevan päätöksen kanssa.


title: Neuvoston päätös, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2012 , Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen johtokunnan seitsemän jäsenen nimittämisestä ja 24 päivänä kesäkuuta 2010 annetun päätöksen muuttamisesta

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 192/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 18 päivänä kesäkuuta 2012,
   Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen johtokunnan seitsemän jäsenen nimittämisestä ja 24 päivänä kesäkuuta 2010 annetun päätöksen muuttamisesta
   2012/C 192/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (1) ja erityisesti sen 25 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission neuvostolle esittämän ehdokasluettelon,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin esittämän kannan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ‧viranomainen‧, riippumattomuus, korkea tieteellinen taso, avoimuus ja tehokkuus on ehdottomasti taattava. Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa on myös välttämätöntä.

               (2)

               Viranomaisen johtokunnan jäsenistä puolen toimikausi päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2012. Kolmella näistä jäsenistä on kuluttajia ja elintarvikeketjun muita sidosryhmiä edustaviin järjestöihin liittyvää kokemusta.

               (3)

               Komission toimittamaa luetteloa on arvioitu viraston johtokunnan seitsemän uuden jäsenen nimittämistä varten komission toimittamien asiakirjojen ja Euroopan parlamentin esittämän kannan perusteella. Tavoitteena on varmistaa mahdollisimman korkea pätevyys ja alan laaja asiantuntemus esimerkiksi johtamisessa ja julkishallinnossa sekä mahdollisimman laaja maantieteellinen jakauma unionissa.

               (4)

               Tarkastellessaan komission toimittamaa luetteloa neuvosto on ottanut huomioon, että komissio aikoo toimia viipymättä uuden jäsenen nimittämiseksi viranomaisen johtokunnasta vastikään eronneen jäsenen tilalle erillisellä menettelyllä ja toimittaa sitä varten ehdokasluettelon asetuksen (EY) N:o 178/2002 25 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

               (5)

               Neuvosto panee samoin merkille, että viranomaisen johtokunnan yhden nykyisen jäsenen, jonka toimikausi päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2014, voidaan hänen ammatillisten tehtäviensä muuttumisen vuoksi pitää jäsenenä, jolla on elintarvikeketjun muita sidosryhmiä edustaviin järjestöihin liittyvää kokemusta.

               (6)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen johtokunnan seitsemän jäsenen nimittämisestä 24 päivänä kesäkuuta 2010 annettu päätös (2) olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään seuraavat henkilöt Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen johtokunnan jäseniksi 1 päivänä heinäkuuta 2012 alkavaksi ja 30 päivänä kesäkuuta 2016 päättyväksi kaudeksi:

               Valérie BADUEL

               Sue DAVIES (3)
                   (4)

               Piergiuseppe FACELLI (4)

               Jaana HUSU-KALLIO

               Radu ROATIȘ CHEȚAN

               Jiří RUPRICH (4)

               Tadeusz WIJASZKA

         2 artikla
   Lisätään 24 päivänä kesäkuuta 2010 annetun päätöksen 1 artiklassa nimen ”Jan MOUSING” jälkeen viite ”(**)”.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 18 päivänä kesäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. GJERSKOV

      (1)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (2)  EUVL C 171, 30.6.2010, s. 3.

      (3)  Kuluttajia edustaviin järjestöihin liittyvä kokemus.

      (4)  Elintarviketurvallisuusviranomaisen johtokunnan nykyinen jäsen.


title: Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/122, annettu 23 päivänä tammikuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan sovellettavuudesta Suomessa turvetuotantoon liittyvistä toimista tehtyihin hankintasopimuksiin (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 237) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               25.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 19/33

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2017/122,
   annettu 23 päivänä tammikuuta 2017,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan sovellettavuudesta Suomessa turvetuotantoon liittyvistä toimista tehtyihin hankintasopimuksiin

         (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 237)

   (Ainoastaan suomen- ja ruotsinkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) ja erityisesti sen 30 artiklan 5 kohdan,
   ottaa huomioon vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta 26 päivänä helmikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (2) ja erityisesti sen 35 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Vapo Oy:n esittämän pyynnön,
   on kuullut julkisia hankintoja käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   TOSISEIKAT

   1.1   Pyyntö

               (1)

               Komissio vastaanotti 2 päivänä helmikuuta 2016 Vapo Oy:ltä, jäljempänä ’Vapo’ tai ’pyynnön esittäjä’, direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisen pyynnön, jäljempänä ’pyyntö’.

               (2)

               Vapo on julkinen yritys, jonka osakkeista 50,1 prosenttia omistaa Suomen valtio ja 49,9 prosenttia kunnallisten energiayhtiöiden ja sähköosuuskuntien omistama Suomen Energiavarat Oy.

               (3)

               Pyyntö koskee turvetuotantoon liittyviä toimia Suomessa.

               (4)

               Pyynnön liitteenä oli 2 päivänä marraskuuta 2015 päivätty Suomen kilpailu- ja kuluttajaviraston, jäljempänä ’KKV’, lausunto. Komissio katsoo, ettei kyseistä asiakirjaa voida pitää direktiivin 2014/25/EU 35 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuna yksityiskohtaisena ja perusteltuna lausuntona, koska siinä pelkästään mainitaan edellytysten täyttyminen esittämättä mitään todisteita lausunnon tueksi (3).

               (5)

               Komissio pyysi pyynnön esittäjältä lisätietoja sähköpostitse 10 päivänä maaliskuuta 2016, 2 päivänä kesäkuuta 2016, 6 päivänä heinäkuuta 2016, 8 päivänä heinäkuuta 2016 ja 23 päivänä syyskuuta 2016. Pyynnön esittäjä vastasi tietopyyntöihin sähköpostitse 6 päivänä huhtikuuta 2016, 16 päivänä kesäkuuta 2016, 26 päivänä elokuuta 2016 ja 30 päivänä syyskuuta 2016.

