title: Neuvoston päätös (YUTP) 2017/1340, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2017, Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP muuttamisesta

text:
               18.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 185/55

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2017/1340,
   annettu 17 päivänä heinäkuuta 2017,
   Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   ottaa huomioon Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2008/369/YUTP kumoamisesta 20 päivänä joulukuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP (1),
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2010 päätöksen 2010/788/YUTP.

               (2)

               Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 21 päivänä kesäkuuta 2017 päätöslauselman 2360 (2017), jolla muutetaan YK:n rajoittavia toimenpiteitä koskevia luetteloon merkitsemisen perusteita.

               (3)

               Tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön tarvitaan unionin lisätoimia.

               (4)

               Päätös 2010/788/YUTP olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätös 2010/788/YUTP 3 artiklan 1 kohdan i alakohta seuraavasti:

                  ”i)

                  MONUSCOn rauhanturvaajiin tai Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstöön, myös asiantuntijaryhmän jäseniin, kohdistuvien hyökkäysten suunnittelu, johtaminen, rahoittaminen tai niihin osallistuminen;”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         F. MOGHERINI

      (1)  EUVL L 336, 21.12.2010, s. 30.


Avis juridique important

|

42004D0097

2004/97/EY,Euratom: Valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien yhteisellä sopimuksella tehty päätös, tehty 13 päivänä joulukuuta 2003, Euroopan unionin tiettyjen laitosten ja virastojen kotipaikan vahvistamisesta

Virallinen lehti nro L 029 , 03/02/2004 s. 0015 - 0015

Valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien yhteisellä sopimuksella tehty päätös,tehty 13 päivänä joulukuuta 2003,Euroopan unionin tiettyjen laitosten ja virastojen kotipaikan vahvistamisesta(2004/97/EY, Euratom)VALTION- TAI HALLITUSTEN PÄÄMIESTEN TASOLLA KOKOONTUNEET JÄSENVALTIOIDEN EDUSTAJAT, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 289 artiklan ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan,sekä katsovat seuraavaa:(1) 22 päivänä joulukuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/820/YOS perustettiin Euroopan poliisiakatemia (CEPOL)(1).(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002(2) perustettiin Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen.(3) Neuvoston päätöksellä 2002/187/YOS(3) perustettiin Eurojust-yksikkö.(4) 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 perustettiin Euroopan meriturvallisuusvirasto(4).(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1592/2002(5) perustettiin Euroopan lentoturvallisuusvirasto.(6) Komission 24 päivänä tammikuuta 2002 toimittaman ehdotuksen perusteella on tarkoituksena perustaa Euroopan rautatievirasto(6).(7) Komission 11 päivänä helmikuuta 2003 toimittaman ehdotuksen perusteella on tarkoituksena perustaa Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto.(8) Komission 8 päivänä elokuuta 2003 toimittaman ehdotuksen perusteella on tarkoituksena perustaa Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskus.(9) Komission 29 päivänä lokakuuta 2003 toimittaman ehdotuksen perusteella on tarkoituksena perustaa Euroopan kemikaalivirasto.(10) Olisi määrättävä näiden eri laitosten ja virastojen kotipaikka,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artiklaa) Euroopan poliisiakatemian kotipaikka on Bramshill.b) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kotipaikka on Parma.c) Eurojust-yksikön kotipaikka on Haag.d) Euroopan meriturvallisuusviraston kotipaikka on Lissabon.e) Euroopan lentoturvallisuusviraston kotipaikka on Köln.f) Euroopan rautatieviraston kotipaikka on Lille-Valenciennes.g) Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston kotipaikka on Kreikan hallituksen nimeämä kaupunki Kreikassa.h) Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen kotipaikka on Ruotsin hallituksen nimeämä kaupunki Ruotsissa.i) Euroopan kemikaaliviraston kotipaikka on Helsinki.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se tulee voimaan tänä päivänä.Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 2003.S. BerlusconiPuheenjohtaja(1) EYVL L 336, 30.12.2000, s. 1.(2) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1642/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4).(3) EYVL L 63, 6.3.2002, s. 1, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2003/659/YOS (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4).(4) EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1644/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 10).(5) EYVL L 240, 7.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1701/2003 (EUVL L 243, 27.9.2003, s. 5).(6) EYVL C 126 E, 28.5.2002, s. 323.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007DP0193

Euroopan parlamentin päätös 22. toukokuuta 2007 EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisessa edustajakokouksessa toimivan pysyvän valtuuskunnan perustamisesta ja sen jäsenten lukumäärästä

Virallinen lehti nro 102 E , 24/04/2008 s. 0110 - 0110

		P6_TA(2007)0193Pysyvä valtuuskunta EurolatissaEuroopan parlamentin päätös 22. toukokuuta 2007 EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisessa edustajakokouksessa toimivan pysyvän valtuuskunnan perustamisesta ja sen jäsenten lukumäärästäEuroopan parlamentti, joka- ottaa huomioon työjärjestyksen 188 artiklan,- ottaa huomioon 10. maaliskuuta 2004 tekemänsä päätöksen parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien sekä parlamentaarisissa sekavaliokunnissa ja yhteistyövaliokunnissa olevien valtuuskuntien lukumäärästä [1],- ottaa huomioon 8. marraskuuta 2006 hyväksytyn EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisen edustajakokouksen perustamisasiakirjan;1. päättää perustaa valtuuskunnan EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaariseen edustajakokoukseen;2. vahvistaa varsinaisten jäsenten lukumääräksi 60 ja varajäsenten lukumääräksi 30;3. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen tiedoksi neuvostolle ja komissiolle.[1] EUVL C 102 E, 28.4.2004, s. 635.--------------------------------------------------


title: Komission päätös, annettu 23 päivänä maaliskuuta 2012 , Euroopan unionin ja San Marinon tasavallan välisen valuuttasopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/3

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 23 päivänä maaliskuuta 2012,
   Euroopan unionin ja San Marinon tasavallan välisen valuuttasopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta
   2012/C 317/04
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön kannasta valuuttasuhteista San Marinon tasavallan kanssa tehdyn sopimuksen uudelleenneuvotteluja varten 26 päivänä marraskuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/904/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sopimus valuuttasuhteista Euroopan yhteisön puolesta toimivan Italian tasavallan ja San Marinon tasavallan välillä (2) tehtiin 29 päivänä marraskuuta 2000.

               (2)

               Neuvosto kehotti päätelmissään 10 päivänä helmikuuta 2009 komissiota tarkastelemaan uudelleen nykyisten valuuttasopimusten toimivuutta ja sitä, olisiko liikkeeseen laskettavien metallirahojen enimmäismääriä lisättävä.

               (3)

               Komissio totesi tiedonannossaan Monacon, San Marinon ja Vatikaanivaltion kanssa tehtyjen valuuttasuhteita koskevien sopimusten toimivuudesta (3), että valuuttasopimusta on tarpeen mukauttaa sen varmistamiseksi, että lähestymistavat unionin ja valuuttasopimuksen allekirjoittaneiden maiden välisissä suhteissa olisivat johdonmukaisempia.

               (4)

               Marraskuun 26 päivänä 2009 tehdyn neuvoston päätöksen mukaisesti komissio ja Italian tasavalta neuvottelivat uudelleen unionin puolesta San Marinon kanssa tehdyn valuuttasopimuksen. Euroopan keskuspankki (EKP) osallistui neuvotteluihin täysimääräisesti ja antoi hyväksyntänsä asioissa, jotka kuuluvat sen toimivaltaan.

               (5)

               Sekä EKP että talous- ja rahoituskomitea (TRK) katsovat, ettei sopimusta ole tarpeen esittää neuvostolle,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään Euroopan unionin ja San Marinon tasavallan välinen valuuttasopimus, jäljempänä ’sopimus’.
   Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Valtuutetaan talous- ja raha-asioista ja eurosta vastaava varapuheenjohtaja allekirjoittamaan sopimus Euroopan unionia sitovasti sekä antamaan liitteessä vahvistettu julistus Euroopan unionin puolesta.
   3 artikla
   Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen pääsihteeristö antaa sopimuksen 13 artiklassa määrätyn ilmoituksen (4).
   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä maaliskuuta 2012.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  EUVL L 322, 9.12.2009, s. 12.

      (2)  EYVL C 209, 27.7.2001, s. 1.

      (3)  KOM(2009) 359 lopullinen; Komission tiedonanto neuvostolle: Kertomus Monacon, San Marinon ja Vatikaanivaltion kanssa tehtyjen valuuttasuhteita koskevien sopimusten toimivuudesta.

      (4)  Sopimuksen voimaantulopäivä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      LIITE

         Euroopan unionin ja San Marinon tasavallan välinen
         VALUUTTASOPIMUS
         EUROOPAN UNIONI
         ja
         SAN MARINON TASAVALTA,
         jotka katsovat seuraavaa:

                     (1)

                     Euro korvasi 1 päivänä tammikuuta 1999 kaikkien talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen osallistuneiden jäsenvaltioiden, niiden muassa Italian, valuutat 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 (1) mukaisesti.

                     (2)

                     Ennen euron käyttöönottoa Italia ja San Marinon tasavalta olivat tehneet valuuttasuhteita koskevia kahdenvälisiä sopimuksia, ja viimeksi tehtiin Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino -sopimus 21 päivänä joulukuuta 1991.

                     (3)

                     Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä julistuksessa N:o 6 todetaan, että yhteisön olisi helpotettava voimassa olevista järjestelyistä San Marinon tasavallan kanssa uudelleen käytäviä neuvotteluja, jotka saattavat tulla tarpeellisiksi yhteisen rahan käyttöönoton johdosta.

