title: EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 124/95/KOL, tehty 6 päivänä joulukuuta 1995, valtion tukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen kuudennesta tarkistuksesta

text:
Avis juridique important

|

E1995C0124

Virallinen lehti nro L 124 , 23/05/1996 s. 0041 - 0052

EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 124/95/KOL,tehty 6 päivänä joulukuuta 1995,valtion tukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen kuudennesta tarkistuksesta EFTAn VALVONTAVIRANOMAINENon muuttanut seuraavasti valtion tukea koskevia menettelysääntöjä ja aineellisia sääntöjä (1), jotka annettiin 19 päivänä tammikuuta 1994 (2), sellaisena kuin ne ovat viimeksi muutettuina 9 päivänä kesäkuuta 1995 (3):1. Valtion tukea koskevien suuntaviivojen 6 luku korvataan seuraavasti:"6. PROSESSUAALISIN PERUSTEIN LUVATONTA TUKEA KOSKEVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET1) Jäljempänä esitettyjä erityispiirteitä lukuun ottamatta menettely prosessuaalisin perustein luvatonta tukea koskevissa tapauksissa noudattaa samaa kaavaa kuin ilmoitustapauksissa.6.1. Prosessuaalisin perustein luvattoman tuen käsite1) Koska termi "ilmoittamaton tuki" olisi liian suppea koskemaan kaikkea tukea, joka pannaan täytäntöön valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen vastaisesti, EFTAn valvontaviranomainen on päättänyt käyttää käsitettä "prosessuaalisin perustein luvaton tuki" (jäljempänä `luvaton tuki`).Termi koskee:a) tukea, jota annetaan ilman ilmoitusta;b) tukea, jota on myönnetty soveltamalla hyväksyttyä tukiohjelmaa virheellisellä tavalla (valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 olevan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuen "väärinkäyttö");c) tukea, josta on ilmoitettu myöhässä, toisin sanoen ilmoitettu sen jälkeen, kun se on "pantu täytäntöön", jad) tukea, josta on ilmoitettu ennalta mutta joka on "pantu täytäntöön" ennen kuin EFTAn valvontaviranomainen on antanut päätöksen (1).6.2. Tietoja koskevat pyynnöt1) Kun EFTAn valvontaviranomainen saa tietää mahdollisesti luvattomasta tukitapauksesta, se pyytää asianomaista EFTA-valtiota toimittamaan yksityiskohtaiset tiedot asiasta yleensä 20 työpäivän kuluessa. Tämä vastaa lisätietojen toimittamiselle tavallisesti varattavaa aikaa ilmoitetuissa tukitapauksissa (ks. 3.2 jakson 4 kohdan 2 alakohta). Tarvittaessa lähetetään muistutuskirje.2) On syytä muistaa, että EFTAn valvontaviranomainen voi antaa päätöksen käytettävissään olevien tietojen perusteella (ks. 5.4 jakson 3 kohta) jopa ilman mitään asianomaisen EFTA-valtion antamaa tietoa.6.2.1. Välitoimet (väliaikaistoimenpiteet)1) EFTAn valvontaviranomainen voi pyytää välipäätöksellä EFTA-valtiota pysäyttämään tuen maksamisen, kunnes tutkimus valmistuu (2). Menettely on seuraava:2) Todettuaan, että tukea on myönnetty luvattomasti, EFTAn vavontaviranomaisen on annettava asianomaiselle EFTA-valtiolle tilaisuus esittää huomautuksensa, ennen kuin se antaa päätöksen, jossa edellytetään EFTA-valtion heti pysäyttävän tuen maksamisen, kunnes tutkimus valmistuu (3).3) (4) EFTAn valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että luvattomasti myönnetyn tuen pysäyttämisestä määrääminen voi osoittautua riittämättömäksi tietyissä tapauksissa ja että se ei torju kaikkia menettelysääntöjen vastaisia rikkomuksia, erityisesti silloin, kun kyseinen tuki on jo maksettu kokonaisuudessaan tai osaksi. Tämän vuoksi valvontaviranomainen antaa EFTA-valtioille tiedoksi, että - vaadittuaan ensin asianomaisia EFTA-valtioita esittämään asiasta huomautuksensa ja harkitsemaan vaihtoehtoisesti näiden suuntaviivojen 16 jaksossa määriteltyä pelastustukea - se voi soveltuvissa tapauksissa tehdä välipäätöksen, jonka mukaan EFTA-valtion on perittävä takaisin kaikki rahat, jotka on maksettu menettelysääntöjä rikkoen. Tuki olisi perittävä takaisin näiden suuntaviivojen 6.2 jakson 3 kohdan 2 alakohdan ja 6.2 jakson 3 kohdan 3 alakohdan mukaisesti.4) Jos EFTA-valtio ei pysäytä tuen maksamista, EFTAn valvontaviranomaisella on oikeus, samalla kun se tutkii tapauksen aineellista puolta, saattaa asia suoraan EFTA-tuomioistuimen käsiteltäväksi ja pyytää julistusta, jonka mukaan maksaminen on sopimusrikkomus (5).6.2.2. Menettelyn toimittaminen1) Luvatonta tukea koskevissa tapauksissa EFTAn valvontaviranomainen pyrkii antamaan päätöksen kahden kuukauden kuluessa täydellisten tietojen vastaanottamisesta.2) Jos EFTAn valvontaviranomainen toteaa luvatonta tukea koskevassa tapauksessa, että tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan, sen on annettava aineellisin perustein myönteinen päätös.6.2.3. Takaisinperintää koskevat määräykset1) Luvatonta tukea koskevissa tapauksissa tehtävissä kielteisissä päätöksissä EFTAn valvontaviranomainen määrää säännönmukaisesti EFTA-valtion perimään tuen takaisin sen saajalta (6).2) Takaisinperintä on toteutettava kansallisen lain mukaisesti, mukaan lukien valtion saatavista perittävää viivästyskorkoa koskevat säännökset; koron pitäisi yleensä alkaa kertyä mainitun luvattoman tuen myöntämispäivästä. Kansallisen lain asianomaisia säännöksiä on sovellettava siten, että takaisinperintä ei tule käytännössä mahdottomaksi (7).3) (8) EFTAn valvontaviranomaisen mielestä kaupalliset korkokannat muodostavat olennaisen lähtökohdan tuensaajalle koituneen luvattoman edun mittaamiselle, kun pyrkimyksenä on palauttaa tukea edeltävä tilanne. Valvontaviranomainen ilmoittaa sen vuoksi EFTA-valtioille, että se soveltaa luvattoman tuen takaisinperinnästä antamissaan päätöksissä kaupallisen korkokannan perustana sitä viitekorkokantaa, jota käytetään aluetukien nettoavustusekvivalentin laskemisessa (9).(1) "Täytäntöönpanon" tulkinnasta ks. 3.3 jakso.(2) EYTI:n asia C-301/87, 14.2.1990, Ranska v. komissio, Kok. I, s. 307, 19 20 kohta.(3) Ibid., s. 356, 19 kohta.(4) Tämä kohta vastaa 30 päivänä huhtikuuta 1995 päivättyä komission kirjettä jäsenvaltioille (EYVL N:o C 156, 22.6.1995, s. 5).(5) Ibid., s. 357, 23 kohta.(6) Todettu ensimmäisen kerran EYTI:n asiassa 70/72, 12.7.1973, komissio v. Saksa, Kok. s. 813 ja 828 829, 10 13 kohta; ks. myös EYTI:n asia C-142/87, 21.3.1990, Belgia v. komissio, Kok. I, s. 959 ja 1020, 65 66 kohta, ja EYTI:n asia 310/85, 24.2.1987, Deufil v. komissio, Kok. s. 901 ja 927, 24 kohta.(7) Ks. EYTI:n asia C-142/87, 21.3.1990, Belgia v. Komissio, Kok. I, s. 959 ja 1018 1020, 58 63 kohta; ks. myös EYTI:n asia 5/89, 20.9.1990, komissio v. Saksa, Kok I, s. 3437 ja 3456, 12 kohta; EYTI:n asia C-74/89, 21.9.1990, komissio v. Belgia, Kok. I, s. 491, ja EYTI:n asia 94/87, 2.2.1989, komissio v. Saksa, Kok s. 175 ja 192, 12 kohta.(8) Tämä kohta vastaa 22 päivänä helmikuuta 1995 päivättyä komission kirjettä jäsenvaltioille (SG(95) D/1983).(9) Ks. suuntaviivojen 27 jakson 3 kohdan f alakohta."2. Valtion tukea koskevien suuntaviivojen 18 jakso korvataan seuraavasti:"18. TYÖLLISTÄMISTUKI (1)18.1. Johdanto1) Jatkuva liian korkea työttömyys kuuluu yhä tärkeimpiin taloudellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin useimmissa Euroopan valtioissa. EFTA-valtioiden työttömyysasteet olivat 1980-luvulla erittäin alhaisia verrattuna muuhun Eurooppaan (keskimäärin 1-3 prosenttia työvoimasta). Viimeinen lamakausi nosti kuitenkin Norjan ja Islannin työttömyysasteita voimakkaasti tasoille, joita ei ollut esiintynyt vuosikymmeniin, nimittäin Norjassa 6 prosenttiin vuonna 1993 ja Islannissa 4,7 prosenttiin vuonna 1994. Toisaalta Liechtensteinin työttömyysaste on pysynyt pienenä koko ajan.2) EFTA-valtiot elpyvät nyt taloudellisesti yhdessä Euroopan valtaosan kanssa viime vuosien laman jälkeen ja yleinen työllisyystilanne on parantunut hieman, erityisesti Norjassa. Epäsuotuisille työllisyysoloille on viime vuosina kuitenkin ollut ominaista nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden huomattava kasvu sekä vanhempien henkilöiden työllistämisongelmat. Tämä rakenteellinen työttömyys on jatkuva ongelma, joka osoittaa kovin vähän paranemismerkkejä, vaikka ongelma ei olekaan yhtä vakava kuin useimmissa muissa Euroopan valtioissa.3) Kokemus EFTA-valtioissa ja EU:n jäsenvaltioissa osoittaa yleensä, että jouduttuaan työttömäksi ihmiset voivat varautua etsimään uutta työpaikkaa suhteellisen kauan, koska he eivät ole enää yhtä helposti työllistettäviä. Tämä ilmiö aiheuttaa kohtuuttoman korkean pitkäaikaistyöttömien määrän Euroopassa (yli 40 prosenttia kaikista työttömistä) ja johtaa siihen, että yhteiskunnasta eristäytyminen lisääntyy.4) Taloudellisen toiminnan kääntyessä nousuun voidaan odottaa, että tulevina vuosina vallitsee positiivinen suuntaus työpaikkojen luomisessa. Tämä suuntaus ei ehkä kuitenkaan ole tarpeeksi voimakas laskemaan työttömyysasteita yhteiskunnallisesti hyväksyttäville tasoille. Jatkuvasti korkeiden työttömyysasteiden tunnustetaan Euroopassa nykyisin johtuvan rakenteellisista syistä, ja tämä tilanne vaatii erityisiä toimintaperiaatteita, jotta voidaan parantaa työmarkkinoiden sopeutuvuutta.5) EU:n jäsenvaltiot ja EFTA-valtiot ovat laatineet suosituskokonaisuuden, joka käsittää seuraavat viisi ensisijaista aluetta (2):- koulutukseen ja jatkokoulutukseen suunnattujen investointien lisääminen- sisäisen ja ulkoisen joustavuuden parantaminen, jotta kasvu loisi enemmän työpaikkoja- epäsuorien työvoimakustannusten vähentäminen, erityisesti pienentämällä työvoiman suoraa verotusta- käytössä olevien toimintatapojen tehokkuuden lisääminen, erityisesti ohjaamalla passiivisesta työttömien toimeentulotuesta aiheutuvia julkisia kustannuksia muualle- työmarkkinoilla huono-osaisten ryhmien kuten pitkäaikaistyöttömien, nuorten ja iäkkäiden työntekijöiden työllistämistä edistävien toimenpiteiden lisääminen.6) Tätä taustaa vasten voidaan odottaa, että verotus- ja taloudelliset toimenpiteet ovat tärkeässä asemassa, kun yrityksiä kannustetaan palkkaamaan sellaisia työntekijöitä, joilla on eniten vaikeuksia työmarkkinoille pääsyssä. Vaikka tehokkuus voi pienentyä, jos uusi työntekijä korvaa toisen tai tuki tulee yllättäen, esimerkiksi tuki, joka myönnetään jokaiselle pitkäaikaistyöttömälle luodulle työpaikalle, ja kohdistetut vapautukset sosiaaliturvamaksuista vähentävät työvoimakustannuksia loppupäässä ja tasoittavat siten eroa, joka liittyy keskimääräistä alhaisempaan tuottavuuteen.7) Samantyyppiset toimenpiteet voivat myös kannustaa yrityksiä investoimaan enemmän ammatilliseen koulutukseen. Tällaisissa tapauksissa tuen tai verovapautuksen on otettava huomioon yhteiskunnallinen hyöty, joka liittyy työntekijän vasta hankkimien tietojen hyväksikäyttöön työmarkkinoilla.8) Vaikka tällaisten toimenpiteiden tavoite on työntekijöiden tilanteen parantaminen työmarkkinoilla, on huomattava, että myös yritykset hyötyvät, sillä ne voivat pienentää työvoimakustannuksiaan, koska ne toimivat välikätenä toteutettaessa verotus- ja taloudellisia toimenpiteitä. Tämän vuoksi on ryhdyttävä toimiin sen varmistamiseksi, että työllisyyden edistämiseen suunnattujen toimenpiteiden lisääntyminen ei haittaa EFTAn valvontaviranomaisen samanaikaisia pyrkimyksiä vähentää ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan nojalla keinotekoisia kilpailun vääristymiä.9) Näiden suuntaviivojen tavoitteita ovat:- selventää ETA-sopimuksen 61 artiklan ja valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 olevan 1 artiklan tulkintaa työllisyyden alalla myönnettävän valtion tuen osalta ilmoituspäätösten suuremman avoimuuden varmistamiseksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 olevan 1 artiklan mukaan.- varmistaa kilpailusääntöjen ja niiden politiikkojen toteuttamisen yhdenmukaisuus, joita käytetään taistelussa työttömyyttä vastaan.- määrittelemällä eri tukimuodot ja niiden tavoitteet tarkentaa EFTAn valvontaviranomaisen tavanomainen lähestymistapa, joka on suhtautua myötämielisesti työllisyystilannetta parantavaan valtion tukeen.18.2. ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisala1) Tässä esitetyt suuntaviivat koskevat ainoastaan toimenpiteitä, jotka kuuluvat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jossa määrätään, että "EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan". Tällaisista valtion tukitoimenpiteistä on ilmoitettava ennakolta EFTAn valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jolleivät ne ole merkitykseltään vähäistä tukea koskevien sääntöjen raja-arvojen sisällä. Ilmoitusvelvollisuus koskee tukiohjelmia sekä kaikkia hyväksyttyjen ohjelmien ulkopuolisia tilapäisiä työllistämistukitapauksia.2) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta ei koske joitakin työvoimapoliittisia toimenpiteitä, koska:- ne ovat yksityisille henkilöille suunnattua tukea, joka ei suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa, tai- ne eivät vaikuta sopimuspuolten väliseen kauppaan, tai- ne ovat "yleisiä" toimenpiteitä.Näin on erityisesti silloin, kun on kyse toimenpiteistä, jotka tarjoavat työttömille ohjausta ja neuvontaa, yleistä tukea ja koulutusta (yksityisille henkilöille suunnattu tuki, joka ei suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa), ja tuesta, joka on tarkoitettu työvoimalainsäädännön parantamiseen tai koulutusjärjestelmän sopeuttamiseen (yleiset toimenpiteet).18.2.1. Yksityisille henkilöille suunnattu tuki, joka ei suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa1) Yksityisten henkilöiden tukemiseen suunnatut toimenpiteet, joiden tarkoituksena ei ole tiettyjen yritysten tai tiettyjen tuotteiden tuotannon suosiminen tai jotka eivät vaikuta siten, eivät ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea.2) Jos tällaisia toimenpiteitä sovelletaan ilman yksilöllisiä päätöksiä yksityisiin henkilöihin puolueettomilla perusteilla eivätkä ne suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa, ne eivät ole valtion tukea, jos niiden tarkoituksena on:- työntekijöiden henkilökohtaisen tilanteen parantaminen työmarkkinoilla tai sen mahdollistaminen, että he löytävät työtä tai sopeutuvat yhteiskuntaan, erityisesti ammatillisen koulutuksen ja harjoittelun avulla- täydentää tiettyjen työntekijöiden tuloja- kannustaa työllistämään naisia perinteisesti miesvaltaisilla aloilla tai etnisiin vähemmistöihin kuuluvia henkilöitä- edistää työntekijöiden liikkuvuutta, omatoimista työllistämistä tai tiettyjen tilapäisesti sosiaalisista ja ammatillisista haitoista kärsivien työntekijäryhmien työllistämistä- edistää pysyvästä ruumiillisesta tai henkisestä vammasta kärsivien henkilöiden työllistämistä.18.2.2. Vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan1) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta koskee tukea ainoastaan silloin, jos se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan. Siten työllistämistuki sellaisille toiminnoille, joihin ei sisälly sopimuspuolten välistä kauppaa (esimerkiksi naapuriston palvelut, tietyt paikalliset työllistämisaloitteet), ei kuulu 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että näin on myös merkitykseltään vähäisen tuen kohdalla (3), johon kuuluvat useimmat tukimuodot omatoimisen työllistämisen edistämiseen.18.2.3. Yleinen toimenpide vai valtion tuki1) Yleisten toimenpiteiden ja valtion tuen erottaminen toisistaan on näiden suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolella.2) On huomattava, että jotkut yleiset toimenpiteet voivat vaikuttaa kilpailuolosuhteissin ja sopimuspuolten väliseen kauppaan yhtä paljon kuin valtion tuki, mutta ETA-sopimuksen 61, 62 ja 63 artiklassa määrätty valtion tuen valvonta ei koske näiden toimenpiteiden mahdollisesti aiheuttamien kilpailun vääristymien poistamista, koska ne eivät ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea.3) Työllistämistä edistetään myös muilla toimenpiteillä kuten koulutusta ja uusien taitojen hankintaa edistävilla toimenpiteillä. Tämän kohdalla on hyödyllistä huomauttaa, että useissa tapauksissa tuet ammatilliseen koulutukseen / uudelleenkoulutukseen eivät ole valtion tukea, jota koskee ETA-sopimuksen 61 artikla ja valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa N:o 3 oleva 1 artikla, ja että EFTAn valvontaviranomainen tavanomaisesti suhtautuu toimenpiteisiin myötämielisesti, kun ne kuuluvat 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.4) Sama koskee toimenpiteitä työolojen parantamiseksi.18.3. Valtion työllistämistuki1) On selvennettävä yksi näiden suuntaviivojen soveltamisalaan liittyvä kohta; näiden suuntaviivojen mukainen työllistämistuki ei ole investointeihin liittyvää tukea.2) Myös silloin, kun investointituki on laskettu luotua työpaikkaa kohden tai sisältää lisäpalkkioita työpaikkojen luomisesta, se ei sinällään ole työllistämistukea, koska sitä ei ole suoraan tarkoitettu työpaikkojen luomiseen tai säilyttämiseen. Sen vaikutukset taisteluun työttömyyttä vastaan ovat epäsuoria ja tapahtuvat yrityksessä rakenteellisen muutoksen aikaansaavien tuotannollisten investointien kautta. Luotujen työpaikkojen mainitseminen on ainoastaan yksi peruste tuen kohteena olevan investoinnin arvioinnissa. Tuen tarkoituksen perusteella ja sen teolliseen rakenteeseen aiheuttamien pysyvien vaikutusten vuoksi sitä olisi käsiteltävä kuten mitä tahansa investointitukea ja siihen olisi sovellettava tavanomaisia arviointiperusteita.18.3.1. Yleistä1) Myöntämällä työllistämistukea tietyille yrityksille tai tiettyjen tuotteiden tuotantoon viranomaiset ottavat itselleen osan näiden yritysten työvoimakustannuksista, jotka ovat tavanomaisia yritysten oman edun aiheuttamia kustannuksia, ja antavat yrityksille taloudellisen edun, joka parantaa niiden kilpailuasemaa. Jos kyseessä olevat tuotteet tai palvelut kilpailevat muiden ETA-sopimuksessa osallisena olevien valtioiden yritysten tuotteiden kanssa, tuki todennäköisesti vääristää kilpailua ja vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan. Sen vuoksi se ei periaatteessa sovellu ETA-sopimuksen toimintaan. Yhteismarkkinoilla työvoimakustannusten pienentämiseksi myönnetty tuki voi johtaa vääristymiin ETAn sisäisessä kaupassa ja voimavarojen ja liikkuvien investointien siirtämiseen muualle sekä yhden valtion työttömyyden siirtymiseen toiseen valtioon ja yritysten siirtymiseen muualle.2) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että ilman tarkkaa valvontaa ja tiukkoja rajoja työllistämistuella voi olla haitallisia makrotaloudellisia vaikutuksia, jotka kumoavat sen välittömät vaikutukset työpaikkojen luomisessa. Jos tukea käytetään suojelemaan yrityksiä, jotka ovat alttiina kilpailulle ETAn sisällä, se voisi vaikuttaa viivästyttämällä Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn varmistamiseksi tarvittavia järjestelyä. On myös huolehdittava siitä, että valtion tuen myöntäminen ei johda lisääntyvään tukemiseen, joka tekisi tuesta tehottoman ja johtaisi julkisten varojen tuhlaamiseen. Lopuksi vaarana on, että tämänmuotoinen tuki, jos sitä myönnetään ilman valvontaa, yksinkertaisesti siirtää työttömyyden muualle eikä auta työttömyysongelman ratkaisemisessa ETA-sopimuksen piiriin kuuluvalla alueella ja siten vääristää kilpailua ETA-sopimuksen toiminnan kanssa ristiriitaisella tavalla.3) EFTAn valvontaviranomainen on suhtautunut myötämielisesti työllistämistukeen, erityisesti kun sen tarkoituksena on rohkaista yrityksiä luomaan työpaikkoja tai työllistämään henkilöitä, joilla on erityisiä ongelmia työpaikan löytämisessä. Tätä asennetta puolustaa se tosiseikka, että näiden työntekijöiden alhaisempi tuottavuus vähentää yritykselle koituvaa taloudellista etua ja se, että myös työntekijät hyötyvät toimenpiteestä ja että he jäävät todennäköisesti työmarkkinoiden ulkopuolelle, jos työnantajille ei tarjota tällaisia kannustimia. Nämä säännöt vahvistavat tämän kannan.18.3.2. Tukimuodot1) Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja EFTA-valtioiden esittämä työllistämistuki myönnetään tavallisesti avustuksen muodossa (yksittäinen maksu tai kuukausittaiset maksut) ja tietyn yrityksen vapauttamisena työnantajan sosiaaliturvamaksuista tai tietyistä veroista. Joissakin tapauksissa eri tukimuotoja yhdistetään.18.3.3. Työllistämistuen muodot1) Käsitteet "tuki työpaikkojen säilyttämiseen" ja "tuki työpaikkojen luomiseen" on selvennettävä, koska ne vaikuttavat suuresti siihen, soveltuuko tuki ETA-sopimuksen toimintaan.2) Tuki työpaikkojen säilyttämiseen tarkoittaa tukea, joka myönnetään yritykselle, jotta se ei lomauttaisi työntekijöitään, ja tuki lasketaan tavallisesti sen perusteella, kuinka paljon yrityksessä on työntekijöitä tuen myöntämisajankohtana.3) Toisaalta tuki työpaikkojen luomiseen työllistää työntekijöitä, joilla ei ole koskaan ollut työpaikkaa tai jotka ovat menettäneet aikaisemman työpaikkansa, ja se lasketaan luotujen työpaikkojen määrän perusteella. On tehtävä selväksi, että työpaikkojen luomisella tarkoitetaan nettomääräistä työpaikkojen luomista, eli lisätyöpaikan luomista verrattuna kyseisen yrityksen (keskimääräiseen) työvoimaan (tiettynä ajanjaksona). Aitoa työpaikkojen luomista ei ole se, että pelkästään korvataan työntekijä lisäämättä todellisuudessa työvoimaa.4) Yksi työpaikkojen luomisen muoto, joka on epätavallinen, koska työtuntien määrä yrityksessä ei ole kasvanut, on työpaikan jakaminen, eli olemassa olevan kokonaistyömäärän jakaminen useammille työntekijöille, jolloin työtuntien määrä suhteessa laskee.18.4. ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeusten soveltaminen1) Silloin, kun työllisyyden edistämiseen suunnattua tukea koskee ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätty kielto, on tutkittava, voidaanko siihen soveltaa jotain 61 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksista. Tässä on tehtävä ero uusia työpaikkoja luovan ja olemassa olevat työpaikat säilyttävän tuen välillä.2) EFTAn valvontaviranomainen on tavallisesti myötämielinen työpaikkojen luomiseen tarkoitetulle tuelle. ETAn sisäiseen kilpailuun liittyvistä riskeistä huolimatta tällainen tuki lisää kasvun työllistävää vaikutusta. Ottaen huomioon tiettyjä teollisuuden aloja koskevat erityiset säännöt, ja jos työntekijää kohden myönnetty tukimäärä on oikeutettu eikä edusta liian suurta osaa yrityksen tuotantokustannuksista, voidaan sen vuoksi päätellä, että yrityksen ryhtyessä tällaiseen panostukseen sen tähän tarkoitukseen saama tuki tavallisesti täyttää 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeuksen vaatimukset, koska se on tarkoitettu tiettyjen toimintojen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä ETA-sopimuksen toiminnan kanssa ristiriitaisella tavalla.3) Työllistämistukea arvioidessaan EFTAn valvontaviranomainen soveltaa seuraavia perusteita:- Valvontaviranomainen suhtautuu myönteisesti uusien työpaikkojen luomiseen suunnattuun tukeen PK-yrityksissä (4) ja alueelliseen tukeen oikeutetuilla alueilla (5). Näiden kahden ryhmän ulkopuolella se suhtautuu myönteisesti myös tukeen, jolla rohkaistaan yrityksiä työllistämään tiettyjä työntekijäryhmiä, joilla on erityisiä vaikeuksia työmarkkinoille siirtymisessä tai niille uudelleen pääsemisessä. Jälkimmäisessä tapauksessa ei ole tarvetta nettomääräiselle työpaikkojen luomiselle, jos paikka vapautuu vapaaehtoisen poislähtemisen eikä irtisanomisen vuoksi.- Valvontaviranomainen suhtautuu myös myönteisesti tukeen, jolla edistetään työpaikan jakamista, jonka ansiosta olemassa oleva kokonaistyömäärä voidaan jakaa useammille työntekijöille työajan lyhentyessä, jolloin useammat ihmiset saavat mahdollisuuden (osa-aikaiseen) työhön.- Jotta edeltävien ryhmien tukeen voidaan suhtautua myönteisesti, EFTAn valvontaviranomainen tutkii myös työsopimuksen ehdot, erityisesti sen, että noudatetaan velvollisuutta palkata työntekijöitä määräämättömäksi ajaksi ja säilyttää vasta luodut työpaikat tietyn vähimmäisajan; näillä ehdoilla taataan luodun työpaikan pysyvyys. Kaikki muut takuut uusien työpaikkojen pysyvyydestä, erityisesti tuen maksujärjestelyt, otetaan myös huomioon.- EFTAn valvontaviranomainen varmistaa, että tuen taso ei ole suurempi kuin on tarpeen kannustimeksi työpaikkojen luomiseen ottaen tarpeen mukaan huomioon PK-yritysten vaikeudet ja/tai kyseiseen alueeseen vaikuttavat epäkohdat. Tuen on oltava väliaikaista.