               (6)

               Samaan aikaan komissio pyysi Suomen viranomaisilta lisätietoja 7 päivänä kesäkuuta 2016. Suomen viranomaiset toimittivat vastauksen sähköpostitse 26 päivänä syyskuuta 2016. Vastauksessa esitetyt päätelmät perustuvat Suomen KKV:n tekemään tutkimukseen, jossa käsiteltiin 24:ää Vapon asiakasta ja kahdeksaa kilpailijaa, sekä turvetuottajien liitolta saatuihin tietoihin. Vastaajille esitettiin kysymyksiä polttoaineiden käytöstä, mahdollisuudesta vaihtaa polttoaineita, polttoaineen hinnan hypoteettisen muutoksen vaikutuksista, taloudellisesti kannattavista kuljetusmatkoista, polttoainehinnoista, markkinoille pääsyn esteistä, turvesoiden hankintamenettelystä sekä turve- ja puupolttoainemarkkinoiden kehityksestä muutaman seuraavan vuoden aikana.

         1.2   Turvetuotanto Suomessa

               (7)

               Turve on runsaasti orgaanista ainetta sisältävää maa-ainesta. Sitä esiintyy kosteilla alueilla, ja se koostuu osittain hajonneesta kasviaineksesta. Turvetta jyrsitään ja kuivatetaan käytettäväksi polttoaineena. Suomessa turvetta käytetään pääasiassa sähköntuotantoon ja kaukolämmitykseen. Vuonna 2014 turpeen osuus oli yhteensä 4 prosenttia tuotantoon käytetystä koko polttoainevalikoimasta Suomessa. (4)

               (8)

               Suomen turvesoiden kokonaispinta-ala on 9 miljoonaa hehtaaria, joista 1,2 miljoonaa hehtaaria soveltuu turvetuotantoon. (5) Tosiasiassa turvetuotantoon soveltuvasta pinta-alasta tuotantoon käytetään kuitenkin vain alle 10:tä prosenttia. (6) Aktiivisen tuotannon sijainti määräytyy kilpailutilanteen mukaan ottaen huomioon, että turpeen taloudellisesti kannattava kuljetusmatka on suhteellisen lyhyt eli vain 150 kilometriä. (7)

               (9)

               Suomessa on metsäalueita noin 23 miljoonaa hehtaaria, ja se on tärkeä metsätaloustuotteiden toimittaja maailmanmarkkinoilla. (8)

               (10)

               Turve- ja puupolttoaineita käytetään polttoaineina noin 400 sähkö- ja lämpövoimalaitoksessa eri puolilla Suomea.

               (11)

               Vapo on ainut turvetuottaja, joka toimii koko maan alueella. Suomessa on myös lukuisia alueellisia tuottajia ja noin 300 paikallista tuottajaa, ja joillakin suuremmilla voimalaitoksilla on omia turvetuotantoalueitaan.

               (12)

               Puupolttoaineita toimittaa viisi kansallista tuottajaa, 79 metsänhoitoyhdistystä ja satoja paikallisia tuottajia. (9)

         2.   OIKEUDELLINEN KEHYS

               (13)

               Direktiiviä 2014/25/EU sovelletaan maantieteellisten alueiden hyödyntämiseen hiilen ja muiden kiinteiden polttoaineiden talteen ottamiseen liittyvien toimintojen harjoittamiseksi tehtäviin hankintasopimuksiin, ellei kyseisiä toimintoja ole vapautettu direktiivin soveltamisesta sen 34 artiklan nojalla.

               (14)

               Direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa säädetään, ettei direktiiviä sovelleta hankintasopimuksiin, jotka tehdään jonkin direktiivissä tarkoitetun toiminnan suorittamiseksi, jos toimintaan siinä jäsenvaltiossa, jossa se toteutetaan, kohdistuu suoraa kilpailua markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.

               (15)

               Sitä, onko jokin toiminta suoraan kilpailun kohteena, arvioidaan puolueettomin perustein ottaen huomioon asianomaisen alan erityispiirteet. Markkinoille pääsyä pidetään rajoittamattomana, jos jäsenvaltio on pannut täytäntöön ne unionin lainsäädännön säännökset, jotka avaavat tietyn alan tai sen osan kilpailulle, ja soveltaa niitä. Kyseiset säädökset luetellaan direktiivin 2014/25/EU liitteessä III. Liitteessä ei kuitenkaan luetella hiilen ja muiden kiinteiden polttoaineiden talteenoton osalta lainsäädäntöä, joka liittyisi alan vapauttamiseen. Sen vuoksi ei voida olettaa, että kyseisille markkinoille on vapaa pääsy, vaan se on osoitettava tosiasiallisesti ja oikeudellisesti.

               (16)

               Tämä päätös ei vaikuta kilpailusääntöjen soveltamiseen eikä muihin unionin lainsäädännön aloihin. Erityisesti vaatimukset ja menetelmät, joilla arvioidaan, onko toiminta direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan mukaisesti suoraan kilpailun kohteena, eivät ole välttämättä samat, joita käytetään tehtäessä perussopimuksen 101 tai 102 artiklan tai neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (10) mukainen arviointi. Myös tuomioistuin päätyi tähän samaan kantaan hiljattaisessa tuomiossaan (11).

         3.   ARVIOINTI

   3.1   Vapaa pääsy markkinoille

               (17)

               Koska ei voida olettaa, että kyseisille markkinoille on vapaa pääsy, se on osoitettava tosiasiallisesti ja oikeudellisesti.

               (18)

               Pyynnön esittäjä väittää, ettei turvemarkkinoille pääsyä ole rajoitettu lainsäädännössä. Turvetuotantoon tarvitaan ympäristölupa, mutta sen ei voida katsoa rajoittavan markkinoille pääsyä. Turvetuotantoon ei myöskään liity mitään erityis- tai yksinoikeuksia.

               (19)

               Suomessa turvetuotantoon myönnettäviä lupia koskevien säännösten tarkastelu osoittaa, että lupia myönnetään nykyisin syrjimättömällä tavalla. Turvetuotannon aloittamiseksi tarvitaan ympäristölupa. Vaikka tämäntyyppisen luvan hankkimismenettely saattaa olla hyvin pitkä (1–4 vuotta), luvan myöntämismenettely ja -perusteet ovat samat kaikille markkinoiden toimijoille, eikä siten voida katsoa, että lupa rajoittaisi markkinoille pääsyä julkisten hankintojen näkökulmasta. Tätä päätöstä sovellettaessa voidaan katsoa, että turvetuotantolupa on mahdollista hankkia oikeudelliselta kannalta vapaasti.