                     (4)

                     Italian tasavalta teki 29 päivänä marraskuuta 2000 Euroopan yhteisön puolesta sopimuksen valuuttasuhteista San Marinon tasavallan kanssa (2).

                     (5)

                     Tämän valuuttasopimuksen mukaan San Marinon tasavalta käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman. Sen olisi huolehdittava, että euroseteleistä ja -metallirahoista annettuja Euroopan unionin (EU) sääntöjä, jotka koskevat esimerkiksi suojautumista väärennyksiltä, sovelletaan sen alueella. San Marinon tasavallan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet väärennysten torjumiseksi ja yhteistyön tekemiseksi Euroopan komission, Euroopan keskuspankin (EKP) ja Europolin kanssa. Kunnes Europolin ja San Marinon tasavallan välinen yhteistyösopimus allekirjoitetaan, San Marinon tasavallan on tehtävä yhteistyötä Europolin kanssa Italian tämän alan toimivaltaisten viranomaisten välityksellä.

                     (6)

                     San Marinon tasavallan olisi kiinnitettävä erityistä huomiota rahanpesunvastaisen toimintaryhmän (FATF) suosituksiin, erityisesti FATF:n jäsenilleen ja sitä vastaavien paikallisjärjestöjen jäsenille osoittamiin kehotuksiin toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä sellaisia maita ja alueita vastaan, joihin katsotaan liittyvän korkea riski. San Marinon tasavalta, joka on edustettuna rahanpesun vastaisia toimenpiteitä arvioivassa asiantuntijakomiteassa, ottaa asianmukaisella tavalla huomioon San Marinon tasavaltaa koskevissa keskinäisissä arviointikertomuksissa annetut tai annettavat suositukset tehostaakseen toimenpiteitään rahanpesuun liittyvissä uhkissa.

                     (7)

                     Tämä sopimus ei velvoita EKP:a eikä kansallisia keskuspankkeja ottamaan San Marinon tasavallan rahoitusvälineitä niiden arvopapereiden luetteloon tai luetteloihin, jotka täyttävät Euroopan keskuspankkijärjestelmän rahapoliittisten toimien kelpoisuusehdot.

                     (8)

                     San Marinon tasavallan pankkisektorilla odotetaan aiempaa tiiviimpää yhteistyötä euroalueen pankkisektorin kanssa. Tasapuolisemman kohtelun varmistamiseksi San Marinon tasavaltaan olisi sen vuoksi alettava soveltaa asteittain pankki- ja finanssialaa, rahanpesun estämistä, muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten ja väärennysten torjuntaa sekä tilastotietojen ilmoittamisvaatimusta koskevaa EU:n olennaista lainsäädäntöä.

                     (9)

                     Olisi perustettava San Marinon tasavallan, Italian tasavallan, komission ja EKP:n edustajista muodostuva sekakomitea seuraamaan tämän sopimuksen soveltamista, päättämään liikkeeseen laskettavien metallirahojen vuotuisesta enimmäismäärästä ja arvioimaan toimenpiteitä, joita San Marinon tasavalta toteuttaa asiaa koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi.

                     (10)

                     Euroopan unionin tuomioistuin olisi nimettävä lainkäyttöelimeksi, joka vastaa kaikista sopimuksen soveltamisesta mahdollisesti syntyvien riita-asioiden ratkaisemisesta,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
         1 artikla
         San Marinon tasavallalla on oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (3) ja euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 mukaisesti. San Marinon tasavalta antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman.
         2 artikla
         San Marinon tasavalta ei saa laskea liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, ellei tällaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole sovittu Euroopan unionin kanssa. Edellytyksistä eurometallirahojen liikkeeseen laskemiselle tämän sopimuksen voimaantulopäivästä määrätään seuraavissa artikloissa.
         3 artikla
         Tällä sopimuksella perustettava sekakomitea laskee San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemien eurometallirahojen vuotuisen enimmäismäärän (arvon) laskemalla yhteen seuraavat:

                     —

                     Kiinteä osuus, jonka määrä on tämän sopimuksen voimaantuloa seuraavana ensimmäisenä vuonna 2 600 000 EUR. Sekakomitea voi muuttaa kiinteää osuutta vuosittain inflaation - Italian YKHI-inflaatio viimeksi kuluneiden 12 kuukauden ajalta, jolta tiedot ovat saatavilla laskentahetkellä – ja mahdollisten eurometallirahojen keräilymarkkinoihin vaikuttavien merkittävien suuntausten ottamiseksi huomioon.

                     —

                     Muuttuva osuus, jonka määrä on Italian tasavallassa liikkeeseen laskettujen metallirahojen asukaskohtainen keskimäärä viimeksi kuluneiden 12 kuukauden ajalta, jolta tiedot ovat saatavilla, kerrottuna San Marinon asukasluvulla.

               4 artikla
         1.   San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemien eurometallirahojen on oltava nimellisarvon, laillisen maksuvälineen aseman, teknisten ominaisuuksien, yhteisen puolen taiteellisten ominaisuuksien ja kansallisen puolen yhteisten taiteellisten ominaisuuksien osalta samanlaisia kuin euron käyttöön ottaneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemat eurometallirahat.
         2.   San Marinon tasavallan on esitettävä suunnitelmat eurometallirahojen kansallisiksi puoliksi etukäteen Euroopan komissiolle, joka tarkastaa, että ne ovat EU:n sääntöjen mukaisia.
         5 artikla
         1.   San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemat eurometallirahat on lyötävä Italian tasavallan Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato -rahapajassa.
         2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, San Marino voi sekakomitean suostumuksella lyödä metallirahansa jossain muussa kuin 1 kohdassa mainitussa eurometallirahoja lyövässä EU:n rahapajassa.
         3.   Vähintään 70 prosenttia liikkeeseen laskettaviksi tarkoitetuista eurometallirahoista on laskettava liikkeeseen nimellisarvoisina tämän sopimuksen voimaantuloa seuraavana vuonna. Osuuden on oltava 80 prosenttia kolmen vuoden kuluttua. Sen jälkeen sekakomitea tarkastelee säännöllisesti osuuden asianmukaisuutta.
         4.   San Marinon tasavalta saa laskea liikkeeseen eurometallirahojen keräilykappaleita. Näiden on sisällyttävä 3 artiklassa tarkoitettuun vuotuiseen enimmäismäärään. San Marinon tasavallan on laskettava eurometallirahojen keräilykappaleet liikkeeseen noudattaen eurometallirahojen keräilykappaleista annettuja Euroopan unionin suuntaviivoja, joissa niiltä muun muassa vaaditaan sellaisia teknisiä ja taiteellisia ominaisuuksia sekä nimellisarvoa, että eurometallirahojen keräilykappaleet voidaan erottaa liikkeeseen tarkoitetuista metallirahoista.
         6 artikla
         1.   San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemien eurometallirahojen määrä lisätään Italian liikkeeseen laskemien metallirahojen määrään siinä yhteydessä, kun Euroopan keskuspankki hyväksyy Italian tasavallan liikkeeseen laskeman kokonaismäärän Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 128 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
         2.   San Marinon tasavallan on ilmoitettava Euroopan komissiolle ja Italian tasavallalle joka vuosi viimeistään 1 päivänä syyskuuta niiden eurometallirahojen lukumäärä ja nimellisarvo, jotka se aikoo laskea liikkeeseen seuraavana vuonna. Sen on myös ilmoitettava Euroopan komissiolle aiotuista metallirahojen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ja erityisesti eurometallirahojen keräilykappaleiden osuus ja liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen liikkeeseenlaskua koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
         3.   San Marinon tasavallan on ilmoitettava 2 artiklassa mainitut tämän sopimuksen voimaantulopäivää seuraavaa vuotta koskevat tiedot tämän sopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä.
         7 artikla
         1.   Tämä sopimus ei vaikuta San Marinon tasavallan oikeuteen laskea edelleen liikkeeseen scudomääräisiä kultametallirahoja.
         2.   San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemilla eurometallirahojen keräilykappaleilla ja scudomääräisillä kultarahoilla ei ole laillisen maksuvälineen asemaa Euroopan unionissa.
         8 artikla
         1.   San Marinon on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän sopimuksen liitteessä lueteltujen EU:n säädösten ja sääntöjen täytäntöön panemiseksi seuraavilla aloilla joko saattamalla ne osaksi kansallista lainsäädäntöä tai muin vastaavin tavoin:

                     a)

                     eurosetelit ja -metallirahat;

                     b)

                     pankki- ja rahoituslainsäädäntö erityisesti asianomaisten laitosten toiminnan ja valvonnan alalla;

                     c)

                     rahanpesun estäminen, käteisrahaan ja muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan sekä mitaleihin ja rahakkeisiin liittyvien petosten ja väärennysten torjunta ja tilastotietojen ilmoittamisvaatimukset. Tilastotietojen keruuta koskevan lainsäädännön osalta Euroopan keskuspankin kanssa on sovittava täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja teknisistä mukautuksista (mukaan luettuina San Marinon tasavallan erityistilanteen huomioon ottamiseksi tarvittavat poikkeukset) viimeistään 18 kuukautta ennen tilastotietojen ilmoittamisen varsinaista aloittamista;

                     d)

                     Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 133 artiklan mukaisesti hyväksytyt toimenpiteet, jotka liittyvät euron käyttämiseen yhteisenä rahana.