- Jos tuettavaan työpaikkojen luomiseen on yhdistetty kyseisten työntekijöiden koulutus tai uudelleenkoulutus, vaikuttaa se erityisen myönteisesti EFTAn valvontaviranomaisen tekemään suotuisaan arviointiin.4) Tuki työpaikkojen säilyttämiseen, joka on samanlaista kuin toimintatuki, hyväksytään ainoastaan seuraavilla edellytyksillä:- Tällainen tuki voidaan hyväksyä, kun se ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti on tarkoitettu korvaamaan luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttama vahinko. Tietyillä edellytyksillä tuki työpaikkojen säilyttämiseen voidaan myös hyväksyä alueilla, jotka ovat oikeutettuja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeukseen, joka koskee taloudellista kehitystä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma (6).- Kun tuki työpaikkojen säilyttämiseen myönnetään osana vaikeuksissa olevan yrityksen pelastus-, rakenneuudistus- tai muutossuunnitelmaa, siitä on ilmoitettava ja se arvioidaan soveltaen asiaankuuluvia EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivoja (7).Nämä näkökohdat koskevat luonnollisesti ainoastaan tukea työpaikkojen säilyttämiseen, ja EFTA-valtiot voivat vapaasti toteuttaa sopivia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että työllisyys säilytetään yleisillä toimenpiteillä kuten vähentämällä yleisesti veroja ja yritysten maksamia sosiaaliturvamaksuja.5) Tukeen työpaikkojen luomiseen, joka on rajoitettu yhdelle tai useammalle herkälle alalle, jolla on ylikapasiteetia tai joka on kriisitilanteessa, suhtaudutaan vähemmän myönteisesti kuin sellaiseen työpakkojen luomiseen suunnattuun tukeen, joka on koko talouden käytettävissä.6) Tällainen alakohtainen tuki antaa kyseiselle alalle (kyseisille aloille) edun, joka parantaa sen (niiden) kilpailuasemaa verrattuna muiden EFTA-valtioiden ja EY:n jäsenvaltioiden yrityksiin. Tuki, joka vähentää palkkakustannuksia yhdellä tai useammalla tuotantoalalla, vähentää tuotantokustannuksia näillä aloilla, minkä ansiosta ne voivat parantaa markkinaosuuttaan ETA-kilpailijoidensa haitaksi sekä kyseisessä EFTA-valtiossa tai EY:n jäsenvaltiossa että ETA-sopimuksen piiriin kuuluvan alueen sisäisessä ja ulkoisessa vientikaupassa kaikkine seurauksineen, joita voi liittyä työllisyystilanteen huononemiseen näillä aloilla muissa EFTA-valtioissa tai EY:n jäsenvaltioissa. Tällaisen tuen suojeleva vaikutus kyseiselle alalle (kyseisille aloille), erityisesti kriisialoille, ja sen haitallinen vaikutus työllisyyteen kilpailevilla aloilla muissa EFTA-valtioissa tai EY:n jäsenvaltioissa on tavallisesti tärkeämpi kuin yhteinen etu, joka liittyy aktiivisiin toimenpiteisiin työttömyyden vähentämiseksi. EFTAn valvontaviranomainen katsoo tavallisesti, että tällainen tuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan. Kun tällainen tuki myönnetään alueella, joka kärsii vakavasta vajaatyöllisyydestä, EFTAn valvontaviranomainen ottaa kuitenkin tämän tosiseikan huomioon.7) EFTAn valvontaviranomainen suhtautuu kuitenkin myönteisemmin tukeen, joka on suunnattu uusien työpaikkojen luomiseen, silloin, kun työpaikat ovat kasvavalla pienellä markkina-aluella tai osa-alalla, jolla on mahdollisuus huomattavaan työpaikkojen luomiseen.18.5. Päätelmä1) Jos EFTAn valvontaviranomainen päättelee tutkittuaan EFTA-valtioiden suunnittelemat ilmoitusvelvollisuuden alaiset työllistämistukiohjelmat, että järjestelyt ja edellytykset noudattavat näitä suuntaviivoja, se voi pitää niitä ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvina 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla, jota sovelletaan tukeen tiettyjen toimintojen kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.2) Jos työllistämistuki kuitenkin koskee tiettyjä aloja, yrityksiä tai tukiryhmiä, joita koskevat erityissäännöt, tukea voidaan pitää ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana ainoastaan, jos se noudattaa näissä ETA-sopimuksen yhteydessä sovellettavissa säännöissä määrättyjä edellytyksiä.3) Näiden suuntaviivojen soveltamisesta laaditaan kertomus, ja tarvittaessa suuntaviivat tarkistetaan viisi vuotta niiden voimaantulon jälkeen.(1) Tämä jakso vastaa komission 19 päivänä heinäkuuta hyväksymiä työllistämistukea koskevia suuntaviivoja (EYVL N:o C, 12.12.1995).(2) Ks. suuntaviivat ja suositukset, jotka liityvät valkoiseen kirjaan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä, joka hyväksyttiin Euroopan neuvoston kokouksessa Essenissä 1994, samoin kuin EU:n ja EFTAn valtiovarain- ja talousministereiden 18 päivänä syyskuuta 1995 pidetyn yhteisen kokouksen puheenjohtajien yhteinen tiedonanto.(3) Ks. näiden suuntaviivojen 12 jakso, merkitykseltään vähäisen tuen soveltaminen ja täytäntöönpano.(4) PK-yritysten määritelmä näiden suuntaviivojen 10 jaksossa, jossa käsitellään tukea pienille ja keskisuurille yrityksille.(5) Ks. näiden suuntaviivojen VI osa.(6) Ks. näiden suuntaviivojen VI osa, erityisesti 28 jakso.(7) Ks. näiden suuntaviivojen 15 jakso."3. Seuraava teksti lisätään valtion tukea koskeviin suuntaviivoihin 30 jaksona:"30. TUKI ILMAILUALALLESyksyllä 1994 Euroopan yhteisön komissio antoi suuntaviivat, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen ja ETA-sopimuksen valtion tukea koskevien määräysten soveltamista ilmailualalla (1).EFTAn valvontaviranomaiselle ei ole ilmoitettu, että EFTA-valtiot olisivat myöntäneet tukia ilmailualan yrityksille. Jos kuitenkin syntyy tilanne, jossa on tarpeen arvioida tällaista tukea, valvontaviranomainen soveltaa perusteita, jotka vastaavat edellä mainittujen komission suuntaviivojen perusteita.(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan soveltaminen valtion tukiin ilmailualalla (EYVL N:o C 350, 10.12.1994)."4. Seuraava teksti lisätään valtion tukea koskeviin suuntaviivoihin 31 jaksona:"31. KEHITYSMAALLE ANNETTAVANA KEHITYSAPUNA MYÖNNETTÄVÄ TUKI LAIVANRAKENNUSTEOLLISUUDELLE (1)1) Asiakirjan, johon viitataan laivanrakennusteollisuuden tuesta tehdyn ETA-sopimuksen XV liitteen 1 kohdan b alakohdassa, 4 artiklan 7 kohdassa (2) määrätään, että kehitysmaalle kehitysapuna myönnettyä tukea laivanrakennusteollisuudelle ei koske vallitseva tuotantotuen enimmäismäärä, jonka EFTAn valvontaviranomainen määräsi direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.2) Tällaista tukea voidaan pitää ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana, jos se noudattaa OECD:n työryhmän N:o 6 tätä tarkoitusta varten 3 päivänä elokuuta 1981 annetun OECD:n neuvoston päätöslauselman 6, 7 ja 8 artiklan tulkinnasta tekemässä sopimuksessa määräämiä edellytyksiä (sopimus laivojen vientiluotoista).3) Kaikki tällaiset yksittäiset suunnitelmat on ilmoitettava etukäteen EFTAn valvontaviranomaiselle. Ilmoituksen perusteella EFTAn valvontaviranomainen tutkii suunnitellun tuen erityisen kehitykseen liittyvän puolen ja varmistuu siitä, että se kuuluu sopimuksen soveltamisalaan.4) Viimeisen kohdan osalta EFTAn valvontaviranomainen varmistaa, että ehdotettu tuki noudattaa 18 päivänä tammikuuta 1984 laivojen vientiluottoja koskevan sopimuksen 6 artiklan tulkinnasta laaditussa OECD:n asiakirjassa C/WP6(84)3 määrättyjä perusteita (3).5) Siten kehitystukea myöntävän EFTA-valtion on noudatettava seuraavia perusteita:1. Tukea ei saa myöntää sellaisten laivojen rakentamiseen, jotka tulevat liikennöimään mukavuuslipun alla.2. Siinä tapauksessa, että tukea ei voida luokitella julkiseksi kehitystueksi OECD:n puitteissa, myöntäjän on vahvistettava, että tuki on osa hallitusten välistä sopimusta.3. Myöntäjän on annettava riittävät vakuudet siitä, että todellinen omistaja asuu vakinaisesti tuensaajavaltiossa ja että tuensaajayritys ei ole ulkomaalaisen yhtiön ei-toimiva tytäryhtiö.4. Tuensaajan on annettava sitoumus olla myymättä laivaa ilman edeltävää viranomaisten hyväksyntää.Lisäksi myönnettyyn tukeen on sisällyttävä vähintään 25 prosentin avustusosa OECD:n laskentamenetelmän mukaisesti, ks. OECD:n asiakirja C/WP6(85)62, 21.10.1985.6) Sopimuksessa ei toisaalta ole perusteita, joita sovellettaisiin kehitystukeen oikeutettujen valtioiden luokitteluun. EFTAn valvontaviranomainen on Euroopan komission käytännön huomioon ottaen päättänyt pitää kehitystuen myöntämistä seuraaville valtioille direktiivin 4 artiklan 7 kohdan edellytysten mukaan ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana:a) Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot (AKT-valtiot) (4)b) Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden merentakaiset maat ja alueet (5)c) Kaikki valtiot, jotka eivät sisälly edellä mainittuihin a ja b kohtiin ja jotka on luokiteltu OECD:n DAC-listalla vähiten kehittyneiksi valtioiksi ("least-developed countries" - LLDC), alhaisen tulotason valtioiksi ("low-income countries" - LIC) tai alempaan keskitulotasoon kuuluviksi valtioiksi ("lower middle-income countries" - LMIC). Nämä valtiot ovat seuraavat:- Afganistan (LLDC)- Bangladesh (LLDC)- Bhutan (LLDC)- Bolivia (LIC)- Burma (LLDC)- Kiina (LIC)- Cookinsaaret (LMIC)- Costa Rica (LMIC)- Kuuba (LMIC)- Dominikaaninen tasavalta (LMIC)- Ecuador (LMIC)- Egypti (LIC)- El Salvador (LMIC)- Guatemala (LMIC)- Haiti (LLDC)- Honduras (LIC)- Intia (LIC)- Indonesia (LIC)- Kamputsea (LIC)- Korean demokraattinen kansantasavalta (LMIC)- Laos (LLDC)- Libanon (LMIC)- Malediivit (LLDC)- Mongolia (LIC)- Marokko (LMIC)- Nepal (LLDC)- Nicaragua (LIC)- Pakistan (LIC)- Paraguay (LMIC)- Peru (LMIC)- Filippiinit (LMIC)- Sri Lanka (LIC)- Thaimaa (LMIC)- Tunisia (LMIC)- Turkki (LMIC)- Vietnam (LIC)- Jemen (LLDC)- Jemenin kansandemokraattinen tasavalta (LLDC).7) Ylempään keskitulotasoon kuuluvia valtioita ("upper middle-income countries" - UMIC) ei pidetä tukeen oikeutettuina.8) Turvatakseen EFTA-valtioiden laivanrakennukseen liittyvät edut EFTAn valvontaviranomainen kuitenkin antaa EFTA-valtioiden myöntää kehitystukea valtioille, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin ryhmiin, jos EFTA-valtiot voivat osoittaa, että OECD-sopimuksessa osallisena oleva kolmas valtio suunnittelee kehitystuen myöntämistä tietylle sopimukselle. Tässä tapauksessa EFTAn valvontaviranomainen voi pitää ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana tälle sopimukselle myönnettävää kehitystukea samaan tasoon asti OECD:n avustusosan laskentamenetelmän perusteella, jota OECD-sopimuksessa osallisena oleva kolmas valtio suunnittelee.9) Direktiivin 4 artiklan 7 kohdan soveltamisen kiristämiseksi ja edellä 5 kohdassa mainittujen perusteiden noudattamisen varmistamiseksi EFTA-valtioita vaaditaan muodollisesti sitoutumaan siihen, että jokaisessa yksittäisessä direktiivin 4 artiklan 7 kohdan mukaisessa kehityshankkeen ilmoittamisessa noudatetaan näitä perusteita. Niiden odotetaan myös antavan asiaankuuluvat yksityiskohtaiset tiedot sopimuksesta sen määrittelemiseksi, missä suhteessa sopimushinta on vastaavanlaisten alusten markkinahintaan.10) EFTA-valtioille ilmoitetaan mukavuuslippua koskevista perusteista (5 kohdan 1 alakohta), että EFTAn valvontaviranomainen katsoo seuraavilla valtioilla olevan mukavuuslipun:- Antigua- Bahama- Bermuda- Caymansaaret- Kypros- Gibraltar- Libanon- Liberia- Malta- Panama- Saint Vincent- Vanuatu.11) Tämän jakson määräykset ovat voimassa siihen asti, kunnes sen asiakirjan voimassaolo päättyy, johon viitataan ETA-sopimuksen XV liitteen 1 kohdan b alakohdassa.(1) Tämä jakso vastaa 3 päivänä tammikuuta 1989 päivättyä komission kirjettä jäsenvaltioille SG(89) D/311.(2) Neuvoston direktiivi 90/684/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiiveillä 93/115/EY ja 94/73/EY. Näihin neuvoston direktiiveihin viitataan jäljempänä "laivanrakennusdirektiivillä" ETAn sekakomitean ETA-sopimusta varten 5 päivänä huhtikuuta 1995 tekemän päätöksen N:o 21 mukaisesti.(3) Neuvoston työryhmä N:o 6: Sopimusta laivojen vientiluotoista koskevien määritelmien ja hallinnollisten menettelyjen tarkistaminen.(4) Ks. 24 päivänä maaliskuuta 1986 tehty neuvoston ja komission päätös kolmannen AKT ETY-yleissopimuksen tekemisestä (EYVL N:o L 86, 31.3.1986).(5) Ks. merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehty neuvoston päätös 86/283/ETY (EYVL N:o L 175, 1.7.1986, s. 46)."5. Valtion tukea koskevien suuntaviivojen nykyinen 30 jakso "Vakiovuosikertomukset" ja 31 jakso "Muut erityiset määräykset" numeroidaan uudestaan 32 ja 33 jaksoksi.Tehty Brysselissä 6 päivänä joulukuuta 1995.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaKnut ALMESTADPuheenjohtaja(1) Jäljempänä `valtion tukea koskevat suuntaviivat`.(2) EYVL N:o L 231, 3.9.1994, s. 1(3) EYVL N:o L 175, 27.7.1995, s. 59