               (20)

               Merkittävä osa turvetuotantoon soveltuvista turvesoista ei ole vielä käytössä. (12) Pyynnön esittäjä väittää myös, että turvetuottajien määrä on kasvanut viime vuosina, (13) mikä tukisi väitettä siitä, että markkinoille pääsy on tosiasiallisesti vapaata.

               (21)

               Suomen viranomaiset vahvistivat, että tätä toimintaa voi alkaa harjoittaa vapaasti. (14)

               (22)

               Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen voidaan direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa vahvistettujen edellytysten arvioimiseksi ja sanotun rajoittamatta kilpailulainsäädännön tai unionin lainsäädännön minkään muun alan säännösten soveltamista katsoa, että markkinoille pääsy on tosiasiallisesti ja oikeudellisesti vapaata maantieteellisten alueiden hyödyntämiseksi turpeen talteen ottamista varten.

         3.2   Toimintaan suoraan kohdistuva kilpailu

               (23)

               Toimintaan suoraan kohdistuvaa kilpailua olisi arvioitava useiden tekijöiden perusteella, joista yksikään ei ole ratkaiseva sellaisenaan. Tässä päätöksessä tarkoitettujen markkinoiden osalta olisi yhtenä perusteena otettava huomioon tärkeimpien toimijoiden markkinaosuudet tarkastelluilla markkinoilla. Kyseisten markkinoiden luonteen takia voidaan ottaa huomioon myös muita perusteita.

               (24)

               Edellä esitetty määritelmä ei myöskään rajoita millään tavoin perussopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 139/2004 mukaisten, sulautumien valvontaa koskevien sääntöjen soveltamista eikä kaikkien sellaisten sovellettavien asetusten ja komission ilmoitusten ja suuntaviivojen noudattamista, jotka koskevat unionin kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa, markkinoiden määrittelyä ja markkinaosuuksien laskemista koskevat asiaankuuluvat säännökset mukaan luettuina.

               (25)

               Tämän päätöksen tavoitteena on selvittää, kohdistuuko pyynnön kohteena oleviin palveluihin kilpailua julkisissa hankinnoissa (sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa tarkoitetulla tavalla ole rajoitettu) siinä määrin, että voidaan varmistaa, että hankinnat asianomaisten toimintojen harjoittamiseksi toteutetaan – myös ilman direktiivissä 2014/25/EU säädettyjä tiukkoja yksityiskohtaisia hankintasääntöjä – avoimella ja syrjimättömällä tavalla sellaisin perustein, joilla ostajat voivat löytää kokonaisuudessaan taloudellisesti edullisimman ratkaisun.

               (26)

               Vapo on ainut Suomen turvemarkkinoilla toimiva hankintayksikkö ja siten ainut yksikkö, johon sovelletaan unionin julkisia hankintoja koskevia sääntöjä. Tässä yhteydessä on tärkeä muistaa, että yritykset, joihin ei sovelleta julkisia hankintoja koskevia sääntöjä niiden toimiessa kyseisillä markkinoilla, voivat aiheuttaa pyynnön esittäjälle kilpailupainetta.

         3.2.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (27)

               Pyyntö koskee turpeen tuotantoa ja tukkukauppaa. Tuottajat ottavat talteen ja käsittelevät turvetta sekä myyvät sitä suoraan eri laitoksille ilman välittäjiä. Turvetuotannon markkinoiden kilpailua tarkasteltaessa on otettava huomioon talteen otetun turpeen tuotannon ja ensimyynnin/tukkumyynnin väliset yhteydet. Turpeen tuotantoa ja tukkumyyntiä on tämän päätöksen soveltamiseksi käsiteltävä yhdessä samoilla tuotemarkkinoilla EU:n muun lainsäädännön soveltamista rajoittamatta.

               (28)

               Pyynnön esittäjä väittää, että turve kuuluu samoille merkityksellisille markkinoille kuin ainakin puupolttoaineet (mm. metsähakkeet ja metsäteollisuuden sivutuotteet). Vapo toimii sekä turve- että puumarkkinoilla, mutta se myy lähinnä turvetta.

               (29)

               Suomen KKV:n aikaisemman käytännön (15) mukaan turpeen ja puun katsottiin kuuluvan erillisille tuotemarkkinoille, mutta määritelmä jätettiin avoimeksi. Turpeen ja puun markkinoiden määritelmä eriytettiin seuraavien seikkojen perusteella: korkeat investointikustannukset, joita aiheutuu teknologian vaihtamisesta, turpeen ja puun erilaiset tekniset ominaisuudet, pula puun tarjonnasta, puupolttoaineiden erityisen markkinahinnan puuttuminen ja pitkän aikavälin sopimukset. Komissio arvioi markkinoiden nykytilannetta edellä esitettyjen seikkojen asiaankuuluvuuden perusteella.

      Teknologiset muutokset

               (30)

               Pyynnön esittäjä väittää, että Suomen KKV:n aikaisempien päätösten ajankohtaan verrattuna yksi merkittävimmistä muutoksista oli laitosten polttoteknologian muutos, jonka seurauksena puupolttoaineiden kulutus oli kasvanut ja turpeen kulutus vähentynyt. Pyynnön esittäjä toteaa erityisesti, että nykyään käytännössä kaikissa Suomen lämpövoimalaitoksissa on mahdollista polttaa turvetta ja puuta. Tämän seurauksena puupolttoaineiden kulutus on kasvanut viimeksi kuluneiden 15 vuoden aikana. (16)

               (31)

               Suomen KKV vahvisti, että muutaman viime vuoden aikana puu on aiheuttanut turpeelle kasvavaa kilpailupainetta (17). Suomen KKV totesi, että energiantuottajat investoivat monipolttoainelaitoksiin, joissa voidaan käyttää turvetta, puuta ja jopa hiiltä, voidakseen toimia mahdollisimman joustavasti suhteessa erilaisiin markkinaolosuhteisiin sekä ympäristö- ja veropolitiikkoihin.

               (32)

               Suomen kaikki 20 suurinta turpeen käyttäjää (18) käyttävät tällä hetkellä turvepolttoaineen rinnalla puuta ja myös hiiltä (rannikolla sijaitsevissa laitoksissa). (19)

               (33)

               Turvetta ja puuta käyttävistä 400 sähkö- ja lämpövoimalaitoksesta vain alle 20 pientä lämpövoimalaitosta käyttää ainoastaan turvetta. (20) Näiden laitosten kulutus on kuitenkin vähäistä. (21)

      Turpeen ja puun tekniset ominaisuudet

               (34)

               Komissio toteaa teknisistä eroista, että teknisesti tehokas palaminen on nykyisin mahdollista lisäämällä kemikaaleja puun kanssa.