               2.   San Marinon tasavallan on pantava 1 kohdassa tarkoitetut säädökset ja säännöt täytäntöön liitteessä vahvistettujen määräaikojen mukaisesti. Määräajat alkavat tämän sopimuksen voimaantulosta.
         3.   Edellä 3 artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää

                     a)

                     vähennetään ilman eri toimenpiteitä ja tilapäisesti yhdellä kolmasosalla, jos ja kun liitteessä ilmoitettua määräaikaa ei ole noudatettu, jollei ole hyväksytty asiaa koskevia EU:n säädöksiä tai sääntöjä;

                     b)

                     voidaan tilapäisesti vähentää puolella komission ehdotuksesta määräenemmistöllä annettavalla neuvoston päätöksellä, kun on ensin kuultu San Marinon tasavallan edustajia, jos ja kun San Marinon tasavalta jättää useampana kuin kahtena vuotena noudattamatta yhtä tai useampaa liitteessä luetelluista EU:n säädöksistä tai säännöistä, jotka se on hyväksynyt sovitun määräajan kuluessa.

               Enimmäismäärä palautetaan tavanomaiselle tasolleen samaa menettelyä noudattaen heti, kun San Marinon tasavalta on hyväksynyt soveltuvat toimenpiteet tilapäisen vähennyksen syynä olevien ongelmien ratkaisemiseksi.
         4.   San Marinon tasavalta voi pyytää Euroopan unionin valtuuskuntaan kuuluvilta yksiköiltä asianomaisen Euroopan unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvää teknistä apua.
         5.   Komissio muuttaa liitettä kerran vuodessa tai tarvittaessa useamminkin uusien asiaa koskevien EU:n säädösten ja sääntöjen ja voimassa oleviin säädöksiin ja sääntöihin tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi. Sekakomitea päättää sen jälkeen asianmukaisista ja kohtuullisista määräajoista, joiden kuluessa San Marinon tasavallan on pantava liitteeseen lisätyt uudet säädökset ja säännöt täytäntöön.
         6.   Sekakomitea voi poikkeuksellisissa olosuhteissa tarkistaa liitteessä vahvistettua määräaikaa.
         7.   Päivitetty liite julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
         9 artikla
         Luottolaitokset ja tarvittaessa muut rahoituslaitokset, jotka ovat saaneet toimiluvan San Marinon tasavallan alueella, voivat osallistua euroalueen pankkienvälisiin selvitys- ja maksujärjestelmiin sekä arvopaperien selvitysjärjestelmiin Italian keskuspankin vahvistamien ja Euroopan keskuspankin hyväksymien yksityiskohtaisten sääntöjen ja edellytysten mukaisesti.
         10 artikla
         1.   Euroopan unionin tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta ratkaista sellaiset tämän sopimuksen soveltamisesta seuraavat sopimuspuolten väliset riita-asiat, joita ei ole saatu ratkaistua sekakomiteassa.
         2.   Jos Euroopan unioni (edustajanaan Euroopan komissio ja sekakomiteaan osallistuvan EU:n valtuuskunnan suosituksesta) tai San Marinon tasavalta katsoo, ettei toinen sopimuspuoli ole täyttänyt tästä sopimuksesta johtuvaa velvoitettaan, se voi viedä asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tuomioistuimen tuomio on molempia sopimuspuolia sitova, ja niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuomion noudattamiseksi tuomioistuimen tuomiossaan vahvistamassa määräajassa.
         11 artikla
         1.   Perustetaan sekakomitea. Sen jäseniksi otetaan San Marinon tasavallan ja Euroopan unionin edustajia. Sekakomitea vahvistaa työjärjestyksensä yksimielisesti. Euroopan unionin valtuuskunta muodostetaan Euroopan komission ja Italian tasavallan edustajista sekä Euroopan keskuspankin edustajista.
         2.   Sekakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Puheenjohtaja vaihtuu vuosittain siten, että Euroopan unionin edustaja ja San Marinon tasavallan edustaja hoitavat tehtävää vuorotellen. Sekakomitea tekee päätöksensä yksimielisesti.
         3.   Sekakomitea vaihtaa näkemyksiä ja tietoja ja antaa 3, 5 ja 8 artiklassa tarkoitetut päätökset. Se tarkastelee San Marinon tasavallan toteuttamia toimenpiteitä ja pyrkii ratkaisemaan tämän sopimuksen täytäntöönpanosta mahdollisesti syntyvät riita-asiat.
         4.   Euroopan unioni on sekakomitean ensimmäinen puheenjohtaja sen jälkeen, kun sopimus on 13 artiklan mukaisesti tullut voimaan.
         12 artikla
         Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla.
         13 artikla
         Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen ratifiointi-, päätös- tai hyväksymismenettelynsä kumpaankin sopimuspuoleen sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
         14 artikla
         Valuuttasuhteista 29 päivänä marraskuuta 2000 tehty sopimus kumotaan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä alkaen. Viittauksia 29 päivänä marraskuuta 2000 tehtyyn sopimukseen pidetään viittauksina tähän sopimukseen.

            Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2012 kahtena alkuperäiskappaleena englannin kielellä.

                  Euroopan unionin puolesta

               Olli REHN

                  Talous- ja raha-asioista ja eurosta vastaava Euroopan komission varapuheenjohtaja

                  San Marinon tasavallan puolesta

               Antonella MULARONI

                  Ulkoasiainministeri

         LIITE

                     TÄYTÄNTÖÖNPANTAVAT SÄÄDÖKSET

                     TÄYTÄNTÖÖNPANON MÄÄRÄAIKA
                     (SOVELLETAAN SOPIMUKSEN VOIMAANTULOPÄIVÄSTÄ)

                     Rahanpesun torjunta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/60/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen (EUVL L 309, 25.11.2005, s. 15)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta (EUVL L 319, 5.12.2007, s. 1)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/20/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen annetun direktiivin 2005/60/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 46)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/110/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta (EUVL L 267, 10.10.2009, s. 7)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                           Täydennetty:

                                 Neuvoston päätös 2007/845/YOS, tehty 6 päivänä joulukuuta 2007, varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien jäsenvaltioiden toimistojen yhteistyöstä rikoksen tuottaman hyödyn tai muun rikokseen liittyvän omaisuuden jäljittämisessä ja tunnistamisessa (EUVL L 332, 18.12.2007, s. 103)

                                 Komission direktiivi 2006/70/EY, annettu 1 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta (EUVL L 214, 4.8.2006, s. 29)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1781/2006, annettu 15 päivänä marraskuuta 2006, maksajaa koskevien tietojen toimittamisesta varainsiirtojen mukana (EUVL L 345, 8.12.2006 s. 1)

                                 Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1781/2006, annettu 15 päivänä marraskuuta 2006, maksajaa koskevien tietojen toimittamisesta varainsiirtojen mukana (EUVL L 345, 8.12.2006) (EUVL L 323, 8.12.2007, s. 59)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1889/2005, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, yhteisön alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonnasta (EUVL L 309, 25.11.2005, s. 9)

                                 Neuvoston puitepäätös 2001/500/YOS, tehty 26 päivänä kesäkuuta 2001, rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä tai takavarikoimisesta ja menetetyksi tuomitsemisesta (EYVL L 182, 5.7.2001, s. 1)

                     1 vuosi

                     Neuvoston päätös 2000/642/YOS, tehty 17 päivänä lokakuuta 2000, jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä koskevista järjestelyistä, joita noudatetaan tietojenvaihdossa (EYVL L 271, 24.10.2000, s. 4)

                     1 vuosi

                     Petosten ja väärennysten torjunta

                     Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä (EYVL L 181, 4.7.2001, s. 6)
                     Muutettu:
                     Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 1338/2001 muuttamisesta (EUVL L 17, 22.1.2009, s. 1)

                     1 vuosi

                     Neuvoston päätös 2003/861/EY, tehty 8 päivänä joulukuuta 2003, väärennettyjen eurometallirahojen analysoinnista ja niihin liittyvästä yhteistyöstä (EUVL L 325, 12.12.2003, s. 44)

                     1 vuosi

                     Neuvoston asetus (EY) N:o 2182/2004, annettu 6 päivänä joulukuuta 2004, eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista (EUVL L 373, 21.12.2004, s. 1)
                     Muutettu:
                     Neuvoston asetus (EY) N:o 46/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista annetun asetuksen (EY) N:o 2182/2004 muuttamisesta (EUVL L 17, 22.1.2009, s. 5)

                     1 vuosi

                     Neuvoston puitepäätös 2000/383/YOS, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä (EYVL L 140, 14.6.2000, s. 1)
                     Muutettu:
                     Neuvoston puitepäätös 2001/888/YOS, tehty 6 päivänä joulukuuta 2001, rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä tehdyn puitepäätöksen 2000/383/YOS muuttamisesta (EYVL L 329, 14.12.2001, s. 3)

                     1 vuosi

                     Neuvoston päätös 2001/887/YOS, tehty 6 päivänä joulukuuta 2001, euron suojaamisesta väärentämiseltä (EYVL L 329, 14.12.2001, s. 1)

                     1 vuosi

                     Neuvoston puitepäätös 2001/413/YOS, tehty 28 päivänä toukokuuta 2001, muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten ja väärennysten torjunnasta (EYVL L 149, 2.6.2001, s. 1)