title: 2011/729/YUTP: Neuvoston päätös 2011/729/YUTP, annettu 10 päivänä marraskuuta 2011 , Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/137/YUTP muuttamisesta

text:
               11.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 293/35

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/729/YUTP,
   annettu 10 päivänä marraskuuta 2011,
   Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/137/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto antoi 28 päivänä helmikuuta 2011 Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä päätöksen 2011/137/YUTP (1), jolla pannaan täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1970 (2011).

               (2)

               Neuvosto antoi 23 päivänä maaliskuuta 2011 päätöksen 2011/178/YUTP (2), jolla muutettiin päätöstä 2011/137/YUTP ja pantiin täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1973 (2011).

               (3)

               Neuvosto antoi 22 päivänä syyskuuta 2011 päätöksen 2011/625/YUTP (3), jolla muutettiin päätöstä 2011/137/YUTP ja pantiin täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 2009 (2011).

               (4)

               Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 27 päivänä lokakuuta 2011 päätöslauselman 2016 (2011), jonka mukaan turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1973 (2011) 6–12 kohdan määräysten voimassaolo päättyy 31 päivänä lokakuuta 2011.

               (5)

               Päätös 2011/137/YUTP olisi muutettava vastaavasti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Kumotaan päätöksen 2011/137/YUTP 3 a artikla.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  EUVL L 58, 3.3.2011, s. 53.

      (2)  EUVL L 78, 24.3.2011, s. 24.

      (3)  EUVL L 246, 23.9.2011, s. 30.


Avis juridique important

|

31995D0811(01)

Neuvoston päätös, tehty 24 päivänä heinäkuuta 1995, sairaanhoitokoulutuksen neuvoa-antavan komitean italialaisten, itävaltalaisten, suomalaisten ja ruotsalaisten jäsenten nimeämisestä

Virallinen lehti nro C 206 , 11/08/1995 s. 0002 - 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 24 päivänä heinäkuuta 1995,sairaanhoitokoulutuksen neuvoa-antavan komitean italialaisten, itävaltalaisten, suomalaisten ja ruotsalaisten jäsenten nimeämisestä (95/C 206/02)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vuoden 1994 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 165 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon neuvoston 27 päivänä kesäkuuta 1977 tekemän päätöksen 77/454/ETY (1) sairaanhoitokoulutuksen neuvoa-antavan komitean perustamisesta, ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklat,ottaa huomioon Italian, Itävallan, Suomen ja Ruotsin hallitusten esittämät ehdokkuudet,sekä katsoo, ettäneuvosto on 25 päivänä heinäkuuta 1994 tekemällään päätöksellä (2) nimennyt sairaanhoitokoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaiset jäsenet ja varajäsenet 24 päivänä heinäkuuta 1997 päättyväksi toimikaudeksi todeten, että Belgian ja Italian hallitukset antavat ehdokasluettelonsa myöhemmässä vaiheessa,on syytä nimittää italialaiset, itävaltalaiset, suomalaiset ja ruotsalaiset varsinaiset jäsenet ja varajäsenet samalle toimikaudelle,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Nimitetään sairaanhoitokoulutuksen neuvoa-antavan komitean varsinaisiksi jäseniksi ja varajäseniksi 24 päivänä heinäkuuta 1997 päättyväksi toimikaudeksi:>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 1995.Neuvoston puolestaP. SOLBES MIRAPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 176, 15.7.1977, s. 11(2) EYVL N:o C 221, 9.8.1994, s. 3


Avis juridique important

|

31994D0023

94/23/EY: Komission päätös, tehty 17 päivänä tammikuuta 1994, eurooppalaista teknistä hyväksyntää koskevista yhteisistä menettelytapasäännöistä

Virallinen lehti nro L 017 , 20/01/1994 s. 0034 - 0040 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 25 s. 0235  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 25 s. 0235