               (35)

               On huomattava, että pelkän puun käyttö lisää kattilan korroosiota ja että korroosion estämiseksi palamisprosessissa lisätään yleensä pieni määrä turvetta (joka on luonnostaan rikkipitoista), hiiltä tai kemikaaleja, kuten rikkiä tai kalkkia. Tarvittavan polttoturpeen optimaalinen prosenttiosuus vaihtelee laitoksessa käytetystä teknologiasta ja suunnitelluista päästöistä riippuen huomattavasti 0 ja 60 prosentin välillä. (22)

               (36)

               Komissio tiedusteli (23) pyynnön esittäjältä turve- ja puutoimitusten yhdistelmässä vuoden aikana esiintyvien kausittaisten vaihtelujen osalta erityisesti sitä, joutuvatko asiakkaat tosiasiallisesti käyttämään joko ainoastaan turvetta tai ainoastaan puuta. Pyynnön esittäjä kertoi, (24) että turpeen kulutus on suurinta tammikuusta maaliskuuhun, kun taas kesällä sen kulutus on vähäistä, koska polttoainetta ei tarvita lämmitykseen. Pyynnön esittäjä käytti esimerkkinä tilannetta vuonna 2015, jolloin lämpötilat olivat hyvin alhaiset (25) ja kaukolämpölaitokset käyttivät puun sijasta enemmän turvetta ja öljyä. Korvatut määrät olivat kuitenkin kokonaiskulutuksessa hyvin marginaalisia.

      Puupolttoaineen saatavuus

               (37)

               Puupulan osalta pyynnön esittäjä väittää, että tilanne on nykyään täysin erilainen kuin KKV:n aikaisempien päätösten ajankohtana, sillä toimijat ovat investoineet metsänkorjuulaitteisiin, ja tämän seurauksena puun markkinaosuus on kasvanut huomattavasti. (26)

               (38)

               Pyynnön (27) mukaan turpeen vaihtoehtona käytettävien polttoaineiden saatavuus on hyvä. Pohjois- ja Itä-Suomessa puupolttoaineita on helposti saatavilla, kun taas etelä- ja länsiosissa kotimaisten puupolttoaineiden saatavuus voi rajoittaa puuhakkeen käytön kasvua tulevaisuudessa. (28) Vaihtoehtoisina polttoaineina käytetään hiiltä (rannikkoalueilla), Venäjältä tuotua puuta sekä kaasua (alueilla, joilla kaasuputket sijaitsevat). Vaikka puun kysyntä saattaa ylittää tarjonnan, tilanne on vain väliaikainen. (29)

               (39)

               Suomen KKV:n mukaan ”nykyisin sekä metsähakkeen että metsäteollisuuden sivutuotteiden markkinat ovat kehittyneet kaupallisempaan suuntaan ja ne ovat vahvistaneet asemiaan turpeeseen verrattuna”. (30)

               (40)

               Julkisesti saatavilla olevien tietojen (31) mukaan sähköntuotannossa käytettyjä energialähteitä koskevat aikajanat osoittavat, että puupolttoaineen kulutus on kasvanut tasaisesti ja turpeen kulutus on laskenut, erityisesti vuodesta 2010 alkaen.

      Polttoaineiden hinnan muodostus

               (41)

               Suomi saa toimintatukiohjelmista (32) tukea metsähakevoimaloille, ja tuen tarkoituksena on lisätä uusiutuvan energian tuotantoa kannustamalla siirtymistä turpeen käytöstä biomassan käyttöön.

               (42)

               Suomelle asetettu uusiutuvista energialähteistä saatavaa energiaa koskeva Eurooppa 2020 -tavoite on 38 prosenttia. Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus energian kokonaisloppukulutuksesta kasvoi Suomessa vuoden 2005 28,5 prosentista 36,8 prosenttiin vuonna 2013. (33)

               (43)

               Pyynnön esittäjä vahvistaa, (34) että kaikki sen tärkeimmät asiakkaat ovat oikeutettuja edellä mainittuun tukeen.

               (44)

               Hallituksen säätämä tukimäärän muutos (35) tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2016. Tämän säädöksen mukaan metsähakkeesta tuotetulle sähkölle tarkoitetun tuen enimmäismäärä nostettiin 15,90 eurosta / MWh 18 euroon / MWh.

               (45)

               Energiaveroa peritään Suomessa sähköstä, hiilestä, luonnonkaasusta, polttoturpeesta, mäntyöljystä ja nestemäisistä polttoaineista. Uusimman lainsäädännön (36) mukaan polttoturpeesta perittävä vero on laskenut 1,90 euroon / MWh 3,40 eurosta / MWh. Tämä uusi vero tuli myös voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2016.

               (46)

               Energia-alalla peritään hiilidioksidipäästöveroa turpeen ja muiden fossiilisten polttoaineiden käytöstä muttei puun käytöstä. KKV:n aikaisemman päätöksen (37) ajankohtana päästövero ei ollut voimassa. Tämän veron käyttöönoton seurauksena tehtiin suuria investointeja uusiin monipolttoainelaitoksiin ja vanhojen voimaloiden muuntamiseen, jotta niissä voidaan käyttää sekä puuta että muita fossiilisia polttoaineita.

               (47)

               Pyynnön esittäjä väittää, (38) että kun otetaan huomioon kaikki turpeesta perittävät verot ja puulle myönnettävä tuki, turvepolttoaineesta kuluttajalle aiheutuvien kustannusten (turvevero ja hiilidioksidipäästöoikeuksien kustannukset mukaan luettuina) ja puupolttoaineen kustannusten vertailussa käy ilmi, että puupolttoaineista ja turvepolttoaineesta kuluttajalle aiheutuvat kustannukset ovat vastaavanlaisia, mutta puu on silti turvetta edullisempaa.

               (48)

               Suomen viranomaiset vahvistivat, (39) että Vapon asiakkaiden ja kilpailijoiden keskuudessa tehdyssä tutkimuksessa monet vastaajat totesivat turpeesta ja puusta aiheutuvan käytännössä tällä hetkellä kuluttajille yhtä suuret lopulliset kustannukset tuen, veron ja voimassa olevien päästöoikeuksien suuruuden vuoksi.