                     1 vuosi

                     Euroseteleitä ja -metallirahoja koskevat säännöt

                     Neuvoston asetus (EY) N:o 975/98, annettu 3 päivänä toukokuuta 1998, liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä (EYVL L 139, 11.5.1998, s. 6)
                     Muutettu:
                     Neuvoston asetus (EY) N:o 423/1999, annettu 22 päivänä helmikuuta 1999, liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 975/98 muuttamisesta (EYVL L 52, 27.2.1999, s. 2)

                     1 vuosi

                     Neuvoston päätelmät, annettu 10 päivänä toukokuuta 1999, eurometallirahojen laadunhallintajärjestelmästä

                     1 vuosi

                     Neuvoston päätelmät, annettu 23 päivänä marraskuuta 1998 ja 5 päivänä marraskuuta 2002, keräilykappaleista

                     1 vuosi

                     Komission suositus 2009/23/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 2008, liikkeeseen tarkoitettujen eurokolikoiden kansallisia puolia ja liikkeeseenlaskua koskevat yhteiset suuntaviivat (C(2008) 8625) (EUVL L 9, 14.1.2009, s. 52)

                     1 vuosi

                     Komission tiedonanto 2001/C 318/03, annettu 22 päivänä lokakuuta 2001, eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta (C2001/318/03) (K(2001) 600 lopullinen) (EYVL C 318, 13.11.2001, s. 3)

                     1 vuosi

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1210/2010, annettu 15 päivänä joulukuuta 2010, eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä (EUVL L 339, 22.12.2010, s. 1)

                     1 vuosi

                     Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2003/5, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2003, euroseteleiden vaihtamisesta ja käytöstä poistamisesta sekä toimenpiteiden toteuttamisesta luvattomia seteliaiheen jäljennöksiä vastaan (EUVL L 78, 25.3.2003, s. 20)

                     1 vuosi

                     Euroopan keskuspankin päätös EKP/2003/4, tehty 20 päivänä maaliskuuta 2003, euroseteleiden nimellisarvoista, selitelmistä, vaihtamisesta, käytöstä poistamisesta ja seteliaiheen jäljentämisestä (EUVL L 78, 25.3.2003, s. 16)

                     1 vuosi

                     Neuvoston asetus (EY) N:o 2532/98, annettu 23 päivänä marraskuuta 1998, Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia (EYVL L 318, 27.1.1998, s. 4–7)

                     1 vuosi

                     Euroopan keskuspankin päätös EKP/2010/14, tehty 16 päivänä syyskuuta 2010, eurosetelien aitouden ja kunnon tarkastamisesta sekä kiertoon palauttamisesta (EUVL L 267, 9.10.2010, s. 1)

                     1 vuosi

                     Pankki- ja finanssilainsäädäntö

                     Komission direktiivi 2006/73/EY, annettu 10 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta (EUVL L 241, 2.9.2006, s. 26–58)

                     6 vuotta

                     Komission asetus (EY) N:o 1287/2006, annettu 10 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta tietojen kirjaamista koskevien sijoituspalveluyritysten velvoitteiden, liiketoimista ilmoittamisen, markkinoiden avoimuuden, rahoitusvälineiden kaupankäynnin kohteeksi ottamisen sekä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta (EUVL L 241, 2.9.2006, s. 1–25)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1997/5/EY, annettu 27 päivänä tammikuuta 1997, rajojen yli suoritettavista tilisiirroista (EYVL L 43, 14.2.1997, s. 25–30)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/49/EY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006, sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä (uudelleenlaadittu teksti) (EUVL L 177, 30.6.2006, s. 201)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/23/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin 2006/49/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 54)

                                 Komission direktiivi 2009/27/EY, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/49/EY tiettyjen liitteiden muuttamisesta riskienhallintaa koskevien teknisten säännösten osalta (EUVL L 94, 8.4.2009, s. 97)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, direktiivien 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2007/64/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta (EUVL L 302, 17.11.2009, s. 97)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/76/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY muuttamisesta kaupankäyntivarastoa ja uudelleenarvopaperistamista koskevien pääomavaatimusten sekä palkka- ja palkkiopolitiikkaa koskevan valvojan arvion osalta (EUVL L 329, 14.12.2010, s. 3)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/48/EY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (uudelleenlaadittu teksti) (EUVL L 177, 30.6.2006, s. 1)
                     Muutettu:

                                 Komission direktiivi 2007/18/EY, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2007, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY muuttamisesta tiettyjen laitosten poistamiseksi sen soveltamisalasta tai sisällyttämiseksi sen soveltamisalaan ja monenkeskisiltä kehityspankeilta saatavien saamisten käsittelemiseksi (EUVL L 87, 28.3.2007, s. 9)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/44/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, neuvoston direktiivin 92/49/ETY sekä direktiivien 2002/83/EY, 2004/39/EY, 2005/68/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta rahoitusalalla tapahtuvaan omistusosuuksien hankintaan ja lisäämiseen sovellettavien toiminnan vakauden arviointia koskevien menettelysääntöjen ja periaatteiden osalta (EUVL L 247, 21.9.2007, s. 1)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY, annettu 13 päivänä marraskuuta 2007, maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta (EUVL L 319, 5.12.2007, s. 1)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/24/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun direktiivin 2006/48/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 38)

                                 Komission direktiivi 2009/83/EY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY tiettyjen liitteiden muuttamisesta riskienhallintaa koskevien teknisten säännösten osalta (EUVL L 196, 28.7.2009, s. 14)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/110/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta (EUVL L 267, 10.10.2009, s. 7)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, direktiivien 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2007/64/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta (EUVL L 302, 17.11.2009, s. 97)

                                 Komission direktiivi 2010/16/EU, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY muuttamisesta tietyn laitoksen jättämiseksi direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle (EUVL L 60, 10.3.2010, s. 15)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/76/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY muuttamisesta kaupankäyntivarastoa ja uudelleenarvopaperistamista koskevien pääomavaatimusten sekä palkka- ja palkkiopolitiikkaa koskevan valvojan arvion osalta (EUVL L 329, 14.12.2010, s. 3)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/110/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta (EUVL L 267, 10.10.2009, s. 7)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY, maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta (EUVL L 319, 5.12.2007, s. 1)
                     Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY, annettu 13 päivänä marraskuuta 2007, maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta (EUVL L 319, 5.12.2007) (EUVL L 187, 18.7.2009, s. 5)
                     Muutettu:
                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, direktiivien 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2007/64/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta (EUVL L 302, 17.11.2009, s. 97)

                     4 vuotta

                     Neuvoston direktiivi 86/635/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1986, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä (EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1)
                     Oikaistaan neuvoston direktiivi 86/635/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1986, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä (EYVL L 60, 3.3.1987, s. 17)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/65/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001, direktiivien 78/660/ETY, 83/349/ETY ja 86/635/ETY muuttamisesta tietynlaisten yhtiöiden sekä pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksien ja konsolidoitujen tilinpäätöksien laadinnassa noudatettavien arvostussääntöjen osalta (EYVL L 283, 27.10.2001, s. 28)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/51/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annettujen direktiivien 78/660/ETY, 83/349/ETY, 86/635/ETY ja 91/674/ETY muuttamisesta (EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/46/EY, annettu 14. kesäkuuta 2006, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY, konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 83/349/ETY, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY muuttamisesta (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/19/EY, annettu 30 päivänä toukokuuta 1994, talletusten vakuusjärjestelmistä (EYVL L 135, 31.5.1994, s. 5)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/1/EY, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2005, neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 85/611/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY ja 93/6/ETY sekä direktiivien 94/19/EY, 98/78/EY, 2000/12/EY, 2001/34/EY, 2002/83/EY ja 2002/87/EY muuttamisesta rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän uudistamiseksi (EUVL L 79, 24.3.2005, s. 9)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/14/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, talletusten vakuusjärjestelmästä annetun direktiivin 94/19/EY muuttamisesta talletussuojan tason ja korvausten maksuajan osalta (EUVL L 68, 13.3.2009, s. 3)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/24/EY, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2001, luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta (EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15)

                     6 vuotta

                     Neuvoston direktiivi 89/117/ETY, annettu 13 päivänä helmikuuta 1989, jäsenvaltioon sijoittautuneiden sellaisten luotto- ja rahoituslaitosten sivukonttoreiden velvollisuudesta julkistaa tilinpäätösasiakirjat, joiden kotipaikka ei ole siinä jäsenvaltiossa (EYVL L 44, 16.2.1989, s. 40)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/87/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta (EUVL L 35, 11.2.2003, s. 1)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/1/EY, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2005, neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 85/611/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY ja 93/6/ETY sekä direktiivien 94/19/EY, 98/78/EY, 2000/12/EY, 2001/34/EY, 2002/83/EY ja 2002/87/EY muuttamisesta rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän uudistamiseksi (EUVL L 79, 24.3.2005, s. 9)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/25/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 40)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta (EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1)
                     Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta (EUVL L 45, 16.2.2005, s. 18)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/31/EY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006, rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2004/39/EY muuttamisesta eräiden määräaikojen osalta (EUVL L 114, 27.4.2006, s. 60)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/44/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, neuvoston direktiivin 92/49/ETY sekä direktiivien 2002/83/EY, 2004/39/EY, 2005/68/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta rahoitusalalla tapahtuvaan omistusosuuksien hankintaan ja lisäämiseen sovellettavien toiminnan vakauden arviointia koskevien menettelysääntöjen ja periaatteiden osalta (EUVL L 247, 21.9.2007, s. 1)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/10/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2004/39/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 33)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                           Täydennetty:

                                 Komission direktiivi 2006/73/EY, annettu 10 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta (EUVL L 241, 2.9.2006, s. 26)

                                 Komission asetus (EY) N:o 1287/2006, annettu 10 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta tietojen kirjaamista koskevien sijoituspalveluyritysten velvoitteiden, liiketoimista ilmoittamisen, markkinoiden avoimuuden, rahoitusvälineiden kaupankäynnin kohteeksi ottamisen sekä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta (EUVL L 241, 2.9.2006, s. 1)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 924/2009, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, rajatylittävistä maksuista yhteisössä ja asetuksen (EY) N:o 2560/2001 kumoamisesta (EUVL L 266, 9.10.2009, s. 11)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/47/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2002, rahoitusvakuusjärjestelyistä (EYVL L 168, 27.6.2002, s. 43)
                     Muutettu:
                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/44/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä annetun direktiivin 98/26/EY ja rahoitusvakuusjärjestelyistä annetun direktiivin 2002/47/EY muuttamisesta linkitettyjen järjestelmien sekä lainasaamisten osalta (EUVL L 146, 10.6.2009, s. 37)

                     6 vuotta

                     Komission suositus 97/489/EY, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1997, elektronisen maksuvälineen avulla toteutetuista maksutapahtumista ja erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta (EYVL L 208, 2.8.1997, s. 52)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/9/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997, sijoittajien korvausjärjestelmistä (EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/26/EY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1998, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä (EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45)
                     Muutettu:

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/44/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä annetun direktiivin 98/26/EY ja rahoitusvakuusjärjestelyistä annetun direktiivin 2002/47/EY muuttamisesta linkitettyjen järjestelmien sekä lainasaamisten osalta (EUVL L 146, 10.6.2009, s. 37)

                                 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                     6 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 12)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84)

                     4 vuotta

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1092/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1)

                     4 vuotta

                     Neuvoston asetus (EU) N:o 1096/2010, annettu 17 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 162)

                     4 vuotta

                     Tilastotietojen keruuta koskeva lainsäädäntö (valtuutuksen 6 artiklan 1 kohta)

                     Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 25/2009, annettu 19 päivänä joulukuuta 2008, rahalaitossektorin taseesta (uudelleen laadittu toisinto) (EKP/2008/32) (EUVL L 15, 20.1.2009, s. 14)
                     Muutettu:
                     Asetus (EU) N:o 883/2011, annettu 25 päivänä elokuuta 2011, rahalaitossektorin taseesta annetun asetuksen (EY) N:o 25/2009 muuttamisesta (uudelleen laadittu toisinto) (EKP/2008/32) (EUVL L 228, 3.9.2011, s. 13)

                     4 vuotta

                     Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 63/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja (EKP/2001/18) (EYVL L 10, 12.1.2002, s. 24)
                     Muutettu:

                                 Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 674/2010, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2010, korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, annetun asetuksen (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) muuttamisesta (EKP/2010/7) (EUVL L 196, 28.7.2010, s. 23)

                                 Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 290/2009, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2009, korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, annetun asetuksen (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) muuttamisesta (EKP/2009/7) (EUVL L 94, 8.4.2009, s. 75)

                                 Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 2181/2004, annettu 16 päivänä joulukuuta 2004, rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta annetun asetuksen (EY) N:o 2423/2001 (EKP/2001/13) ja korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, annetun asetuksen (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) muuttamisesta (EKP/2004/21) (EUVL L 371, 18.12.2004, s. 42)

                     4 vuotta

                     Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2007/9), annettu 1 päivänä elokuuta 2007, raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista (uudelleenlaaditut suuntaviivat) (EUVL L 341, 27.12.2007, s. 1)
                     Oikaistaan Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2007/9), annettu 1 päivänä elokuuta 2007, raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista (uudelleenlaaditut suuntaviivat) (EKP/2007/9) (EUVL L 84, 26.3.2008, s. 393)
                     Muutettu:

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2008/31), annettu 19 päivänä joulukuuta 2008, raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista annettujen suuntaviivojen EKP/2007/9 (uudelleenlaaditut suuntaviivat) muuttamisesta (EUVL L 53, 26.2.2009, s. 76)

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2009/23), annettu 4 päivänä joulukuuta 2009, raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista annettujen suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta (EUVL L 16, 21.1.2010, s. 6)

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2011/13), annettu 25 päivänä elokuuta 2011, raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista annettujen suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta (EUVL L 228, 3.9.2011, s. 37)

                     4 vuotta

                     Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2002/7), annettu 21 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan keskuspankin tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa (EYVL L 334, 11.12.2002, s. 24)
                     Muutettu:

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2005/13), annettu 17 päivänä marraskuuta 2005, Euroopan keskuspankin tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa annettujen suuntaviivojen EKP/2002/7 muuttamisesta (EUVL L 30, 2.2.2006, s. 1)

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2006/6), annettu 20 päivänä huhtikuuta 2006, Euroopan keskuspankin tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa annettujen suuntaviivojen EKP/2002/7 muuttamisesta (EUVL L 115, 28.4.2006, s. 46)

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2007/13), annettu 15 päivänä marraskuuta 2007, Euroopan keskuspankin tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa annettujen suuntaviivojen EKP/2002/7 muuttamisesta (EUVL L 311, 29.11.2007, s. 47)

                                 Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EKP/2008/6), annettu 26 päivänä elokuuta 2008, Euroopan keskuspankin tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa annettujen suuntaviivojen EKP/2002/7 muuttamisesta (EUVL L 259, 27.9.2008, s. 12)

                     4 vuotta

         EU:n valtuuskunnan ilmoitus
         Arvioidessaan sitä, onko 8 artiklan 3 kohdassa vahvistettuja velvollisuuksia noudatettu, EU kiinnittää erityistä huomiota siihen, että rahanpesua koskevat EU:n säännöt on hyväksytty ja että niitä noudatetaan.

         EU:n valtuuskunnan ilmoitus
         San Marino vahvistaa olevansa edelleen sitoutunut avoimuuteen sekä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan tiiviissä yhteistyössä asianomaisten kansainvälisten yhteistyöelinten kanssa ja niiden valvonnassa.
         San Marino esittää 9 artiklan osalta, että sen rahoituslaitokset voisivat osallistua eurooppalaisiin pankkienvälisiin selvitys- ja maksujärjestelmiin sekä arvopaperien selvitysjärjestelmiin, koska osallistuminen on erittäin tärkeää maan rahoitusalan vakauden kannalta.
         Koska asiaa koskevia EU:n direktiivejä yhdenmukaistetaan, San Marino korostaa mahdollisuuttaan voida osallistua eurojärjestelmän kautta tarjolla oleviin uudelleenrahoitustoimiin (myös eurooppalaisten keskuspankkien kanssa tehtävillä erityissopimuksilla), jotta San Marinon rahoituslaitokset voisivat käyttää hätätilanteisiin liittyviä maksuvalmiusjärjestelyjä.

         (1)  EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.

         (2)  EYVL C 209, 27.7.2001, s. 1.

         (3)  EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1.


Avis juridique important

|

31997D0400

97/400/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä kesäkuuta 1997, Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä

Virallinen lehti nro L 166 , 25/06/1997 s. 0008 - 0013

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 13 päivänä kesäkuuta 1997,Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä (97/400/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 9 artiklan,on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo, ettäA. MENETTELY (1) Vuoden 1996 huhtikuussa komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran yhteisöön tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.(2) Tämä menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Liaison Committee of European Union Twine, Cordage and Netting Industries (Eurocord) (jäljempänä `valituksen tekijä`) oli jättänyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta 23 päivänä helmikuuta 1996. Valitukselle antoi tukensa 20 yhteisön tuottajaa, jotka edustavat noin 81:tä prosenttia yhteisön kyseisen tuotteen tuotannosta.Valitus sisälsi sellaisia alustavia todisteita Intiasta peräisin olevan kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja tästä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta, joita pidettiin riittävinä oikeuttamaan menettelyn aloittaminen. Siksi komissio käynnisti Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan tutkimuksen.(3) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä vientimaan edustajille ja valituksen tekijöille. Asiasta kiinnostuneille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi.(4) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastaukset kahdelta intialaiselta tuottajalta. Yksi yhteisön tuoja antoi vastauksen komission kyselylomakkeeseen. Intialaiset tuottajat pyysivät saada tulla kuulluiksi suullisesti ja saivat siihen mahdollisuuden.(5) Valitukselle nimenomaisen tukensa antaneiden yhteisön tuottajien määrän vuoksi komissio tutki aiheutunutta vahinkoa yhteisön tuottajista valitsemansa edustavan määrän perusteella. Kyselylomakkeet lähetettiin näiden tuottajien edustavalle otokselle, jolta saatiin tiedot.(6) Komissio hankki ja tarkisti kaikki tosiasioiden arvioinnin kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa:a) Yhteisön tuottajat (otos):- Irish Ropes (Newbridge, Co. Kildare, Irlanti)- Oliveira SA (Porto, Portugali)- Oliveira Holland BV (Rotterdam, Alankomaat)- Exporplas (Porto, Portugali)- Cotesi (Porto, Portugali)- Cerfil (Porto, Portugali)- Lankhorst Touwfabrieken BV (Sneek, Alankomaat)b) Tuottajat/viejät:- Krishna Filament Limited, Mumbai, Intia- Garware-Wall Ropes Limited, Poona, Intia(7) Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi ajanjakson 1 päivästä huhtikuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996 (jäljempänä `tutkimusajanjakso`).Vahinkoa koskeva tutkimus kattoi ajanjakson vuodesta 1992 tutkimusajanjakson loppuun.Ilmoittaminen osapuolille (8) Osapuolille ilmoitettiin kirjallisesti olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella menettelyn päättämistä aiottiin suositella. Osapuolille annettiin myös kohtuullinen määräaika huomautusten esittämistä varten saamansa ilmoituksen johdosta.Osapuolten esittämät kirjalliset näkökannat otettiin vastaan, ja jos ne olivat asianmukaisia, komissio otti ne huomioon.B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (9) Tarkasteltavana oleva tuote on side- ja purjelanka, nuora ja köysi, myös palmikoidut tai punotut ja myös kyllästetyt, päällystetyt tai peitetyt muovilla tai kumilla tai muovi- tai kumivaippaiset, polyeteenia tai polypropeenia oleva muu kuin lyhdelanka ja paalinaru, suurempi kuin 50 000 desitexiä (5 g/m), palmikoitu ja muu, sekä nailonista tai muusta polyamidista tai polyesteristä valmistettua muuta synteettikuitua oleva, suurempi kuin 50 000 desitexiä (5 g/m), palmikoitu ja muu. Edellä kuvattu tuote kuuluu CN-koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19.Tätä tuotetta käytetään moniin erilaisiin tarkoituksiin merenkulussa ja teollisuudessa, varsinkin laivaliikenteessä (erityisesti laivan kiinnityksessä) ja kalastusalalla. Sitä tuotetaan useina erilaisina tyyppeinä raaka-aineen koostumuksen sekä nuoraan sisältyvien kuitunauhojen määrän mukaan.(10) Tutkimus osoitti, että Intiassa myydyt erityyppiset synteettikuitunuorat ovat fyysisiltä ominaisuuksiltaan, käyttötarkoitukseltaan ja käytöltään samanlaisia kuin yhteisöön viedyt tuotteet. Samoin yhteisössä valmistetulla nuoralla ja Intiasta yhteisöön viedyllä nuoralla on samat ominaisuudet ja ne kilpailevat keskenään. Siksi vahvistetaan päätelmä, että niitä on pidettävä asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä `perusasetus`) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo (11) Ensin tutkittiin, olivatko kummankin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän kotimaan myynnin määrät perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti edustavia. Tätä tarkoitusta varten määritettiin ensin, oliko kyseisen tuotteen myynnin koko määrä kotimarkkinoilla vähintään viisi prosenttia samankaltaisen tuotteen yhteisöön vietäväksi myydystä kokonaismäärästä, eli oliko myynti kotimarkkinoilla edustava. Tässä arvioinnissa kävi ilmi, että yhteistyössä toimivien tuottajien/viejien synteettikuitunuoran kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustava tutkimusajanjakson aikana.(12) Kunkin tuotetyypin osalta, joita tuottajat/viejät olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jotka oli todettu yhteisöön vietäväksi myytyjen tuotetyyppien kanssa suoraan vertailukelpoisiksi, komissio tutki, oliko tuotetyyppikohtainen myynti kotimarkkinoilla määrällisesti riittävä. Kunkin tuotetyypin myynti kotimarkkinoilla katsottiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittäväksi, jos tuotetyypin Intiassa tutkimusajanjakson aikana myyty määrä edusti vähintään viittä prosenttia vastaavan tyypin yhteisöön vietäväksi myydystä määrästä.(13) Koska eräs yhteistyössä toimiva tuottaja/viejä ei kyennyt toimittamaan komissiolle riittäviä tietoja kotimaan markkinoilla tapahtuneen myyntinsä jakautumisesta eri nuoratyyppien kesken, komissio ei voinut tarkistaa asianomaisen yrityksen kotimaan myynnin edustavuutta tuotetyyppikohtaisesti. Siksi komission oli käytettävä tätä yritystä varten normaaliarvon määritysperusteena käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska kummankin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän valmistamat tuotteet muistuttivat toisiaan, asianomaisen tuottajan normaaliarvoiksi katsottiin toisen tuottajan normaaliarvot.(14) Toisen yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän osalta todettiin, että sen myynti kotimarkkinoilla oli tutkimusajanjakson aikana kunkin tuotetyypin osalta riittävä.(15) Sitten komissio tutki viimeksi mainitun tuottajan/viejän osalta, voitiinko kunkin synteettikuitunuoratyypin kotimaan myynti katsoa tapahtuneeksi tavanomaisessa kaupankäynnissä ottaen huomioon kunkin kyseisen tuotetyypin kannattavan myynnin osuus perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.Jos tuotetyyppikohtainen myyntihinnan painotettu keskiarvo oli myynnin määrästä vähintään 20 prosentin osalta alhaisempi kuin painotettu keskimääräinen yksikkökustannus, normaaliarvo määritettiin vain jäljelle jääneessä kannattavassa myynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella, mikäli viimeksi mainitun myynnin määrä oli enemmän kuin kymmenen prosenttia normaaliarvon määrittämisessä käytetyn myynnin määrästä.Jos samankaltaisen tuotteen myyntiä ei ollut tapahtunut lainkaan tai jos sen kannattavan myynnin määrä oli enintään kymmenen prosenttia kyseisen tuotetyypin koko myynnistä kotimaan markkinoilla, normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisella tavalla.Laskennallisesti muodostettu normaaliarvo määritettiin lisäämällä vietyjen tuotetyyppien tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Myynti-, hallinto- ja muut kustannukset sekä voitto määritettiin asianomaisen tuottajan/myyjän tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimaan markkinoilla tapahtuneen kyseisen tuotteen myynnin perusteella.2. Vientihinta (16) Koska asianomaisten kahden yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän vientikauppa yhteisöön tapahtui suoraan riippumattomille tuojille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden riippumattomien tuojien tosiasiallisesti maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella.3. Vertailu (17) Perusasetuksen 2 artiklan 10 ja 11 kohdan mukaisesti tuotetyyppikohtaisten normaaliarvojen painotettua keskiarvoa verrattiin kunkin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän osalta vapaasti tehtaalla -vientihintojen painotettuihin keskiarvoihin kaupan samassa portaassa.(18) Tasapuolisen vertailun saavuttamiseksi tehtiin asianmukaiset oikaisut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos niitä vaadittiin ja riittävät todisteet toimitettiin sen osoittamiseksi, että kyseisten tekijöiden erot vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseiset oikaisut tehtiin välillisten verojen, kuljetuksen, vakuutuksen ja pakkauksen mukaisesti.(19) Tuontimaksujen mukaisesti tehtävää oikaisua koskevan pyynnön osalta olisi huomattava, että tähän pyyntöön ei voitu suostua, koska asianomainen viejä/tuottaja ei kyennyt osoittamaan, että ne raaka-aineet, joista tullit oli kannettu, oli käytetty kotimaan markkinoiden kulutukseen tarkoitetun kyseisen tuotteen valmistuksessa.(20) Kotimaan myynnissä loppukäyttäjille kaupan portaiden erojen mukaisesti tehtäviä oikaisuja koskevan pyynnön osalta, joka perusteltiin sillä, että vientikauppa yhteisöön tapahtui pääasiassa jakelijoille, kun taas myynti kotimarkkinoilla tapahtui erityyppisille asiakkaille, eli jakelijoille, vähittäismyyjille ja loppukäyttäjille, näiltä kotimaan erityyppisiltä asiakkailta perittyjä hintoja koskeva tutkimus ei osoittanut merkittäviä tai johdonmukaisia eroja. Näin ollen, koska todisteet tämän väitetyn kaupan portaan eron vaikutuksesta hintojen vertailukelpoisuuteen olivat riittämättömät, kyseinen pyyntö hylättiin.4. Polkumyyntimarginaali (21) Normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu osoitti polkumyynnin tapahtuneen, ja polkumyyntimarginaali oli sama kuin se määrä, jolla normaaliarvo ylitti viennissä yhteisöön sovelletun hinnan.(22) Kahdelle yhteistyössä toimivalle tuottajalle/viejälle määritetyt painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta tullaamattomana ovat:>TAULUKON PAIKKA>(23) Niiden intialaisten tuottajien/viejien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä muuten ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(24) Koska yhteistyössä toimivien intialaisten tuottajien/viejien toimittamien vientiä yhteisöön koskevien tietojen ja Eurostatin tilastojen vertailu osoitti yhteistyön tason hyvin korkeaksi eli lähes koko vientiä koskevaksi, komissio katsoi, että tutkimuksessa vahvistetut tiedot olivat käyttökelpoisimpia käytettävissä olevia tosiseikkoja ja että, koska ei ollut syytä uskoa jonkun yhteistyössä toimimattoman tuottajan/viejän harjoittaman polkumyynnin tasoa korkeinta todettua tasoa alhaisemmaksi, korkein todettu polkumyyntimarginaali oli asianmukaisin käytettäväksi tähän tarkoitukseen.Siksi yhteistyössä toimimattomien tuottajien/viejien polkumyyntimarginaali vahvistettiin 77,8 prosentiksi ilmaistuna prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta.D. YHTEISÖN TUOTANNONALA (25) Tarkasteltavana olevan tutkimuksen yhteydessä komission kanssa yhteistyössä toimineet valituksen tehneet tuottajat vastasivat 81 prosentista yhteisön kyseisen tuotteen tuotannosta ja edustivat sen vuoksi yhteisön tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.E. VAHINKO 1. Alustavat huomiot (26) Kuten johdanto-osan 7 kappaleesta käy ilmi, komissio on vahingon määrittämiseksi tarkasteltavana olevassa menettelyssä tutkinut ajanjaksoon vuodesta 1992 maaliskuuhun 1996 liittyvät tiedot. Tutkimuksen maantieteellinen laajuus oli yhteisö sellaisena, kuin se oli menettelyn alkaessa, toisin sanoen 15 jäsenvaltion yhteisö. Komission suorittama vahingon arviointi perustui asianmukaisiin taloudellisiin tekijöihin, joista on säädetty perusasetuksen 3 artiklassa.Olisi kuitenkin huomattava, että tiettyjä vahinkoon vaikuttavia tekijöitä (esimerkiksi kulutusta, markkinaosuutta, tuotantoa ja