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 17 päivänä tammikuuta 1994,eurooppalaista teknistä hyväksyntää koskevista yhteisistä menettelytapasäännöistä (94/23/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY(1) ja erityisesti sen liitteen II,sekä katsoo, ettäkyseisen direktiivin 8 artiklassa säädetään, että eurooppalainen tekninen hyväksyntä voidaan antaa tietyille tuotteille ja erityisesti sellaisille, joille ei ole yhdenmukaistettua standardia tai tunnustettua kansallista standardia ja tuotteille, jotka poikkeavat huomattavasti yhdenmukaistetusta tai tunnustetusta kansallisesta standardista,hakemuksen jättäminen sekä hyväksynnän valmistelu ja sen antaminen toteutetaan yhteisten menettelytapasääntöjen mukaisesti; edellä mainitun direktiivin liitteessä II määrätään myös, että komissio antaa nämä yhteiset menettelytapasäännöt komitean lausunnon perusteella kyseisen direktiivin 20 artiklan mukaisesti, jadirektiivissä säädetty komitea on kokouksessaan 22 päivänä huhtikuuta 1993 antanut puoltavan lausunnon näistä yhteisistä menettelytapasäännöistä kyseisessä direktiivissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaDirektiivin 89/106 mukaan eurooppalaista teknistä hyväksyntää koskevan hakemuksen jättäminen sekä hyväksynnän valmisteleminen ja antaminen toteutetaan tämän päätöksen liitteessä määrättyjen yhteisten menettelytapasääntöjen mukaisesti.Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 1994.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 12LIITEYHTEISET EUROOPPALAISIA TEKNISIÄ HYVÄKSYNTÖJÄ KOSKEVIEN HAKEMUSTEN JÄTTÄMISTÄ, HYVÄKSYNNÄN VALMISTELEMISTA JA ANTAMISTA KOSKEVAT MENETTELYTAPASÄÄNNÖT0 Johdanto0.1 Näissä menettelytapasäännöissä määritellään menettelyt, joita sovelletaan rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY(1), jäljempänä "direktiivi", liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetun eurooppalaisen hyväksynnän hakemiseen, valmisteluun ja antamiseen.0.2 Teknisiä hyväksyntöjä käsittelevä eurooppalainen järjestö (EOTA) on perustettu direktiivin mukaisesti ja jäsenvaltioiden nimeämien toimielinten kokoamiseksi eurooppalaisten teknisten hyväksyntöjen (ETH) antamiseksi sen toimialan rajoissa.1 Yleiset säännöt1.1 EOTA:n sihteeristö saattaa ajan tasalle luettelon annetuista ETH:istä. Luettelo julkaistaan vähintään kerran vuodessa.1.2 EOTA:n tekninen lautakunta vastaa ETH:n valmistelemisen ja niiden tuottamisen yhteensovittamiseen tarvittavien komiteoiden perustamisesta.1.3 Hyväksyntälaitokset julkaisevat antamansa ETH:t virallisilla kielillään.1.4 Direktiivistä johtuvat ongelmat, joita ei voida ratkaista EOTA:n täytäntöönpanokomissiossa lähetetään Euroopan yhteisöjen komissioon, jäljempänä "EY:n komissio", ratkaistavaksi.2 ETH:n hakemista koskevat säännöt2.1 Eurooppalaista teknistä hyväksyntää koskevan hakemuksen voi tehdä valmistaja tai valmistajan yhteisöön sijoittautunut edustaja, molemmat jäljempänä "hakija". Valmistajan on nimettävä puolestaan toimiva edustaja selkeästi.2.2 Hakemus jätetään mille tahansa EOTA:n toimielimistä, jotka vastaavat kyseisestä alasta; samaa tuotetta koskevan hakemuksen saa kuitenkin jättää ainoastaan yhdelle toimielimelle.2.3 Jättäessään hakemuksen näiden sääntöjen mukaisesti hakija valtuuttaa hyväksyntälaitoksen, jolle hakemus osoitetaan, antamaan tietoja sen sisällöstä EY:n komissiolle, muille EOTA:n toimielimille ja EOTA:n sihteeristölle.2.4 Ennen hakemuksen jättämistä hakija saa, pyynnöstä ja toimitettuaan hyväksyntälaitoksen pyytämät tiedot:- tietoa hyväksyntämenettelystä,- tietoa arvioidusta ajasta, jonka hyväksyntälaitos tarvitsee tähän menettelyyn kyseisen tuotteen osalta,- tietoa menettelystä aiheutuvien kustannusten arvioidusta määrästä ja niiden maksua koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.Jos kyseistä alaa ei ole vielä hyväksytty ETH:än soveltuvaksi tai jos kyseinen tuote eroaa huomattavasti yhdenmukaistetuista standardeista tai tunnustetuista kansallisista standardeista, edellä mainitut tiedot annetaan hakijalle vasta kun päätös mahdollisuudesta antaa ETH on tehty 3.2 kohdan mukaisesti.Hakijalle ilmoitetaan tästä päätöksestä.2.5 Hakemus jätetään lomakkeella (ks. lisäys 1) sen jäsenvaltion kielellä, jossa kyseinen hyväksyntälaitos sijaitsee, ellei hyväksyntälaitos toisin päätä.2.6 Hakemukseen liitetään tuotteen kuvaus, eritelmät, piirustukset ja testausselosteet, joissa täsmennetään hakemuksen kohde ja tuotteen suunniteltu käyttötarkoitus.2.7 Hakija ilmoittaa hakemuslomakkeessa kaikki tuotteen valmistuspaikat. Hän varmistaa, että hyväksyntälaitos tai sen edustaja voi vierailla valmistuspaikoilla työaikana ETH:n antamiseksi.2.8 Hyväksyntälaitos ilmoittaa kahden kuukauden kuluessa saaneensa hakemuksen ja vahvistaa aloittavansa menettelyt (ks. lisäyksessä 2 oleva lomake).Jos hyväksyntälaitos hylkää hakemuksen, hylkääminen on perusteltava. Hakija voi tällöin osoittaa hakemuksen toiselle hyväksyntälaitokselle.2.9 Hyväksyntälaitos ilmoittaa hakijalle ne asiakirjat, testaustulokset, laskelmat jne., jotka on toimitettava sille sen arvioimiseksi, soveltuuko tuote suunniteltuun käyttötarkoitukseen.Hakijan on toimitettava tarvittavat asiakirjat hyväksyntälaitokselle ja avustettava sitä arviointitehtävässä.2.10 EOTA:n toimielimet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sellaisten merkittävien tietojen luottamuksellisuuden säilymiseksi, jotka he saavat tietoonsa tehtäviään suorittaessaan.2.11 Hakija ilmoittaa virallisesti sitoutuvansa maksamaan kaikki hyväksyntämenettelystä ja sen pyytämiseen liittyvien asiakirjojen laatimisesta aiheutuvat kustannukset kansallisen lainsäädännön mukaisesti.2.12 Jos hakija ei täytä tässä asiakirjassa määriteltyjä velvollisuuksiaan, hyväksyntälaitos voi mitätöidä hakemuksen kohtuullisen ajan kuluessa.3 ETH:n antamista koskevat säännöt3.0 ETH koskee ainoastaan niitä tuotteen ominaisuuksia, jotka liittyvät direktiivin liitteessä I ja direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa perusasiakirjoissa määriteltyihin olennaisiin vaatimuksiin. CE-merkintä koskee ainoastaan näitä näkökohtia.Jos muita näkökohtia on huomioitava, tällainen arviointi erotetaan selkeästi olennaisiin vaatimuksiin liittyvästä arvioinnista; tästä erottelusta sovitaan EOTA:n jäsenten kesken. Nämä arvioinnit ovat vapaaehtoisia.ETH:n rakenteen on vastattava EY:n komission vahvistamaa perusmallia.3.1 ETH:n antaminen suuntaviivojen perusteella (direktiivin 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti)3.1.1 ETH:n sisällön ja rakenteen on vastattava asianmukaisia ETH-suuntaviivoja.3.1.2 ETH:n antava hyväksyntälaitos lähettää sen:- kaikille muille EOTA:n toimielimille,- pääsihteeristölle, joka lähettää siitä jäljennöksen EY:n komissiolle.3.1.3 EOTA:n kaikille ETH-suuntaviivoille erikseen vahvistaman siirtymäkauden aikana hyväksyntälaitoksen antamien ETH:jen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi EOTA:n(2) toimivaltaisia toimielimiä ja pääsihteeristöä kuullaan ETH-luonnosten ja niihin liittyvien asiakirjojen (testaustulokset) osalta ennakolta ja näiden lausuntoa pyydetään kahden kuukauden kuluessa.3.1.4 Jos, direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja pysyvän komitean lausunnon jälkeen, EY:n komissio havaitsee jossakin ETH:ssä puutteen, joka aiheutuu vastaavissa suuntaviivoissa olevasta puutteesta, hyväksyntälaitokset eivät enää anna ETH:jä kyseisten suuntaviivojen perusteella.3.2 ETH:n antaminen ilman suuntaviivoja (direktiivin 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti)3.2.1 ETH:n sisällön ja rakenteen on vastattava EY:n komission vahvistamaa perusmallia.3.2.2 Hyväksyntälaitos, joka saa 2.4 kohdan mukaisen pyynnön tai ETH:ä koskevan hakemuksen, joka on ensimmäinen kyseisen tuoteryhmän osalta, kuulee ensin teknistä lautakuntaa saadakseen sen periaatteellisen hyväksymisen ETH:n antamiselle tämän tuotteen osalta ja vaatimustenmukaisuuden varmentamistavan periaatteelle.Jos tekninen lautakunta pääsee asiasta yhteisymmärrykseen direktiivin 8 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita koskevien hakemusten osalta, EY:n komission pyytämät asian kannalta merkitykselliset tiedot toimitetaan EOTA:n puheenjohtajan suostumuksella komissiolle ETH:n antamisoikeuden saamiseksi. Päinvastaisessa tapauksessa täytäntöönpanokomissio päättää asian mahdollisesti siirtämisestä EY:n komissiolle.Sellaisten hakemusten osalta, jotka koskevat direktiivin 8 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, EY:n komission on varmistettava, ottaen huomioon EOTA:n tekemä arviointi ja vastaavat tiedot, eroaako tiettyyn tuoteryhmään kuuluva tuote, jota koskevat yhdenmukaistetut standardit tai tunnustetut kansalliset standardit, huomattavasti näistä standardeista ja voidaanko ETH:ä näin ollen antaa.3.2.3 Jos 3.2.2 kohdassa tarkoitettu yhteisymmärrys saavutetaan, hyväksyntälaitos, jolle hakemus on jätetty, keskustelee alustavasti muiden EOTA:n toimivaltaisten toimielinten kanssa siitä, miten se aikoo käsitellä hakemusta, erityisesti tutkimusongelman, käyttövaatimusten ja säädettyä vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta.Hyväksyntälaitos ottaa huomioon muiden EOTA:n toimielinten huomiot.3.2.4 Jos ETH-hakemus koskee tuotetta, joka kuuluu sellaiseen tuoteryhmään, jonka osalta 3.2.3 kohdassa tarkoitettu menettely on jo vahvistettu, hyväksynnän on perustuttava tähän menettelyyn.3.2.5 Ennen ETH:n antamista hyväksyntälaitos lähettää sen luonnoksen perusteluineen EOTA:n toimivaltaisille toimielimille ja pääsihteeristölle pyytäen niiden lausuntoa kahden kuukauden kuluessa.Hyväksyntälaitos antaa ETH:n, kun kaikki EOTA:n toimivaltaiset toimielimet ovat antaneet kirjallisen suostumuksensa, ottaen huomioon direktiivin liitteessä II olevan 2 kohdan kolmannen virkkeen.ETH:tä jaetaan 3.1.2 kohdan mukaisesti.Jos joitakin ratkaisemattomia kiistoja ilmenee, kysymys sisällytetään teknisen lautakunnan esityslistalle.Jos teknisessä lautakunnassa päästään asiasta yhteisymmärrykseen, hyväksyntälaitos antaa ETH:n.Päinvastaisessa tapauksessa kysymys sisällytetään täytäntöönpanokomission esityslistalle ja se päättää jatkotoimista.Jos täytäntöönpanokomissio ei pääse yhteisymmärrykseen, pysyvä rakennusalan komitea (direktiivin 9 artiklan 2 kohta) käsittelee asian EY:n komission välityksellä.4 ETH:n peruuttaminen4.1 Hyväksyntälaitos peruuttaa ETH:n, jos EY:n komissio on ilmoittanut siitä jäsenvaltioille direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.4.2 Hyväksyntälaitos ilmoittaa peruuttamisesta muille EOTA:n toimielimille ja pääsihteeristölle. Sihteeristö ilmoittaa asiasta EY:n komissiolle.5 ETH:n muuttaminen5.1 ETH:n muuttamisen osalta sovelletaan vastaavasti uutta hakemusta koskevaa menettelyä. Muutoshakemus osoitetaan toimielimelle, joka on antanut kyseisen hyväksynnän.5.2 Edellä 3.1 ja 3.2 kohdassa esitettyjä määräyksiä sovelletaan vastaavasti; hyväksyntämenettely koskee ainoastaan suoranaisesti muutokseen liittyviä näkökohtia.5.3 Aiempi ETH korvataan uudella.6 Voimassaoloajan pidentäminen6.1 Direktiivin 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti ETH:n voimassaoloaikaa voidaan pidentää (tavallisesta) viidestä vuodesta, jos EY:n komissio ei ilmoita kyseiselle hyväksyntälaitokselle ja/tai EOTA:lle, että alkuperäisen hyväksynnän antamisedellytykset ovat muuttuneet. Pidentämistä koskevat hakemukset on tehtävä kirjallisina ja niiden on oltava hyväksyntälaitoksessa vähintään kuusi kuukautta ennen ETH:n voimassaoloajan päättymistä.Menettelyn osalta sovelletaan vastaavasti 3.1 ja 3.2 kohdassa esitettyjä määräyksiä.6.2 Pidentämistä koskevaan hakemukseen on liitettävä asianmukaiset tekniset asiakirjat, joita vaaditaan ETH:n suuntaviivoissa. Suuntaviivojen puuttuessa hyväksyntälaitos ilmoittaa hakijalle tarvittavat tekniset asiakirjat kuultuaan EOTA:n toimielimiä.6.3 Pidennykset ovat myöntävän hyväksyntälaitoksen vastuulla ja arvioinnin olisi oltava yhtä täydellinen kuin alkuperäisen hakemuksen yhteydessä.Lisäys 1>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 2>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>(1) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 12(2) Toimivaltaiset EOTA:n toimielimet: jäsenvaltioiden nimeämät toimielimet, jotka toimivat tietyllä alalla.