      Pitkäaikaiset sopimukset

               (49)

               KKV:n aikaisempien päätösten ajankohtana turpeesta oli pulaa eikä puupolttoaine ollut vaihtoehto siinä määrin kuin nykyään. Riittävien toimitusten turvaamiseksi asiakkaat halusivat tehdä pitkäaikaisia sopimuksia.

               (50)

               Tällä hetkellä Vapon toiminta perustuu asiakkaiden kanssa tehtäviin puitesopimuksiin. Puitesopimukset ovat yleensä voimassa yli vuoden, mutta toimitushinnat ja -määrät sovitaan vuosittain tai lyhyemmäksi ajaksi kerrallaan markkinatilanteesta riippuen. Vapolla ei ole yksinoikeudellisia jakelusopimuksia, ja kaikki sen asiakkaat voivat hankkia turvetta muilta tuottajilta. Siten asiakkaat eivät puitesopimuksista huolimatta sitoudu pitkäaikaisesti tekemään hankintoja Vapolta.

               (51)

               Kun otetaan asianmukaisesti huomioon turve- ja puumarkkinoiden tämänhetkinen tilanne, joka on kuvattu johdanto-osan 27–50 kappaleessa, samoin kuin nykyinen puuta koskeva valtiontukiohjelma, näyttää siltä, että muun muassa puupolttoaine aiheuttaa merkittävää kilpailupainetta turvepolttoaineelle.

               (52)

               Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen komissio katsoo direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa vahvistettujen edellytysten arvioimiseksi ja sanotun rajoittamatta kilpailulainsäädännön tai unionin lainsäädännön minkään muun alan säännösten soveltamista, että turvepolttoaine ja puupolttoaine (metsähakkeet ja metsäteollisuuden sivutuotteet) kilpailevat tällä hetkellä keskenään.

         3.2.2   Merkitykselliset maantieteelliset markkinat

               (53)

               Pyynnön esittäjän mukaan merkitykselliset markkinat kattavat Suomen valtion alueen. Pyynnön esittäjä, samoin kuin muita turpeen- ja puuntuottajia, toimii Suomessa.

               (54)

               KKV:n aikaisemmassa päätöksessä (40) todettiin, että turpeen maantieteelliset markkinat olivat laajuudeltaan kansalliset. Suomen viranomaiset esittivät saman päätelmän 26 päivänä syyskuuta 2016 päivätyssä kirjeessään (41).

               (55)

               Turvepolttoainetta tuotetaan yleensä mahdollisimman lähellä asiakkaan sijaintipaikkaa. Tavallisesti yhden asiakkaan toimitukset ovat peräisin kymmeniltä eri turvesuoalueilta. (42) Pyynnön esittäjä arvioi, että taloudellisesti kannattava kuljetusmatka on turvepolttoaineelle noin 150 kilometriä, puuhakkeelle 50 kilometriä ja puun sivutuotteille 150 kilometriä.

               (56)

               KKV:n vuonna 2016 tekemässä markkinatutkimuksessa taloudellisesti kannattavan kuljetusmatkan arvioitiin olevan turpeelle 160 kilometriä, puuhakkeelle 110 kilometriä ja puun sivutuotteille 155 kilometriä. (43)

               (57)

               Pyynnön esittäjä väittää, että turvetta tai puupolttoainetta käyttävän voimalan taloudellisesti kannattavalla toimitusalueella on useita turvesoita tai puuntuotantoalueita ja turve- ja puualan toimijat myyvät vastaavasti polttoainetuotteitaan eri voimaloihin. KKV käytti aikaisemmassa päätöksessään (44) samoja perusteluja määritellessään maantieteelliset markkinat kansallisiksi.

               (58)

               Komissio toteaa, että Suomessa kaikki 20 suurinta turpeen käyttäjää käyttävät turvepolttoainetta puun ja hiilen lisäksi, ja jokaisella niistä on useampia turpeen- ja puuntoimittajia sekä suuri määrä mahdollisia toimittajia taloudellisesti kannattavalla kuljetussäteellä.

               (59)

               Suomen KKV:n mukaan (45) maantieteellisten markkinoiden tilanne ei ilmeisesti ole muuttunut vuonna 2001 tehdyn KKV:n aikaisemman päätöksen tilanteeseen verrattuna, ja siten maantieteellisten markkinoiden voidaan katsoa olevan laajuudeltaan kansalliset.

               (60)

               Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen komission ei direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa vahvistettujen edellytysten arvioimiseksi ja sanotun rajoittamatta kilpailulainsäädännön tai unionin lainsäädännön minkään muun alan säännösten soveltamista ole tarpeen tehdä päätelmiä maantieteellisten markkinoiden tarkasta laajuudesta, koska kilpailutilanteen arviointitulos olisi sama missä tahansa tilanteessa.

         3.2.3   Kilpailuvaikutusten arviointi

               (61)

               Kolmen suurimman tuottajan kokonaismarkkinaosuus katsotaan turpeen ja puun markkinoiden osalta yhdeksi kansallisten markkinoiden kilpailuastetta kuvaavista indikaattoreista. Tämä on komission aikaisempien päätösten mukaista. (46)

               (62)

               Kolmen suurimman tuottajan markkinaosuus oli myynnin arvon perusteella […] (47) prosenttia vuonna 2012, […] prosenttia vuonna 2013 ja […] prosenttia vuonna 2014. (48) Vapo Oy on näillä markkinoilla suurin markkinatoimija, mutta sen markkinaosuudet ovat viime vuosina pienentyneet ([…] vuonna 2012, […] vuonna 2013 ja […] vuonna 2014).

               (63)

               Kaikkien 20 suurimman kuluttajan tasolla tehty kilpailutilanteen analyysi osoittaa, että Vapon markkinaosuudet ovat […]–[…] (49) kahta poikkeusta lukuun ottamatta, (50) kun Vapon osuus kaikista kyseisille 20 suurimmalle asiakkaalle tehdyistä toimituksista taas on yhteensä […]. (51)

               (64)

               Se, että Vapon markkinaosuus suurimpien asiakkaiden toimituksista on kansallisella tasolla laskettua kokonaismarkkinaosuutta suurempi, saattaa viitata siihen, että Vapo ei ehkä pysty hyödyntämään markkina-asemaansa suhteessa pieniin asiakkaisiin.

