title: 2012/163/EU: Komission päätös, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2012 , Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä

text:
               23.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 84/36

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   annettu 22 päivänä maaliskuuta 2012,
   Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä
   (2012/163/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
   on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

   1.1.   Vireillepano

               (1)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä13 päivänä toukokuuta 2011 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jäljempänä ”tarkasteltavana oleva tuote”, tuonnissa unioniin.

               (2)

               Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa unioniin ja käynnisti erillisen tutkimuksen.

               (3)

               Polkumyynnin vastainen menettely pantiin vireille valituksen johdosta, jonka teki 31 päivänä maaliskuuta 2011 European Industrial Fasteners Institute (EiFi), jäljempänä ”valituksen tekijä”, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanemiseksi.

         1.2.   Menettelyn osapuolet

               (4)

               Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, tiedossa oleville tuojille, käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Intian viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

               (5)

               Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

         1.2.1.   Intiassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta

               (6)

               Koska vientiä harjoittavia tuottajia on Intiassa ilmeisen runsaasti, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitettiin polkumyynnin määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               (7)

               Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, intialaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tutkimuksen vireillepanosta ja toimittamaan perustiedot viennistään ja kotimarkkinamyynnistään, täsmälliset tiedot tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvästä toiminnastaan sekä kaikkien niihin etuyhteydessä olevien, tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välisenä aikana, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”, osallistuneiden yritysten nimet ja tiedot näiden toiminnasta.

               (8)

               Yhteensä viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa, mukaan lukien yksi etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä Intiassa, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa annetussa määräajassa. Nämä yhteistyössä toimineet yritykset ilmoittivat vieneensä tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tutkimusajanjaksolla. Kun verrattiin Eurostatin tuontitietoja ja tarkasteltavana olevan tuotteen määrää, jonka viisi yhteistyöhön osallistunutta yritystä ilmoittivat vieneensä unioniin tutkimusajanjaksolla, havaittiin, että intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöhön osallistumisen aste oli lähes 100 prosenttia. Otos valittiin näin ollen näiden viiden vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.

               (9)

               Otoksen valinta perustui perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti suurimpaan edustavaan tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan viennin määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio valitsi vientiä harjoittavilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella otokseen kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden vientimäärä unioniin oli suurin. Otostietojen perusteella otokseen valittujen yritysten tai ryhmien osuus tarkasteltavana olevan tuotteen koko vientimäärästä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 99 prosenttia; tiedot saatiin yhteistyöhön osallistuneilta vientiä harjoittavilta tuottajilta. Siksi katsottiin, että tällainen otos mahdollistaisi tutkimuksen rajaamisen kohtuulliseen määrään vientiä harjoittavia tuottajia, joita voitaisiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa niin, että samalla taattaisiin hyvä edustavuus.

         1.2.2.   Intialaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinta

               (10)

               Asianomaisia osapuolia ja Intian viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kaksi otokseen kuulumatonta vientiä harjoittavaa tuottajaa halusi myös mukaan otokseen. Koska ehdotettu otos oli edustava, kuten johdanto-osan 8 kappaleessa todetaan, pääteltiin, ettei otosta ollut tarpeen muuttaa tai laajentaa.

         1.2.3.   Otokseen valitsematta jääneiden yritysten yksilöllinen tarkastelu

               (11)

               Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua ja vastasi määräajassa polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen.

               (12)

               Ottaen huomion päätelmät, että nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä jäljempänä mainituista syistä, yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei otettu enää huomioon.

         1.2.4.   Unionin tuottajia koskeva otanta

               (13)

               Koska unionin tuottajia oli ilmeisesti runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin vahingon määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

               (14)

               Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajia. Otokseen kuului viisi yritystä niistä 15:stä unionin tuottajasta, jotka olivat tiedossa ennen tutkimuksen vireillepanoa, ja ne valittiin myyntimäärien, koon ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Niiden osuus unionin kokonaistuotannosta oli 37 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Asianomaisia osapuolia kehotettiin tutustumaan asiakirjoihin ja esittämään näkemyksensä tämän valinnan tarkoituksenmukaisuudesta 15 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemispäivästä. Yksikään asianomainen osapuoli ei vastustanut ehdotettua viidestä yrityksestä koostuvaa otosta.