title: Neuvoston päätös 2013/497/YUTP, annettu 10 päivänä lokakuuta 2013 , Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta

text:
               12.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 272/46

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2013/497/YUTP,
   annettu 10 päivänä lokakuuta 2013,
   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä heinäkuuta 2010 päätöksen 2010/413/YUTP (1).

               (2)

               Henkilöitä ja yhteisöjä, jotka ovat auttaneet luettelon merkittyjä henkilöitä tai yhteisöjä kiertämään tai rikkomaan Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien määräyksiä tai päätöksen 2010/413/YUTP säännöksiä, koskevien luetteloon merkitsemisen perusteita unioniin pääsyä koskevien rajoitusten sekä varojen jäädyttämisen osalta olisi mukautettava, jotta ne koskisivat myös henkilöitä ja yhteisöjä, jotka itse ovat kiertäneet tai rikkoneet näitä säännöksiä.

               (3)

               Päätös 2010/413/YUTP olisi sen vuoksi muutettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2010/413/YUTP seuraavasti:

               1)

               Korvataan 19 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:

                           "b)

                           muut henkilöt, jotka eivät sisälly liitteeseen I ja jotka osallistuvat Iranin ydinalan toimintaan, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai joilla on välitön yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka antavat tukea tällaiselle toiminnalle tai ydinasejärjestelmien kehittämiselle, myös osallistumalla kiellettyjen tuotteiden, tavaroiden, laitteiden, aineiden ja teknologian hankintaan, tai niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt tai henkilöt, jotka ovat kiertäneet tai rikkoneet taikka auttaneet nimettyjä henkilöitä tai yhteisöjä kiertämään tai rikkomaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) määräyksiä tai tämän päätöksen säännöksiä sekä muut IRGC:n jäsenet ja IRGC:n tai IRISL:n puolesta toimivat henkilöt ja henkilöt, jotka tarjoavat IRGC:lle ja IRISL:lle tai niiden omistuksessa tai määräysvallassa oleville tai niiden puolesta toimiville yhteisöille vakuutus- tai muita keskeisiä palveluja, joiden luettelo on liitteessä II;"

               2)

               Korvataan 20 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:

                           "b)

                           henkilöt ja yhteisöt, jotka eivät sisälly liitteeseen I ja jotka osallistuvat Iranin ydinalan toimintaan, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen, tai joilla on välitön yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka antavat tukea tällaiselle toiminnalle tai ydinasejärjestelmien kehittämiselle, myös osallistumalla kiellettyjen tuotteiden, tavaroiden, laitteiden, aineiden ja teknologian hankintaan, tai niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt tai yhteisöt tai niiden omistuksessa tai määräysvallassa, myös laittomin keinoin, olevat yhteisöt, tai henkilöt ja yhteisöt, jotka ovat kiertäneet tai rikkoneet taikka auttaneet nimettyjä henkilöitä tai yhteisöjä kiertämään tai rikkomaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) määräyksiä tai tämän päätöksen säännöksiä, sekä muut IRGC:n ja IRISL:n jäsenet ja yhteisöt sekä niiden omistuksessa tai määräysvallassa olevat yhteisöt taikka niiden puolesta toimivat henkilöt tai yhteisöt taikka IRGC:lle, IRISL:lle tai niiden omistuksessa tai määräysvallassa oleville tai niiden puolesta toimiville yhteisöille vakuutuksia tai muita olennaisia palveluja tarjoavat henkilöt ja yhteisöt, joiden luettelo on liitteessä II;"

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 10 päivänä lokakuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. SINKEVIČIUS

      (1)  Neuvoston päätös 2010/413/YUTP, annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta (EUVL L 195, 27.7.2010, s. 39).


title: 2011/578/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009

text:
               27.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 250/155

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 10 päivänä toukokuuta 2011,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009
   (2011/578/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2009,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2009 sekä keskuksen vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antaman suosituksen (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston perustamisesta 7. toukokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1210/90 (3) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksesta sekä ympäristöä koskevasta Euroopan tieto- ja seurantaverkostosta 23. huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 401/2009 (4) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0122/2011),

               1.

               myöntää Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 338, 14.12.2010, s. 58.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EYVL L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (4)  EUVL L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 250/157

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
   10. toukokuuta 2011,
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ympäristökeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2009,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan ympäristökeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2009 sekä keskuksen vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antaman suosituksen (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston perustamisesta 7. toukokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1210/90 (3) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksesta sekä ympäristöä koskevasta Euroopan tieto- ja seurantaverkostosta 23. huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 401/2009 (4) ja erityisesti sen 13 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0122/2011),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on saanut kohtuullisen varmuuden siitä, että varainhoitovuoden 2009 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 5. toukokuuta 2010 Euroopan ympäristökeskuksen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008 (6) ja päätökseen liitetyssä päätöslauselmassa se muun muassa

                           —

                           pyysi, että keskus tilaa edelleen säännöllisesti viiden vuoden välein riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin perusasetuksensa (ETY) N:o 1210/90 ja johtokunnan päättämien työohjelmien perusteella,

                           —

                           pani merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, että keskuksen vuokraamien toimitilojen kunnostustöitä varten olisi pitänyt käynnistää tarjouskilpailumenettely sen sijaan, että keskus maksoi töistä rakennuksen omistajien valitsemalle yritykselle,

                           —

                           totesi, että keskus on toteuttanut yhdeksän sisäisen tarkastuksen osaston vuodesta 2006 alkaen antamasta kaikkiaan 27 suosituksesta,

               C.

               ottaa huomioon, että viraston määrärahat vuonna 2009 olivat 39 900 000 euroa eli ne olivat 7,1 prosenttia suuremmat kuin vuonna 2008,

               1.

               panee merkille, että keskuksen käytössä oli vuonna 2009 kaiken kaikkiaan 39 900 000 euroa, joista 34 560 000 euroa oli unionin tukea;

               2.

               panee merkille, että keskuksen määrärahojen 2 800 000 euron kasvu vuodesta 2008 kohdistettiin neljälle monivuotisessa strategiassa 2009–2013 eritellylle keskeiselle alalle, joita ovat ilmastonmuutokseen sopeutuminen, ekosysteemien arviointi, resurssien vastuullinen käyttö ja tuotanto sekä hätätilanteiden ehkäisy ja hallinta;

      Toiminta

               3.

               pitää myönteisenä sitä, että keskus aikoo edelleen säännöllisesti tilata riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin perusasetuksensa (ETY) N:o 1210/90 ja johtokunnan päättämien työohjelmien perusteella; panee merkille, että seuraava arviointi tehdään vuosina 2012–2013;

               4.

               kehottaa jälleen kerran keskusta esittämään tilintarkastustuomioistuimen seuraavaan kertomukseen liitettävässä taulukossa vertailun vastuuvapausmenettelyn kohteena olevan vuoden ja sitä edeltävän varainhoitovuoden aikana toteutetuista toimista, jotta vastuuvapauden myöntävällä viranomaisella on mahdollisuus arvioida paremmin keskuksen toimintaa eri vuosina;

               5.

               kehottaa keskusta asettamaan nämä neljä keskeistä alaa etusijalle ja kannustamaan enemmän niiden jatkokehitystä;

               6.

               toteaa tyytyväisenä, että keskus tarjoaa luotettavasti riippumatonta ja taattua ympäristötietoa kaikille unionin toimielimille, jäsenvaltioille ja päätöksentekoelimille;

               7.

               kannustaa jälleen keskusta kehittämään edelleen viestintämenetelmiään, jotta se saa havainnoilleen enemmän tilaa tiedotusvälineissä ja kykenee siten ruokkimaan julkista keskustelua tärkeistä ympäristökysymyksistä, kuten ilmastonmuutoksesta, biologisesta monimuotoisuudesta ja luonnonvarojen hoidosta; katsoo, että tällaisin toimenpitein voidaan parantaa toiminnan avoimuutta ja lisätä yleistä mielenkiintoa keskuksen toimintaa kohtaan;

               8.

               pyytää tilintarkastustuomioistuinta toteuttamaan keskuksessa toiminnantarkastuksia;

      Talousarviomenettelyt

               9.

               kehottaa keskusta vahvistamaan talousarvion ja työohjelman välistä yhteyttä; toteaa tilintarkastustuomioistuimen katsoneen, etteivät keskuksen talousarvion laatimismenettelyt olleet riittävän kurinalaiset, mistä aiheutui lukuisia määrärahasiirtoja, jotka koskivat suurinta osaa budjettikohdista (siirrot vastasivat kahdeksaa prosenttia keskuksen talousarviosta); panee erityisesti merkille, että jotkin siirroista johtivat siihen, että samat budjettikohdat vuoroin kasvoivat, vuoroin pienenivät, kun taas tietyt määrärahat jäivät käyttämättä ja ne siirrettiin vuoden aikana muihin budjettikohtiin;

               10.

               on huolissaan keskuksen soveltamasta käytännöstä, jossa keskus kasvattaa tiettyä budjettikohtaa määrärahasiirtojen avulla voidakseen maksaa (30. joulukuuta 2009) tilojensa vuokran vuoden 2010 ensimmäisen kolmen kuukauden ajalta ja kirjata menon suoritetuksi varainhoitovuoden 2009 määrärahoista; korostaa, että käytäntö ei ole vuotuisuusperiaatteen mukainen ja että komissiolle takaisin maksettava määrä pieneni tämän toimintatavan vuoksi;

               11.

               kehottaa keskusta parantamaan vuoden loppuun mennessä niiden tietojen oikeellisuutta, jotka operatiiviset yksiköt antavat toimintaan liittyvien siirtovelkojen arvioinnin osalta;

      Henkilöstö

               12.

               kehottaa keskusta korjaamaan puutteet, jotka vaarantavat palvelukseenottomenettelyjen avoimuuden; toteaa erityisesti, että tilintarkastustuomioistuin on toistuvasti raportoinut seuraavista puutteista: avoimia paikkoja koskevissa ilmoituksissa ei ole mainittu varallaololuetteloon merkittävien hakijoiden enimmäismäärää, kirjallisissa kokeissa ja haastatteluissa käytetyistä kysymyksistä on päätetty vasta hakemusten tarkastelun jälkeen, valintalautakuntien päätöksiä ei ole dokumentoitu riittävän hyvin eikä etukäteen ole määritetty vähimmäisvaatimuksia siitä, millaisia hakijoiden olisi oltava tullakseen kutsutuksi haastatteluun tai merkityksi varallaololuetteloon, eivätkä pöytäkirjat ole kattavia;