               (65)

               Jopa hypoteettisessa vaihtoehtoisessa skenaariossa, jossa Suomi jaetaan neljään toimitusalueeseen (pohjoinen, itäinen, läntinen ja eteläinen), arvioinnin tulokset pysyvät suunnilleen samoina eli Vapon markkinaosuudet (52) ovat […]–[…]. (53)

               (66)

               Kuten johdanto-osan 50 kappaleessa selitetään, pyynnön esittäjä myy turvetta ja puuta asiakkaidensa kanssa tekemien puitesopimusten pohjalta. Toimitettavat määrät ja hinnat sovitaan vuosittain tai lyhyemmäksi ajaksi kerrallaan. Suomen 20 suurinta turpeen käyttäjää (54) sijaitsevat eri puolilla maata, ja ne kaikki käyttävät turvetta puun ja toisinaan myös hiilen lisäksi. Kaikilla voimaloilla on useampi kuin yksi turpeen ja puun toimittaja, eikä pyynnön esittäjällä ole yksinoikeudellisia sopimuksia.

               (67)

               Polttoaineen vaihtamista tarkasteltaessa voidaan havaita, että voimaloiden teknologiset muutokset, turpeeseen sovellettavat verot ja puulle myönnettävät tuet vähentävät turpeen kulutusta. Pyynnön esittäjä menetti useita turvetta käyttäneitä asiakkaitaan, kun nämä vaihtoivat toisten toimittajien toimittamiin polttoaineisiin, ja joidenkin muiden pyynnön esittäjän asiakkaiden turpeen kysyntä on pienentynyt.

               (68)

               Turpeen markkinoille on viime vuosina saapunut monia uusia tulokkaita; (55) niiden määrää kuitenkin rajoittaa turpeen kysynnän väheneminen.

               (69)

               Suomen hallitus edistää puupolttoaineen käyttöä energian tuotannossa. Polttoturpeen verotusta alennettiin, mutta samaan aikaan puupolttoaineen tukea nostettiin, mikä osoittaa hallituksen pyrkivän säilyttämään kotimaisen polttoturpeen ja puupolttoaineen keskinäisen kilpailun. Puu on jo eniten käytetty energialähde. Sen käyttö on lisääntynyt vuodesta 2000 lähtien, kun taas turpeen vastaava osuus on pienentynyt.

               (70)

               Kuten johdanto-osan 41–48 kappaleessa selitetään, asiakkaalle aiheutuvat lopulliset kustannukset, joissa otetaan huomioon polttoainevero, päästöoikeudet (turve) ja tuet (puu), ovat vertailukelpoisia, ja keskimäärin puu on turvetta edullisempaa.

               (71)

               Komissio panee merkille, että turpeeseen tällä hetkellä kohdistuva kilpailupaine johtuu pääasiassa voimassa olevasta sääntelykehyksestä (turpeen polttoainevero, hiilidioksidipäästövero ja puuhakkeelle annettava tuki) ja että tämäntyyppisen politiikan muutokset saattavat vaikuttaa turpeen ja puun väliseen markkinadynamiikkaan, niiden valmiuksiin kilpailla keskenään ja Vapoon kohdistuvaan yleiseen kilpailupaineeseen.

         4.   PÄÄTELMÄT

               (72)

               Turpeen tuotannon ja tukkumyynnin tilannetta voidaan siten kuvata lyhyesti seuraavalla tavalla: kolmen suurimman kilpailijan yhteen laskettu markkinaosuus on pieni, ja asiakkaat voivat vaihtaa turpeesta puuhun tai muihin polttoaineisiin.

               (73)

               Johdanto-osan 23–71 kappaleessa tarkasteltujen seikkojen perusteella olisi katsottava, että ehto, joka koskee kilpailun kohdistumista suoraan johonkin toimintoon ja josta säädetään direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan 1 kohdassa, täyttyy turpeen tuotannon ja tukkumyynnin osalta Suomessa.

               (74)

               Lisäksi, koska rajoittamatonta markkinoille pääsyä koskevan ehdon voidaan katsoa täyttyvän, direktiiviä 2014/25/EU ei pitäisi soveltaa hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa turpeen tuotanto ja tukkumyynti Suomessa, eikä suunnittelukilpailuihin, joita järjestetään tällaisen toiminnan harjoittamiseksi kyseisellä maantieteellisellä alueella.

               (75)

               Tämä päätös perustuu oikeudelliseen ja tosiasialliseen tilanteeseen helmikuusta 2016 lokakuuhun 2016, sellaisena kuin se käy ilmi pyynnön esittäjän ja Suomen viranomaisten esittämistä tiedoista. Päätöstä voidaan tarkistaa, jos oikeudellinen tai tosiasiallinen tilanne muuttuu merkittävästi siten, etteivät direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan soveltamisen edellytykset enää täyty.

               (76)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat julkisia hankintoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Direktiiviä 2014/25/EU ei sovelleta hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa turpeen tuotanto ja tukkumyynti Suomessa.
   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Suomen tasavallalle.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä tammikuuta 2017.

            Komission puolesta

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243.

      (3)  Lausunnon mukaan KKV ”ei näe erityisiä perusteita vastustaa poikkeuksen myöntämistä julkisia hankintoja koskevista säännöistä”. KKV:n lausunto ei kuitenkaan tue tätä päätelmää. Erityisesti lausunnossa ei millään lailla viitata ensimmäiseen poikkeusta koskevaan edellytykseen eli vapaaseen pääsyyn markkinoille, eikä siinä esitetä päätelmää merkityksellisten tuotemarkkinoiden tai maantieteellisten markkinoiden nykyisestä tarkasta määritelmästä.

      (4)  Vuoden 2016 kansallinen raportti energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirastolle ja Euroopan komissiolle, s. 35.

      (5)  Pyynnön esittäjän kirje, 26. elokuuta 2016, s. 6.

      (6)  Pyynnön esittäjän kirje, 26. elokuuta 2016, s. 6 ja 7.

      (7)  Pyyntö, kohta 3.2, s. 12.