               (15)

               Sittemmin yksi viidestä otokseen kuuluneesta unionin tuottajasta vetäytyi yhteistyöstä. Jäljelle jääneiden neljän otokseen kuuluvan yrityksen osuus unionin kokonaistuotannosta oli 31 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Näin ollen otoksen katsottiin edustavan unionin tuotannonalaa.

         1.2.5.   Etuyhteydettömien tuojien otanta

               (16)

               Koska menettelyyn osallistuvia tuojia oli mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn soveltamista tuojiin. Kaksi tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Koska tuojia ilmoittautuikin vain vähän, otantaa päätettiin olla soveltamatta.

         1.3.   Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen

               (17)

               Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille osapuolille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselylomakkeet lähetettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille Intiassa, otokseen valituille unionin tuottajille, yhteistyöhön osallistuville tuojille unionissa ja kaikille käyttäjille, joita tutkimuksen tiedettiin koskevan.

               (18)

               Vastaukset saatiin otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja neljältä otokseen valitulta unionin tuottajalta. Yksikään tuoja tai käyttäjä ei vastannut kyselylomakkeeseen.

               (19)

               Komissio hankki ja tarkasti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten.

               (20)

               Eräs osapuoli väitti, että yksi vientiä harjoittavista tuottajista esitti liian monta luottamuksellisuutta koskevaa vaatimusta eikä toimittanut riittävän mielekästä julkista versiota kyselylomakevastauksistaan. Kyseisen yrityksen toimittamia tietoja ei pitäisi tästä syystä ottaa huomioon, ja sitä pitäisi kohdella yhteistyöhön osallistumattomana osapuolena tutkimuksessa.

               (21)

               Kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kyselylomakevastausten ei-luottamuksellinen versio, joka koostui alkuperäisestä vastauksesta ja puutteita koskevaan kirjeeseen perustuvasta täydennetystä versiosta, arvioitiin uudestaan, ja sen havaittiin olevan riittävän täydellinen, jotta sitä voitiin pitää mielekkäänä julkisena vastauksena. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (22)

               Seuraavien osapuolten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä:

                           Unionin tuottajat:

                                       —

                                       Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Grumello del Monte, Italia

                                       —

                                       Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Italia

                                       —

                                       Ugivis S.A., Belley, Ranska

                           Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat:

                                       —

                                       Viraj Profiles Limited, Boisar, Dist. Thane, Maharashtra

                                       —

                                       Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Dist. Thane, Maharashtra

                                       —

                                       Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat

         1.4.   Tutkimusajanjakso

               (23)

               Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välisen ajanjakson. Vahingon määrittämiseen tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson tammikuusta 2008 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         2.   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

   2.1.   Tarkasteltavana oleva tuote

               (24)

               Tarkasteltavana oleva tuote on Intiasta peräisin olevat ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70.

         2.2.   Samankaltainen tuote

               (25)

               Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja samat peruskäyttötavat. Tämän vuoksi niitä pidettiin perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.

         3.   POLKUMYYNTI

   3.1.   Normaaliarvo

               (26)

               Määrittäessään normaaliarvoa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio määritteli ensin, oliko otokseen kuuluvien intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille edustavaa määrältään eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärän osuus vähintään 5 prosenttia unioniin suuntautuvan viennin kokonaismyyntimäärästä tutkimusajanjaksolla.

               (27)

               Yhden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin, ettei sillä ollut samankaltaisen tuotteen edustavaa myyntiä kotimarkkinoilla. Tämän vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvo oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan perusteella.

         3.1.1.   Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli määrältään edustavaa

               (28)

               Komissio määritti tämän jälkeen niiden otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäviksi myytävät lajit tai suoraan verrattavissa niihin.

               (29)

               Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin vietäväksi myydyn vastaavan tuotelajin kokonaismäärästä.