myyntiä) koskevia luotettavia tietoja oli ennen vuotta 1995 saatavissa vain 12 jäsenvaltion yhteisöstä, ja ottaen huomioon, että tämän markkina-alueen koko on 15 jäsenvaltion yhteisön suhteen edustava, vahingon arviointi suoritettiin näiden tekijöiden osalta 12 jäsenvaltion yhteisön perusteella.2. Vahinkoon liittyvien tietojen kerääminen (27) Komissio pyysi tietoja koko valituksen tehneeltä tuotannonalalta koskien tuotantoa, myyntiä ja markkinaosuutta (`kokonaistiedot`). Valitusta tukeneiden tuottajien suuren lukumäärän ja perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdassa säädettyjen määräaikojen vuoksi komissio käytti muiden vahinkoa osoittavien tekijöiden perustana edustavaa otosta yhteisön tuottajista (`otokseen perustuvat tiedot`).Otoksen valinta suoritettiin yritysten maantieteellisen sijainnin ja niiden tuotantoon ja myyntiin perustuvan koon mukaan. Lisäksi komissio otti huomioon yritysten osoittaman yhteistyön tason. Olisi erityisesti huomattava, että yksi otokseen valituista yrityksistä vetäytyi yhteistyöstä menettelyn hyvin myöhäisessä vaiheessa ja vähensi siten komission käytettävissä olevien asianmukaisten tietojen määrää sekä haittasi komission tutkimuksen tavanomaista etenemistä.Otokseen valitut yritykset vastasivat 37 prosentista valituksen tehneen tuotannonalan kyseisen tuotteen tuotannosta ja myynnistä tutkimusajanjakson aikana ja edustivat 30:tä prosenttia yhteisön koko tuotannosta.Tässä yhteydessä olisi huomattava, että yli puolet yhteisön tuotannosta sijaitsee yhdessä jäsenvaltiossa. Tästä huolimatta komissio valitsi otokseensa muista jäsenvaltioista olevia tuottajia.3. Yhteisön kulutus (28) Yhteisön kulutus laski 21 709 tonnista vuonna 1992 20 697 tonniin vuonna 1993 ja kasvoi 23 097 tonniin vuonna 1994, 24 046 tonniin vuonna 1995 ja 24 253 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Tämä merkitsee kulutuksen 11,7 prosentin kokonaiskasvua tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana.4. Polkumyynnillä tapahtunut tuonnin määrä ja markkinaosuudet (29) Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kokonaismäärä kasvoi 129 tonnista vuonna 1992 440 tonniin vuonna 1993, 342 tonniin vuonna 1994, 1 180 tonniin vuonna 1995 ja tutkimusajanjakson aikana. Intiasta tuodun synteettikuitunuoran markkinaosuus kasvoi 0,6 prosentista vuonna 1992 2,1 prosenttiin vuonna 1993, 1,5 prosenttiin vuonna 1994 ja 4,9 prosenttiin vuonna 1995 ja tutkimusajanjakson aikana.5. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat (30) Sen määrittämiseksi, olivatko vientiä harjoittavien tuottajien hinnat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuottajien hintoihin nähden alihinnoiteltuja, komissio suoritti otokseen valittujen yhteisön tuottajien hintojen ja kyseessä olevien viejien vertailukelpoisten hintojen välisen vertailun yhteisössä jäsenvaltioittain. Synteettikuitunuoran erilaisten tyyppien suuren määrän vuoksi hintoja vertailtiin kaupoista valitun otoksen perusteella, joka edusti yli 70:tä prosenttia yhteisön tuottajien valmistamien kaikentyyppisten synteettikuitunuorien myyntimäärästä. Vertailua varten yhteisön tuottajien valmistama ja myymä synteettikuitunuora sekä Intiasta yhteisöön viety synteettikuitunuora on jaoteltu vertailukelpoisiin tuoteryhmiin raaka-aineen koostumuksen ja nuoran muodostavien kuitunauhojen määrän perusteella, eli kolmen ja neljän kuitunauhan sekä kahdeksan kuitunauhan ryhmiin.Yhteisön tuotannonalan huomioon otetut myyntihinnat olivat riippumattomilta asiakkailta veloitettuja hintoja, jotka mukautettiin tarvittaessa vapaasti tehtaalla -tasolle. Viejien myyntihintoja (cif yhteisön rajalla) korotettiin tullin ja tuonnin jälkeisten kulujen sekä voiton mukaisen oikaisun huomioon ottamiseksi (tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella). Tarkastelussa käytettiin viejien kanssa tehtyjä kauppoja, jotka edustivat 51:tä prosenttia tutkimusajanjakson aikana Intiasta yhteisöön tapahtuneesta tuonnista. Kaikkia hintoja verrattiin nettomääräisinä sen jälkeen, kun kaikki alennukset ja hyvitykset oli vähennetty, ja kaupan samoissa portaissa.(31) Valituksen tekijät väittivät valituksessaan, että kyseisen tuotteen tuonti erääseen jäsenvaltioon hyötyi tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3009/95 (4) nojalla laivakuljetusalaan liittyvään käyttötarkoitukseen perustuvasta tullietuuskohtelusta eikä sen yhteydessä kannettu tuontitullia. Olisi huomattava, että yksikään tuoja ei toiminut yhteistyössä tarkasteltavana olevan menettelyn yhteydessä. Komission asianomaisen maan tulliviranomaisille tekemät tiedustelut osoittivat kuitenkin, että vain hyvin pienelle Intiasta tulevan tuonnin määrälle (6 tonnia) oli ollut hyötyä edellä mainituista säännöksistä. Siksi komissio ei hinnoittelua arvioidessaan ole ottanut huomioon edellä mainituista säännöksistä johtuvaa tullittomuutta.(32) Vertailun (keskiarvojen välillä suoritetun) tulokset osoittivat, että prosentteina yhteisön tuotannonalan keskimääräisistä myyntihinnoista ilmaistut alihinnoittelumarginaalit vaihtelivat tutkimusajanjakson aikana 0 prosentista 53,57 prosenttiin painotetun kokonaiskeskiarvon ollessa 16,47 prosenttia. Olisi huomattava, että näiden marginaalien väliset erot kuvastavat kyseisen tuotteen määritelmään kuuluvien nuoratyyppien moninaisuutta, joista kaikkien osalta Intiasta tuleva tuonti ei ollut alihinnoiteltua. Lisäksi intialaisten viejien hinnoittelustrategioissa ei havaittu eri tuotetyyppien tai tiettyihin jäsenvaltioihin suuntautuvan myynnin suhteen selvää käytäntöä.6. Yhteisön tuotannonalan tila a) Tuotanto (kokonaistiedot)(33) Yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen kokonaistuotantotasot pysyivät koko ajanjakson suhteellisen vakaina. Tuotantotaso oli 18 505 tonnia vuonna 1992 ja 18 598 tonnia tutkimusajanjakson aikana.b) Myynnin määrä (kokonaistiedot)(34) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä pysyi huomioon otetun ajanjakson aikana myös suhteellisen vakaana ja myynti oli vuoden 1992 alussa tasolla (14 971 tonnia), joka muistutti tutkimusajanjaksona saavutettua 14 829 tonnin tasoa.c) Markkinaosuus (kokonaistiedot)(35) Myyntimäärän ja nähtävissä olevan yhteisön kulutuksen kehitysten välinen vertailu osoittaa, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni tarkasteltavana olevana ajanjaksona. Valituksen tekijöiden markkinaosuus laski 68,9 prosentista vuonna 1992 61,1 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Vähäistä kohenemista tapahtui kuitenkin vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.d) Tuotantokyky ja tuotantokyvyn käyttöaste (otokseen perustuvat tiedot)(36) Tuotantokyvyn osalta olisi huomattava, että synteettikuitunuoran tuotantovälineitä käytetään myös sellaisten muiden tuotteiden tuotannossa, joita tarkasteltavana oleva menettely ei koske ja jotka ovat kysyntään vaikuttavien kausivaihtelujen alaisia, kuten esimerkiksi maatalouskäyttöön tarkoitetut sidelangat. Siksi todellisten tuotantokyvyn ja tuotantokyvyn käyttöasteen tasojen määrittäminen oli kyseisen tuotteen osalta vaikeaa.Yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen tuotantoon tavallisesti varaamaa tuotantokykyä koskevan arvion perusteella tuotantokyky kasvoi 10 330 tonnista vuonna 1992 10 220 tonniin vuonna 1993, 10 650 tonniin vuonna 1994, 10 940 tonniin vuonna 1995 ja 10 940 tonniin tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsee keskimääräistä 6 prosentin kasvua vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.Tuotantokyvyn käyttöaste oli ajanjakson aikana keskimäärin 69 prosenttia. Vuonna 1992 tuotantokyvyn käyttöaste oli 72 prosenttia, vuonna 1993 se oli 63 prosenttia, vuonna 1994 74 prosenttia, ja vuonna 1995 sekä tutkimusajanjakson aikana se oli 68 prosenttia.Lisäksi huomautetaan, että tätä tuotantokyvyn käyttöastetta on tarkasteltava ottaen huomioon mahdollisuus käyttää samoja koneita muiden kuin tämän menettelyn piiriin kuuluvien tuotteiden tuotantoon.e) Varastot (otokseen perustuvat tiedot)(37) Tutkimuksen yhteydessä on käynyt ilmi, että kyseistä tuotetta tuotetaan yhteisössä yleensä tilauksesta. Siksi yhteisön tuottajat eivät yleensä pitäneet merkittäviä varastoja.f) Hintojen kehitys (otokseen perustuvat tiedot)(38) Otokseen kuuluvien yritysten EU:n markkinoilla kyseisen tuotteen myynnissä veloittamien hintojen painotetut keskiarvot alenivat kymmenen prosenttia vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana, mutta kohosivat 19 prosenttia vuonna 1995.g) Kannattavuus (otokseen perustuvat tiedot)(39) Olisi huomattava, että otokseen valitut yritykset eivät kyenneet toimittamaan komissiolle riittäviä tietoja kannattavuudesta tarkasteltavana olevana ajanjaksona. Tutkimusajanjakson osalta todettiin 1,6 prosentin painotettu keskimääräinen tappio.h) Työllisyys (otokseen perustuvat tiedot)(40) Työllistävyystaso laski otokseen valituissa yhteisön tuottajayrityksissä kyseisen tuotteen osalta tutkimuksen kohteena olleena ajanjaksona 29 prosenttia. Olisi kuitenkin huomattava, että tuotannonalalla tapahtui suuri työllisyyden lasku vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana, jolloin työllisyys aleni 27 prosenttia. Tämä lasku olisi nähtävä ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan vaikeudet kyseisenä aikana. Vähäistä kasvua tapahtui tutkimusajanjakson aikana.7. Vahinkoa koskeva päätelmät (41) Vaikka yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan tutkimuksen kohteena olleen ajanjakson aikana, myynti ja tuotanto pysyivät vakaina ja hinnat nousivat huomattavasti. Kannattavuudesta ei voitu tehdä johtopäätöksiä, koska käytettävissä olevat tiedot olivat riittämättömiä. Työllisyys aleni kaikkialla, mutta näytti osoittavan joitakin kohenemisen merkkejä tutkimusajanjakson aikana.Edellä olevan perusteella jotkut tekijät näyttävät osoittavan vahinkoa aiheutuneen.F. SYY-YHTEYS (42) Vaikka Intiasta tulevan tuonnin merkittävä lisääntyminen vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtui yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen kanssa samanaikaisesti, olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärät pysyivät vakaina tarkastelussa huomioon otettuna aikana.Yhteisön tuotannonala näytti olevan vaikeuksissa 1990-luvun alussa jatkuvine työpaikkojen menetyksineen, joista suurin osa tapahtui vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana. Tämä tapahtui ennen kuin Intiasta yhteisöön tulevan tuonnin määrä kasvoi huomattavaksi. Näin ollen suurinta osaa työpaikkojen menetyksistä ei voi pitää Intiasta tulevan tuonnin aiheuttamana.Kannattavuuden suhteen olisi huomattava, että käytettävissä oli riittämättömästi tietoja, mikä estää komissiota vahvistamasta syy-yhteyden olemassaoloa yhteisön tuotannonalan rahoituksellisen tilan ja Intiasta peräisin olevan tuonnin välillä.G. PÄÄTELMÄ (43) Yhteisön tuotannonalan ongelmat olivat ilmeisesti jo ennen kuin tuonti Intiasta alkoi kasvaa, ja muilla tekijöillä, kuten raaka-ainekulujen kasvulla, oli vaikutusta. Vaikka polkumyynnillä tapahtuva tuonti on voinut pahentaa tämän tuotannonalan vaikeuksia kyseisen tuotteen osalta, polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollista kokonaisvaikutusta ei pidetty riittävästi osoitetuksi oikeuttamaan toimenpiteiden käyttöönottoa tarkasteltavana olevassa tapauksessa.H. MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN (44) Valituksen tekijälle ja muille asiasta kiinnostuneille osapuolille ilmoitettiin keskeisistä tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella komissio aikoo päättää tarkasteltavana olevan menettelyn. Sen jälkeen valituksen tekijät esittivät huomautuksensa, jotka komissio sitten tutki yksityiskohtaisesti.(45) Asiassa on kuultu neuvoa-antavaa komiteaa, jonka enemmistö kannatti komission tekemää ehdotusta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Intiasta peräisin olevan, CN-koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19 kuuluvan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastainen menettely päätetään.Tehty Brysselissä 13 päivänä kesäkuuta 1997.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1(2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1(3) EYVL N:o C 102, 4.4.1996, s. 16(4) EYVL N:o L 319, 30.12.1995, s. 1