      (8)  ”Forest Finland in brief” http://www.metla.fi/metinfo/tilasto/julkaisut/muut/Forest-Finland_2013.pdf

      (9)  Pyyntö, kohta 5.1, s. 13.

      (10)  Neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta (EY:n sulautuma-asetus) (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1).

      (11)  Asia T-463/14, Österreichische Post AG v. komissio, ECLI:EU:T:2016:243, 28 kohta.

      (12)  Ks. alaviite 6.

      (13)  Pyynnön esittäjän kirje, 16.6.2016, s. 3, viimeinen kappale, ja s. 4, kolme ensimmäistä kappaletta.

      (14)  Suomen viranomaisten kirje, 26.9.2016, s. 3.

      (15)  Päätös N:o 267/61/94, 5. syyskuuta 2000, päätös N:o 21/81/2000, 8. maaliskuuta 2001, s. 5, 7, 8.

      (16)  Pyynnön esittäjän toimittamat tiedot, 22.1.2016, s. 2, kappale 2, pyynnön esittäjän kirje, 16.6.2016, s. 5, toiseksi viimeinen ja viimeinen kappale.

      (17)  Suomen viranomaisten kirje, 26.9.2016, s. 2.

      (18)  Niiden osuus oli 56 prosenttia turpeen kokonaiskulutuksesta vuonna 2014.

      (19)  Pyyntö, kohta 3.1, s. 9.

      (20)  Pyynnön esittäjän kirje, 6. huhtikuuta 2016, s. 14.

      (21)  Alle prosentti turpeen kokonaiskulutuksesta.

      (22)  Suomen viranomaisten kirje, 26.9.2016, s. 2. Pyynnön lähettäjän kirje, 30.9.2016, s. 2.

      (23)  Komission kirje, 2. kesäkuuta 2016, s. 3.

      (24)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 10.

      (25)  Alle 20 pakkasasteen lämpötila kolmen viikon ajan.

      (26)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 1.

      (27)  Pyyntö, kohta 3.2, s. 13.

      (28)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 7.

      (29)  Ks. alaviite 28.

      (30)  Suomen viranomaisten kirje, 26.9.2016, s. 2.

      (31)  Suomen tilastokeskus http://pxweb2.stat.fi/sahkoiset_julkaisut/energia2015/html/engl0002.htm

      (32)  Valtiontuki SA.42218 2015/N – FI – Toimintatuki metsähakevoimaloille; C(2016) 976; Valtiontuki SA.31204 2011/N – FI – Toimintatuki puupolttoainetta käyttäville pienille sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksille ja metsähakevoimaloille; C(2011) 1950; (EUVL C 153, 24.5.2011, s. 2).

      (33)  http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-01aa75ed71a1.0001.02/DOC_2&format=PDF

      (34)  Pyynnön esittäjän kirje, 26. elokuuta 2016, s. 5.

      (35)  Hallituksen asetus uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotantotuesta.

      (36)  Laki sähköä ja tiettyjä polttoaineita koskevasta valmisteverosta annetun lain lisäyksen muuttamisesta (1724/2015).

      (37)  KKV:n päätös N:o 021/81/00, 8. maaliskuuta 2001.

      (38)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 13.

      (39)  Suomen viranomaisten kirje, 26. syyskuuta 2016, s. 2.

      (40)  Päätös N:o 021/81/2000, 8. maaliskuuta 2001, s. 9.

      (41)  Suomen viranomaisten kirje, 26. syyskuuta 2016, s. 3.

      (42)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 12.

      (43)  Ks. alaviite 41.

      (44)  Ks. alaviite 40.

      (45)  Suomen viranomaisten kirje, 26.9.2016, s. 3, ja KKV:n lausunto, 2.11.2011, s. 3.

      (46)  Komission täytäntöönpanopäätös 2011/306/EU, annettu 20 päivänä toukokuuta 2011, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamatta jättämisestä bitumipitoisen kivihiilen louhintaan Tšekissä (EUVL L 137, 25.5.2011, s. 55).

      (47)  […] Luottamuksellinen tieto.

      (48)  Pyyntö, s. 15 ja 17.

      (49)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 6.

      (50)  Nämä kaksi poikkeusta eivät ole ongelmallisia, sillä toisessa tapauksessa voimala sijaitsee samassa paikassa kuin muut sellaiset voimalat, joissa Vapon markkinaosuudet ovat pieniä, ja toisessa tapauksessa kyseessä on yksi pienimmistä voimaloista.

      (51)  Vuoden 2014 tietoihin perustuvat markkinaosuudet.

      (52)  Vuoden 2013 tietoihin perustuvat markkinaosuudet.

      (53)  Pyynnön esittäjän kirje, 6. huhtikuuta 2016, s. 13.

      (54)  Turvetta hankkivien 20 suurimman asiakkaan osuus on 56 prosenttia turpeen kokonaiskulutuksesta.

      (55)  Pyynnön esittäjän kirje, 16. kesäkuuta 2016, s. 3.


title: 2006/41/EY: Neuvoston päätös, tehty  24 päivänä tammikuuta 2006 , makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Georgialle

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 25/28

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,

   tehty 24 päivänä tammikuuta 2006,
   makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Georgialle
   (2006/41/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Päätöksellään 97/787/EY (2) neuvosto myönsi Armenialle ja Georgialle poikkeuksellista rahoitusapua avustuksina ja pitkäaikaisina lainoina.

               (2)

               Päätöksellä 2000/244/EY neuvosto myönsi poikkeuksellista rahoitusapua Tadžikistanille sekä jatkoi Armenialle ja Georgialle myönnetyn rahoitusavun täytäntöönpanoaikaa vuoteen 2004 saakka.

               (3)

               Georgian osalta rahoitusavun tavoitteita ei ole kokonaan saavutettu, mikä johtuu siitä, että maan talouspolitiikassa on ollut lähes koko ajan ongelmia rahoitusavun täytäntöönpanon aikana.

               (4)

               Tämän vuoksi avustusten 65 miljoonan euron kokonaismäärästä ainoastaan 31,5 miljoonaa euroa on sidottu ja maksettu poikkeuksellisen rahoitusavun puitteissa.