               (30)

               Tämän jälkeen komissio selvitti, voitiinko asianomaisten yritysten kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin kannattavan myynnin osuus myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjaksolla.

               (31)

               Jos vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kokonaismyyntimäärästä ja jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa. Tämä hinta laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjaksolla riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.

               (32)

               Jos kannattava myynti oli enintään 80 prosenttia kyseisen tuotelajin kokonaismyynnistä tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta oli tuotantokustannuksia alhaisempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo.

               (33)

               Sellaisten tuotelajien osalta, joita ei myyty edustavia määriä kotimarkkinoilla, normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tätä varten viejän omiin keskimääräisiin tuotelajikohtaisiin valmistuskustannuksiin tutkimusajanjaksolla lisättiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kohtuullinen voittomarginaali. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen tuotelajikohtaisen myynnin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettuun keskiarvoon ja voittomarginaaliin.

         3.1.2.   Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla ei ollut määrältään edustavaa

               (34)

               Yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jonka myynti kotimarkkinoilla ei ollut edustavaa, määritettiin laskennallinen normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä yrityksen omiin samankaltaisen tuotteen valmistuskustannuksiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali tuotelajikohtaisesti tutkimusajanjaksolla. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat vientiä harjoittavan tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen tuotelajikohtaisen myynnin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettuun keskiarvoon ja voittomarginaaliin.

         3.2.   Vientihinta

               (35)

               Vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

         3.3.   Vertailu

               (36)

               Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.

               (37)

               Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

               (38)

               Tällä perusteella tehtiin oikaisut kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten, laskussa mainitsemattomien alennusten sekä palkkioiden mukaisesti aina, kun se katsottiin perustelluksi.

         3.4.   Polkumyyntimarginaalit

   3.4.1.   Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat

               (39)

               Otokseen valittujen yritysten tapauksessa kunkin unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.

               (40)

               Edellä esitetyn perusteella polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuna seuraavat:

                           Yritys

                           Polkumyyntimarginaali

                           Viraj Profiles Ltd.

                           0 %

                           Agarwal Fasteners Pvt. Ltd.

                           37,6 %

                           Raajratna Ventures Ltd.

                           12,0 %

               (41)

               On kuitenkin huomattava, että intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei havaittu harjoittaneen polkumyyntiä, osuus on 87 prosenttia Intian viennistä unioniin.

               (42)

               Komission ilmoitusasiakirjasta tekemänsä analyysin perusteella valituksen tekijä laski, että niille vientiä harjoittaville tuottajille määritetyn normaaliarvon, jotka valittiin otokseen ja joiden todettiin harjoittavan polkumyyntiä, ja sille yritykselle määritetyn normaaliarvon, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, ero oli 25 prosenttia. Valituksen tekijä väitti, että tällainen ero on mahdoton kilpailulle avoimilla markkinoilla ja epärealistinen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuotannonalalla. Lisäksi valituksen tekijä väitti, että vientiä harjoittava tuottaja, jonka ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä, hankki ruostumatonta teräsromua etuyhteydessä olevilta yrityksiltä unionissa, joten kyseisen raaka-aineen ostohinnat eivät olleet luotettavia määritettäessä tuotantokustannuksia.

               (43)

               Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei havaittu harjoittaneen polkumyyntiä, normaaliarvo on perustunut sen tuotelajikohtaisiin tuotantokustannuksiin, jotka ovat matalammat kuin muilla otokseen valituilla vientiä harjoittavilla tuottajilla. Tämä johtuu lähinnä siitä, että kyseinen yritys valmistaa itse ruostumatonta terästä ruostumattomasta teräsromusta ja on siksi täysin integroitunut ja hyötyy mittakaavaeduista, kun taas muut yritykset ostavat ruostumatonta terästä olevaa valssilankaa, joka on ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden pääraaka-aine, avoimilta markkinoilta, myös yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, jonka ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä.