Avis juridique important

|

32004D0190

2004/190/YUTP: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös Proxima/1/2004, tehty 10 päivänä helmikuuta 2004, muiden kuin liittyvien kolmansien valtioiden Euroopan unionin poliisioperaatioon (EUPOL Proxima) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa osallistumisen hyväksymisestä

Virallinen lehti nro L 060 , 27/02/2004 s. 0054 - 0054

Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös Proxima/1/2004,tehty 10 päivänä helmikuuta 2004,muiden kuin liittyvien kolmansien valtioiden Euroopan unionin poliisioperaatioon (EUPOL Proxima) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa osallistumisen hyväksymisestä(2004/190/YUTP)POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 25 artiklan viimeisen kohdan,ottaa huomioon Euroopan unionin poliisioperaatiosta (EUPOL Proxima) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa 29 päivänä syyskuuta 2003 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2003/681/YUTP(1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:EUPOL Proximan poliisijohtajan suosituksen perusteella ja ottaen huomioon entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa toimivan Euroopan unionin erityisedustajan näkemykset siviilikriisinhallintakomitea päätti 9 päivänä helmikuuta 2004 suositella poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle, että tämä hyväksyisi tiettyjen muiden kuin liittyvien kolmansien valtioiden osallistumisen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuiden kuin liittyvien kolmansien valtioiden osallistuminenHyväksytään seuraavien muiden kuin liittyvien kolmansien valtioiden osallistuminen EUPOL Proximaan:- Norja- Sveitsi- Turkki- Ukraina.2 artiklaVoimaantuloTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.Tehty Brysselissä 10 päivänä helmikuuta 2004.Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolestaPuheenjohtajaD. Kelleher(1) EUVL L 249, 1.10.2003, s. 66.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2015/1684, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä

text:
               30.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 255/333

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2015/1684,
      annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015,
      Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2013,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2013 sekä säätiön vastaukset (1),

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2013 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 17. helmikuuta 2015 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2013 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä säätiölle (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3),

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön luomisesta 26. toukokuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1365/75 (5) ja erityisesti sen 16 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (6),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (7) ja erityisesti sen 108 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A8-0092/2015),

         1.

            toteaa, että Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön tilinpäätöstiedot käyvät ilmi tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen liitteestä;

         2.

            hyväksyy Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisen;

         3.

            kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

               Puhemies

            Martin SCHULZ

               Pääsihteeri

            Klaus WELLE

         (1)  EUVL C 442, 10.12.2014, s. 275.

         (2)  Katso alaviite 1.

         (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  EYVL L 139, 30.5.1975, s. 1.

         (6)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2016/1597, annettu 28 päivänä huhtikuuta 2016, vastuuvapauden myöntämisestä ARTEMIS-yhteisyrityksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014

text:
               14.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 246/425

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2016/1597,
   annettu 28 päivänä huhtikuuta 2016,
   vastuuvapauden myöntämisestä ARTEMIS-yhteisyrityksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon ARTEMIS-yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2014,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen ARTEMIS-yhteisyrityksen tilinpäätöksestä ajanjaksolta 1. tammikuuta–26. kesäkuuta 2014 sekä yhteisyrityksen vastauksen (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2014 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2016 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2014 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä yhteisyritykselle (05587/2016 – C8-0055/2016),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 209 artiklan,

               —

               ottaa huomioon ARTEMIS-yhteisyrityksen perustamisesta sulautettuja tietotekniikkajärjestelmiä koskevan yhteisen teknologia-aloitteen toteuttamiseksi 20. joulukuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 74/2008 (4),

               —

               ottaa huomioon ECSEL-yhteisyrityksen perustamisesta 6. toukokuuta 2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 561/2014 (5) ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (6),

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 209 artiklassa tarkoitettujen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvien elinten varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 110/2014 (7),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A8-0092/2016),

               1.

               lykkää päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä ECSEL-yhteisyrityksen toimitusjohtajalle ARTEMIS-yhteisyrityksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman ECSEL-yhteisyrityksen toimitusjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 422, 17.12.2015, s. 9.

      (2)  EUVL C 422, 17.12.2015, s. 10.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 30, 4.2.2008, s. 52.

      (5)  EUVL L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (6)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (7)  EUVL L 38, 7.2.2014, s. 2.