               (5)

               Georgian nykyiset viranomaiset ovat sitoutuneet talouden vakauttamiseen ja rakenneuudistuksiin, joita tuetaan köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyyn (PRGF) kuuluvalla Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kolmivuotisella ohjelmalla; ohjelma hyväksyttiin 4 päivänä kesäkuuta 2004 ja tuen kokonaismäärä on 98 miljoonaa erityisnosto-oikeutta. Tämän jälkeen Pariisin klubin velkojat hyväksyivät 21 päivänä heinäkuuta 2004 Georgian kahdenvälisen julkisen velan uudelleenjärjestelyn Houstonin ehdoin.

               (6)

               Georgian uusi hallitus sai myös kansainvälisen yhteisön selkeän tuen Brysselissä 16 päivänä kesäkuuta 2004 pidetyssä rahoittajien konferenssissa.

               (7)

               Kesäkuussa 2004 Maailmanpankki hyväksyi 24 miljoonan Yhdysvaltain dollarin uudistustukiluoton ja jatkaa Georgian tukemista köyhyyden vähentämiseen tähtäävillä tukioperaatioilla uuden maakohtaisen kumppanuusstrategian mukaisesti.

               (8)

               Georgian viranomaiset ovat ilmoittaneet olevansa halukkaita jatkamaan velkojen ennenaikaista takaisinmaksua yhteisölle, jotta maa voi saattaa julkisen velkansa kestävämmälle tasolle.

               (9)

               Yhteisön tukea hallituksen talousuudistusohjelmalle on pidettävä asianmukaisena, koska EU:n ja Georgian suhteita kehitetään Euroopan naapuruuspolitiikan puitteissa, minkä odotetaan syventävän taloudellista lähentymistä.

               (10)

               Yhteisö tukee asianmukaisesti köyhyyden vähentämiseen ja talouskasvuun liittyvien Georgian strategioiden täytäntöönpanoa myöntämällä maalle tukea määrän, joka vastaa poikkeukselliseen rahoitusapuun sisältyvää avustusta, jota ei sidottu aiemmin; näin voidaan tukea maan talousuudistuksia ja auttaa vähentämään ulkoista velkaa.

               (11)

               Jotta yhteisön taloudelliset edut suojataan tehokkaasti tämän makrotaloudellisen rahoitusavun yhteydessä, on tarpeen edellyttää Georgian toteuttavan asianmukaisia toimenpiteitä petosten, korruption ja muiden tähän rahoitusapuun liittyvien väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi sekä komission valvontaa ja tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuksia.

               (12)

               Komission yksiköt ja asianmukaisesti valtuutetut ulkoiset asiantuntijat suorittivat lokakuussa 2004 Georgian valtiovarainministeriön ja keskuspankin rahoitusketjujen ja hallintomenettelyjen operatiivisen arvioinnin varmistaakseen, että on terveen julkisen talouden hallinnalle on olemassa puitteet.

               (13)

               Tämän avustusosuuden maksaminen ei rajoita budjettivallan käyttäjän valtuuksia.

               (14)

               Komissio on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa ennen ehdotuksensa esittämistä.

               (15)

               Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   1.   Yhteisö myöntää Georgialle makrotaloudellista rahoitusapua suorina avustuksina enintään 33,5 miljoonaa euroa tavoitteenaan tukea talousuudistuksia ja auttaa maata julkisen velan saattamisessa kestävämmälle tasolle.
   2.   Komissio hallinnoi tätä yhteisön makrotaloudellista rahoitusapua yhteistyössä talous- ja rahoituskomiteaa kuullen ja tavalla, joka on IMF:n ja Georgian välisten sopimusten mukainen.
   3.   Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu on saatavilla kahden vuoden ajan ensimmäisestä tämän päätöksen voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen. Olosuhteiden vaatiessa komissio voi talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan kuitenkin päättää jatkaa kyseistä aikaa enintään yhdellä vuodella.
   2 artikla
   1.   Komissiolla on valtuudet talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan sopia Georgian viranomaisten kanssa rahoitusapuun liitettävistä talouspoliittisista ja rahoitusehdoista, jotka on vahvistettava yhteisymmärryspöytäkirjassa. Näiden ehtojen on oltava IMF:n ja Georgian välisten sopimusten mukaisia.
   2.   Yhteisön rahoitusavun täytäntöönpanon aikana komissio tarkastaa, että tämän yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun kannalta merkitykselliset rahoitusketjut, hallintomenettelyt sekä sisäiset ja ulkoiset valvontamekanismit ovat luotettavia Georgiassa.
   3.   Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin, että Georgian talouspolitiikka on tämän rahoitusavun tavoitteiden mukaista ja että sovitut talouspoliittiset ja rahoitusehdot täytetään.
   3 artikla
   1.   Avustus annetaan Georgian käyttöön vähintään kahdessa erässä siltä osin kuin maan nettovelkaa yhteisölle on pienennetty pääsääntöisesti vähintään samalla määrällä.
   2.   Ensimmäisen avustuserän maksamisen edellytyksenä on, että IMF:n köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyn mukaisesti tukeman talousohjelman toteuttaminen etenee tyydyttävästi.
   Toinen erä ja mahdolliset lisäerät maksetaan sillä edellytyksellä, että IMF:n tukema talousohjelma ja muut 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan mukaiset toimenpiteet on toteutettu tyydyttävästi, kuitenkin aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua edeltävän erän maksamisesta.
   3.   Varat maksetaan Georgian keskuspankille. Varojen lopullinen saaja on Georgian valtiovarainministeriö.
   4 artikla
   Tämän rahoitusavun täytäntöönpano toteutetaan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1605/2002 (3) ja sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti. Erityisesti 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa on edellytettävä Georgian toteuttavan asianmukaisia toimenpiteitä petosten, korruption ja muiden tähän rahoitusapuun liittyvien väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi. Siinä on edellytettävä myös komission ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontaa, johon sisältyy oikeus suorittaa paikan päällä tarkastuksia ja todentamisia, sekä tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuksia, jotka voidaan tarvittaessa suorittaa paikan päällä.
   5 artikla
   Komissio antaa vähintään kerran vuodessa ennen syyskuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka sisältää arvion tämän päätöksen täytäntöönpanosta edellisen vuoden aikana.
   6 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 24 päivänä tammikuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K.-H. GRASSER

      (1)  Lausunto annettu 15. joulukuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EYVL L 322, 25.11.1997, s. 37, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2000/244/EY (EYVL L 77, 28.3.2000, s. 11).

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.