               13.

               panee merkille, että kymmenen lisävirkaa oli vuonna 2009 tarpeen, jotta voitiin lisätä kapasiteettia ekosysteemien arvioinnin, resurssien vastuullisen käytön ja tuotannon sekä yhteisen ympäristötietojärjestelmän kehittämisen aloilla sekä luoda kapasiteettia uusilla, ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja hätätilanteiden ehkäisyn ja hallinnan toiminta-aloilla; kannustaa tässä yhteydessä parantamaan entisestään palvelukseenottomenettelyjen avoimuutta tilintarkastustuomioistuimen ehdotuksen mukaisesti;

      Sisäinen tarkastus

               14.

               panee merkille keskuksen toteamuksen, että kolme suositusta, jotka liittyvät sisäisen tarkastuksen aiempien suositusten seurantaan, on vielä toteuttamatta; panee erityisesti merkille, että kyseiset suositukset koskevat ensisijaisesti arkaluontoisia tehtäviä, avustusten tarkastuksia paikalla sekä rahoitusprosesseja ja että niitä pidetään ”erittäin tärkeinä”;

               15.

               pitää myönteisenä, että keskus sisällytti vuotuiseen toimintakertomukseensa yleisarvion, jonka sisäinen tarkastus oli laatinut keskuksen osalta; katsoo, että tämä muodostaa parhaan käytännön, jota myös muiden erillisvirastojen olisi sovellettava;

               16.

               viittaa vastuuvapauden myöntämistä koskevaan päätökseen liittyvien muiden, luonteeltaan yleisten huomautusten osalta erillisvirastojen toiminnasta, varainhoidosta ja sen valvonnasta 10. toukokuuta 2011 antamaansa päätöslauselmaan (7).

      (1)  EUVL C 338, 14.12.2010, s. 58.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EYVL L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (4)  EUVL L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 252, 25.9.2010, s. 151.

      (7)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0163 (katso tämän virallisen lehden sivu 269).


Avis juridique important

|

32002D0902

2002/902/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä marraskuuta 2002, työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisiä kannustusjärjestelyjä koskevan päätöksen lykkäämisestä Venäjän federaation pyynnöstä

Virallinen lehti nro L 312 , 15/11/2002 s. 0027 - 0027

Komission päätös,tehty 13 päivänä marraskuuta 2002,työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisiä kannustusjärjestelyjä koskevan päätöksen lykkäämisestä Venäjän federaation pyynnöstä(2002/902/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 10 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2501/2001(1) ja erityisesti sen 16 artiklan 4 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Venäjän federaatio esitti työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisiä kannustusjärjestelyjä koskevan pyynnön kesäkuussa 1999.(2) Asetuksen (EY) N:o 2501/2001 16 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos pyynnön esittänyt maa tarvitsee lisäaikaa ennen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttämistä, se voi pyytää komissiota lykkäämään 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä edellä mainittujen järjestelyjen myöntämisestä. Asetuksen 16 artiklan 5 kohdassa säädetään, että pyynnön tarkastelu on saatettava päätökseen vuoden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen julkaisemisesta. Komissio voi jatkaa tätä määräaikaa ilmoitettuaan siitä komitealle etukäteen.(3) Venäjän federaatio on pyytänyt kyseisen päätöksen lykkäämistä.(4) Pyynnön tarkastelun määräaikaa on päätetty jatkaa.(5) Tässä päätöksessä tarkoitetut toimenpiteet ovat yleisten tullietuuksien komitean lausunnon mukaisia,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaLykätään asetuksen (EY) N:o 2501/2001 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisiä kannustusjärjestelyjä koskevaa päätöstä Venäjän federaation pyynnöstä, kunnes tätä pyyntöä koskevan lisäarvioinnin tulokset ovat käytettävissä. Pyynnön tarkastelu saatetaan päätökseen heinäkuuhun 2003 mennessä.Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2002.Komission puolestaPascal LamyKomission jäsen(1) EYVL L 346, 31.12.2001, s. 1.


title: Neuvoston päätös (EU) 2017/1138, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen 3 artiklan 12 kohdassa tarkoitetulta todistukselta edellytetyn sisällön ja yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitettujen ohjeiden hyväksymiseen

text:
               27.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 164/56

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/1138,
   annettu 19 päivänä kesäkuuta 2017,
   elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen 3 artiklan 12 kohdassa tarkoitetulta todistukselta edellytetyn sisällön ja yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitettujen ohjeiden hyväksymiseen
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Elohopeaa koskeva Minamatan yleissopimus (1), jäljempänä ’yleissopimus’, hyväksyttiin Euroopan unionin puolesta 11 päivänä toukokuuta 2017 neuvoston päätöksellä (EU) 2017/939 (2).

               (2)

               Yleissopimus tulee voimaan 16 päivänä elokuuta 2017. Yleissopimuksen osapuolten konferenssin ensimmäinen kokous, jäljempänä ’COP 1 -kokous’, pidetään Genevessä 24–29 päivänä syyskuuta 2017. Unionin olisi näin ollen määritettävä COP 1 -kokouksessa otettava kanta.

               (3)

               Yleissopimuksen 3 artiklan 8 kohdassa edellytetään, että osapuolet, jotka aikovat tuoda elohopeaa valtiosta, joka ei ole yleissopimuksen osapuoli, sallivat tuonnin ainoastaan sillä edellytyksellä, että viejävaltio, joka ei ole yleissopimuksen osapuoli, antaa osapuolille todistuksen siitä, ettei tuotu elohopea ole peräisin uuden elohopean tuotannosta eikä kloorialkalilaitosten käytöstä poistosta yli jääneestä elohopeasta, jäljempänä ’todistus’.

               (4)

               Yleissopimuksen 3 artiklan 12 kohdassa määrätään, että COP 1 -kokous hyväksyy todistukselta edellytetyn sisällön. Todistukselta edellytetyllä sisällöllä on näin ollen oikeusvaikutuksia.

               (5)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/852 (3) on yleissopimuksen 3 artiklan 8 kohdan määräysten, sellaisina kuin niitä täydennetään ehdotetulla todistukselta edellytetyllä sisällöllä, mukainen.

               (6)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 4 kohdassa edellytetään osapuolten varmistavan, että liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvien uusien pistekuormituslähteiden osalta käytetään parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa sekä ympäristön kannalta parhaita käytäntöjä, jotta ilmaan vapautuvia elohopea- ja elohopeayhdistepäästöjä voidaan hallita ja mahdollisuuksien mukaan vähentää.

               (7)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 5 kohdassa määrätään, että osapuolten on hallittava ja mahdollisuuksien mukaan vähennettävä liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvista olemassa olevista pistekuormituslähteistä peräisin olevia ilmaan vapautuvia elohopea- ja elohopeayhdistepäästöjä toteuttamalla yksi tai useampi seuraavista toimenpiteistä: parhaan käytettävissä olevan tekniikan ja ympäristön kannalta parhaiden käytäntöjen käyttö, määrällisten tavoitteiden tai päästöjen raja-arvojen vahvistaminen, useiden päästöjen hallitsemiseen tähtäävän strategian vahvistaminen tai vaihtoehtoiset toimenpiteet.

               (8)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 7 kohdassa edellytetään, että osapuolet laativat inventaarin ilmaan vapautuvista elohopea- ja elohopeayhdistepäästöistä ja ylläpitävät sitä.

               (9)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 8 kohdassa määrätään, että COP 1 -kokous antaa ohjeet parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta ja ympäristön kannalta parhaista käytännöistä ottaen huomioon uusien ja olemassa olevien lähteiden välillä mahdollisesti olevat erot sekä elohopean maahan, veteen ja ilmaan päätyvän kokonaispäästön minimoimisen tarpeen ja ohjeet, joilla pyritään tukemaan osapuolia niiden 8 artiklan 5 kohdan mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanossa etenkin tavoitteiden määrittämisen ja päästöjen raja-arvojen asettamisen osalta.

               (10)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 9 kohdassa määrätään, että yleissopimuksen osapuolten konferenssi antaa mahdollisimman pian ohjeet kriteereistä, joita osapuolet voivat laatia 8 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, kun ne päättävät soveltaa ilmaan vapautuvien elohopea- ja elohopeayhdistepäästöjen hallintatoimenpiteitä vain johonkin tiettyyn liitteessä D lueteltuun lähdeluokkaan kuuluviin pistekuormituslähteisiin, edellyttäen, että soveltamisalaan kuuluu vähintään 75 prosenttia kyseisen lähdeluokan päästöistä, sekä ohjeet ilmaan vapautuvien elohopea- ja elohopeayhdisteiden päästöinventaarin laatimismenetelmästä.

               (11)

               Yleissopimuksen 8 artiklan 10 kohdan toisessa virkkeessä täsmennetään, että osapuolten on otettava ohjeet huomioon kyseisen artiklan asiaankuuluvia määräyksiä noudattaessaan. Ohjeilla on sen vuoksi oikeusvaikutuksia.

               (12)

               Yleissopimuksen hallitustenvälinen neuvottelukomitea hyväksyi Jordaniassa 10–15 päivänä maaliskuuta 2016 pidetyssä seitsemännessä kokouksessaan väliaikaisesti yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitetut neljä ohjeasiakirjaa ennen kuin COP 1 -kokous hyväksyy ne muodollisesti.

               (13)

               Unionin lainsäädäntö, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006 (5), on yleissopimuksen 8 artiklan määräysten, sellaisina kuin niitä täydennetään ehdotetuilla ohjeilla, mukainen.

               (14)

               Ehdotettua todistukselta edellytettyä sisältöä ja ehdotettuja neljää ohjeasiakirjaa olisi sen vuoksi tuettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettava kanta on tukea yleissopimuksen 3 artiklan 12 kohdassa tarkoitetulta todistukselta edellytetyn sisällön ja 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitettujen ohjeiden hyväksymistä.
   Unionin edustajat voivat sopia ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin tehtävistä vähäisistä muutoksista ilman uutta neuvoston päätöstä kuultuaan asiasta jäsenvaltioita koordinointikokousten aikana.
   2 artikla
   Yleissopimuksen osapuolten konferenssin päätös (päätökset) 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen hyväksymisestä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 19 päivänä kesäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. HERRERA

      (1)  EUVL L 142, 2.6.2017, s. 6.

      (2)  Neuvoston päätös (EU) 2017/939, annettu 11 päivänä toukokuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 142, 2.6.2017, s. 4).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/852, annettu 17 päivänä toukokuuta 2017, elohopeasta ja asetuksen (EY) N:o 1102/2008 kumoamisesta (EUVL L 137, 24.5.2017, s. 1).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006, annettu 18 päivänä tammikuuta 2006, epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1).


title: 2012/832/EU: Euroopan keskuspankin päätös, annettu 10 päivänä joulukuuta 2012 , Euroopan keskuspankin tilinpäätöksestä tehdyn päätöksen EKP/2010/21 muuttamisesta (EKP/2012/30)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 356/93

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
   annettu 10 päivänä joulukuuta 2012,
   Euroopan keskuspankin tilinpäätöksestä tehdyn päätöksen EKP/2010/21 muuttamisesta
   (EKP/2012/30)
   (2012/832/EU)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 26.2 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin tilinpäätöksestä 11 päivänä marraskuuta 2010 annetussa päätöksessä EKP/2010/21 (1) vahvistetaan Euroopan keskuspankin (EKP) tilinpäätöksen laatimista koskevat säännöt.

               (2)

               Päätöksen EKP/2010/21 3 artiklassa täsmennetään, että kirjanpitoa ja tilinpäätöstietojen antamista koskevista oikeussäännöistä Euroopan keskuspankkijärjestelmässä 11 päivänä marraskuuta 2010 annettujen suuntaviivojen EKP/2010/20 (2) 3 artiklassa määriteltyjä tilinpäätöksen laatimista koskevia perusoletuksia noudatetaan myös päätöstä EKP/2010/21 sovellettaessa. Tämä koskee mm. tilinpäätöspäivän jälkeisiä tapahtumia koskevaa päätöksen EKP/2010/20 3 artiklan c kohtaa, jonka mukaan saamisten ja velkojen määrät on oikaistava, jos tilikauden päättymisen jälkeen ennen päivää, jona toimivaltaiset elimet vahvistavat taseet, on tiedossa muutoksia, jotka vaikuttavat saamisten ja velkojen määrään tilinpäätöspäivänä.

               (3)

               Olisi selkiytettävä, että EKP:n tilipäätöksen kohdalla tilinpäätöspäivän jälkeiset tapahtumat olisi otettava huomioon vain siihen päivämäärään asti, jona tilinpäätös hyväksytään julkistettavaksi, eli siihen päivämäärään asti, jona EKP:n johtokunta päättää antaa EKP:n tilinpäätöksen EKP:n neuvostolle hyväksyttäväksi.

               (4)

               Päätöstä EKP/2010/21 on sen vuoksi tarpeen muuttaa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutos
   Korvataan päätöksen EKP/2010/21 3 artikla seuraavasti:

      ”3 artikla
      Perusoletukset
      Suuntaviivojen EKP/2010/20 3 artiklassa määriteltyjä tilinpäätöksen laatimista koskevia perusoletuksia noudatetaan myös tätä päätöstä sovellettaessa. Suuntaviivojen EKP/2010/20 3 artiklan c kohdan ensimmäisestä virkkeestä poiketen, tilinpäätöspäivän jälkeiset tapahtumat otetaan huomioon vain siihen päivään asti, jona EKP:n johtokunta päättää antaa tilinpäätöksen EKP:n neuvostolle hyväksyttäväksi.”

   2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 31 päivänä joulukuuta 2012.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 10 päivänä joulukuuta 2012.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 35, 9.2.2011, s. 1.

      (2)  EUVL L 35, 9.2.2011, s. 31.


Avis juridique important

|

31997D0819

97/819/YUTP: Neuvoston päätös, annettu 28 päivänä marraskuuta 1997, jalkaväkimiinoja koskevan yhteisen toiminnan 96/588/YUTP täytäntöönpanemisesta tiettyjen eteläisen Afrikan kehityskonferenssin ja Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ohjelmien rahoitukseen osallistumiseksi

Virallinen lehti nro L 338 , 09/12/1997 s. 0006 - 0006

NEUVOSTON PÄÄTÖS,annettu 28 päivänä marraskuuta 1997,jalkaväkimiinoja koskevan yhteisen toiminnan 96/588/YUTP täytäntöönpanemisesta tiettyjen eteläisen Afrikan kehityskonferenssin ja Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ohjelmien rahoitukseen osallistumiseksi (97/819/YUTP) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen J.3 ja J.11 artiklan,ottaa huomioon jalkaväkimiinoja koskevan yhteisen toiminnan 96/588/YUTP, jonka neuvosto on 1 päivänä lokakuuta 1996 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan perustella hyväksynyt (1),sekä katsoo, ettäniiden kyseisen yhteisen toiminnan 8 artiklassa määrättyjen erityistoimien mukaisesti, joilla tuetaan unionin ensisijaista pyrkimystä auttaa jalkaväkimiinojen uhreja, on aiheellista osallistua eteläisen Afrikan kehityskonferenssin (SADC) alueellisen ohjelman rahoitukseen sekä Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ohjelmiin entisessä Jugoslaviassa ja Irakissa,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla 1. Seuraavat aloitteet voivat saada yhteisessä toiminnassa 96/588/YUTP tarkoitettua rahoitustukea:- eteläisen Afrikan kehityskonferenssin alueellinen miinanraivausohjelma enintään 2,07 miljoonaa ecua ja- Punaisen Ristin kansainvälisen komitean entisessä Jugoslaviassa toteuttama miinavaaran tiedostamista koskeva ohjelma (Mines Awareness Programme) sekä komitean Irakissa toteuttama miinojen vammauttamien henkilöiden kuntoutusohjelma enintään 1,43 miljoonaa ecua.Menoja voidaan korvata 1 päivästä heinäkuuta 1997.2. Edellä 1 kohdassa vahvistetuilla määrillä rahoitettuja menoja hoidetaan talousarvioon sovellettavia Euroopan yhteisön menettelyjä ja sääntöjä noudattaen.2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.Päätös julkaistaan virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 28 päivänä marraskuuta 1997.Neuvoston puolestaG. WOHLFARTPuheenjohtaja(1) EYVL L 260, 12.10.1996, s. 1.


title: Komission päätös (EU) 2017/1525, annettu 4 päivänä syyskuuta 2017, päätöksen 2014/256/EU muuttamisesta EU-ympäristömerkin myöntämisessä paperin jatkojalosteille käytettävien ekologisten arviointiperusteiden voimassaolon jatkamiseksi (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5948) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               6.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 230/28

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/1525,
   annettu 4 päivänä syyskuuta 2017,
   päätöksen 2014/256/EU muuttamisesta EU-ympäristömerkin myöntämisessä paperin jatkojalosteille käytettävien ekologisten arviointiperusteiden voimassaolon jatkamiseksi

         (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5948)

   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon EU-ympäristömerkistä 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 66/2010 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan,
   on kuullut Euroopan unionin ympäristömerkintälautakuntaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission päätöksen 2014/256/EU (2) voimassaolo päättyy 2 päivänä toukokuuta 2017.

               (2)

               Suoritetussa arvioinnissa on vahvistettu päätöksessä 2014/256/EU vahvistettujen nykyisten ekologisten arviointiperusteiden sekä niihin liittyvien arviointi- ja todentamisvaatimusten tarkoituksenmukaisuus ja soveltuvuus. Sen vuoksi päätöstä 2014/256/EU olisi muutettava.

               (3)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 66/2010 16 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 2014/256/EU 4 artikla seuraavasti:

      ”4 artikla
      Tuoteryhmään ”paperin jatkojalosteet” sovellettavat ekologiset arviointiperusteet sekä niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa 31 päivään joulukuuta 2020.”

   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä syyskuuta 2017.

            Komission puolesta

         Karmenu VELLA

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 27, 30.1.2010, s. 1.

      (2)  Komission päätös 2014/256/EU, annettu 2 päivänä toukokuuta 2014, ekologisista arviointiperusteista EU-ympäristömerkin myöntämiseksi paperin jatkojalosteille (EUVL L 135, 8.5.2014, s. 24).


Avis juridique important

|

31993D0407

93/407/ETY: Neuvoston päätös, tehty 19 päivänä heinäkuuta 1993, Euroopan talousyhteisön ja Slovenian tasavallan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä

Virallinen lehti nro L 189 , 29/07/1993 s. 0001 - 0001 Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 22 s. 0073  Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 22 s. 0073

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 19 päivänä heinäkuuta 1993,Euroopan talousyhteisön ja Slovenian tasavallan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä (93/407/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),sekä katsoo, ettäolisi hyväksyttävä Luxemburgissa 5 päivänä huhtikuuta 1993 allekirjoitettu Euroopan talousyhteisön ja Slovenian tasavallan välinen yhteistyösopimus,perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen antamiseen valtuuttavaa määräystä kuin 235 artikla,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan talousyhteisön ja Slovenian tasavallan välinen yhteistyösopimus.Sopimusteksti on liitetty tähän päätökseen.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja suorittaa yhteisön nimissä sopimuksen 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tiedoksi antamisen.3 artiklaNeuvoston puheenjohtajisto edustaa yhteisöä sopimuksen 38 artiklan mukaisesti perustetussa yhteistyöneuvostossa.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Se tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan.Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 1993.Neuvoston puolesta Puheenjohtaja W. CLAES() Lausunto annettu 25 päivänä kesäkuuta 1993.


title: 2008/514/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/104

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS

   24. huhtikuuta 2007
   Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005
   (2008/514/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 (1),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä keskuksen vastaukset (2),
   ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustamisesta 8. helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 302/93 (4) ja erityisesti sen 11 a artiklan,
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A6-0100/2007),

               1.

               toteaa, että Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen varainhoitovuoden 2004 ja 2005 tilinpäätöstiedot ovat seuraavat:
               Tuloslaskelma varainhoitovuosilta 2004 ja 2005

                           (1000 euroa)

                           2005

                           2004

                           Tulot

                           Tuet komissiolta

                           12 000

                           11 730

                           Tuet Norjalta

                           516

                           514

                           Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot

                           190

                           211

                           Sekalaiset tulot

                           93

                           33

                              Tulot yhteensä (a)

                              12 799

                              12 488

                           Varainhoitovuoden talousarviomenot

                           Henkilöstö — Talousarvion I osasto

                           Maksut

                           5 762

                           5 832

                           Siirretyt määrärahat

                           154

                           122

                           Hallinto — Talousarvion II osasto

                           Maksut

                           1 094

                           1 088

                           Siirretyt määrärahat

                           650

                           356

                           Toiminta — Talousarvion III osasto (lukuun ottamatta käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja)

                           Varainhoitovuoden maksumäärärahoista suoritetut maksut

                           4 159

                           2 342

                           Siirretyt määrärahat

                           1 260

                              Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot (Phare ja kolmannet maat)

                           101

                           201

                              Menot yhteensä (b)

                              11 920

                              11 200

                              Varainhoitovuoden tulokset (a - b)

                           879

                           1 288

                           Aiemmalta varainhoitovuodelta siirretty tase

                           1 508

                           295

                           Siirretyt ja perutut määrärahat

                           1 239

                           245

                           Aiemman varainhoitovuoden käyttämättä jääneet uudelleen käytettävät määrät

                           - 58

                           15

                           Palautukset komissiolle

                           -1 508

                           - 3

                           Palautukset Norjalle

                           - 128

                           81

                           Kurssierot

                           1

                           - 1

                           Varainhoitovuoden tase (EY-avustus + Norjan osuus)

                           1 933

                           1 920

                           Norja-avustus 2005

                           - 516

                              Varainhoitovuoden tase (vain EY-avustus)

                              1 417

                              Lähde: Seurantakeskuksen toimittamat tiedot — Taulukossa annetaan yhteenveto seurantakeskuksen lopullisessa tilinpäätöksessä esitetyistä tiedoista

               2.

               hyväksyy Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tilien päättämisen varainhoitovuodelta 2005;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL C 266, 31.10.2006, s. 43.

      (2)  EUVL C 312, 19.12.2006, s. 86.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 36, 12.2.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1651/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 30).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

32002D0968

2002/968/YUTP: Neuvoston päätös, tehty 10 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan unionin poliisioperaatiosta annetun yhteisen toiminnan 2002/210/YUTP täytäntöönpanosta

Virallinen lehti nro L 335 , 12/12/2002 s. 0001 - 0001

Neuvoston päätös,tehty 10 päivänä joulukuuta 2002,Euroopan unionin poliisioperaatiosta annetun yhteisen toiminnan 2002/210/YUTP täytäntöönpanosta(2002/968/YUTP)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin poliisioperaatiosta (EUPM) 11 päivänä maaliskuuta 2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2002/210/YUTP(1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan viimeisen alakohdan sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 23 artiklan 2 kohdan,sekä katsoo, että neuvoston olisi päätettävä vuoden 2003 lopullisesta talousarviosta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. EUPM:n vuoden 2003 talousarvio on 38 miljoonaa euroa, ja siihen sisältyvä 20 miljoonan euron suuruinen ohjeellinen määrä rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja Euroopan unionin talousarviosta rahoitettavia menoja hallinnoidaan talousarviota koskeviin kysymyksiin sovellettavien yhteisön menettelytapojen ja sääntöjen mukaisesti, kuitenkin siten, että ennakkomaksut eivät ole yhteisön omaisuutta.2 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.3 artiklaTämä päätös julkaistaan virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 10 päivänä joulukuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. S. Møller(1) EYVL L 70, 13.3.2002, s. 1.