               (44)

               Niiden vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvo, joiden todettiin harjoittavan polkumyyntiä, on yleensä määritetty tuotelajikohtaisten kotimaisten myyntihintojen perusteella. Intian kotimarkkinoilla ei ole paljoakaan kilpailua, ja se yhteistyössä toimiva viejä, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, myi tutkimusajanjaksolla kotimaassa ainoastaan määriä, jotka eivät olleet edustavia.

               (45)

               Tutkittaessa sen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, ruostumattoman teräsromun hankintaa, kävi ilmi, että kyseinen yritys hankki romua sekä etuyhteydessä olevilta että etuyhteydettömiltä toimittajilta ja että etuyhteydettömien toimittajien osuus oli yli 70 prosenttia hankituista määristä. Ostohinnat olivat verrattavia kummassakin hankintatyypissä, myös silloin, kun romun laatuluokka otetaan huomioon.

               (46)

               Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvon määritys on näin ollen vahvistettu ja valituksen tekijän esittämät väitteet hylätty.

         3.4.2.   Muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat

               (47)

               Yhteistyöhön osallistuneiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti eli niille otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden havaittiin harjoittavan polkumyyntiä, vahvistettujen marginaalien perusteella. Tällä perusteella yhteistyöhön osallistuneille mutta otoksen ulkopuolisille yrityksille laskettu polkumyyntimarginaali vahvistettiin alustavasti 24,6 prosentiksi CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta.

               (48)

               Sen jälkeen, kun komissio ilmoitti aikeestaan päättää menettely, yksi yhteistyössä toiminut intialainen vientiä harjoittava tuottaja vaati, että sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö olisi hyväksyttävä, ja väitti, että otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettu polkumyyntimarginaali ei vastannut sen tilannetta.

               (49)

               Komissio ei ole arvioinut yksilöllistä kohtelua koskevaa pyyntöä, koska menettelyn päättämisen tapauksessa marginaalin määrittäminen ei enää ole merkityksellistä.

         3.4.3.   Yhteistyöstä kieltäytyneet vientiä harjoittavat tuottajat

               (50)

               Kaikkien muiden intialaisten viejien osalta komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Kaikkien yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien otoskyselylomakkeessa ilmoittamaa viennin kokonaismäärää verrattiin Intiasta tulevan tuonnin kokonaismäärään, joka saatiin Eurostatin tilastoista. Yhteistyön prosenttiosuudeksi todettiin 97. Tällä perusteella katsottiin, että yhteistyön taso oli korkea. Sen vuoksi pidettiin asianmukaisena asettaa yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali tasolle, joka vastaa yhteistyöhön osallistuneille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. Saatavilla olevista tiedoista ilmeneekin, että yhteistyöstä kieltäytyneiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset vientihinnat tutkimusajanjaksolla vastasivat yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien havaittuja keskimääräisiä vientihintoja. Ei ole myöskään merkkejä siitä, että tämä viittaisi erilaisiin normaaliarvoihin yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

               (51)

               Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 24,6 prosenttia CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta.

         4.   UNIONIN TUOTANNONALA

   4.1.   Unionin tuotanto

               (52)

               Unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia saatavilla olevia tietoja unionin tuottajista, myös valituksessa toimitettuja tietoja, unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja kyselylomakevastauksia.

               (53)

               Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 52 000 tonnia tutkimusajanjaksolla. Tähän sisältyy kaikkien ilmoittautuneiden unionin tuottajien tuotanto ja niiden tuottajien arvioitu tuotantomäärä, jotka eivät ilmoittautuneet menettelyssä.

               (54)

               Kuten edellä johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, unionin tuottajien tutkimisessa sovellettiin otantamenetelmää. Niitä 15:stä unionin tuottajasta, jotka toimittivat tietoja ennen menettelyn vireillepanoa, valittiin viiden yrityksen otos. Kuten edellä johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, yksi yritys päätti sittemmin olla tekemättä yhteistyötä tutkimuksessa. Jäljelle jääneiden yhteistyöhön osallistuneiden otokseen valittujen yritysten osuus unionin kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksona oli noin 32 prosenttia, mitä pidettiin unionin tuotannonalaa edustavana.

         4.2.   Unionin tuotannonala

               (55)

               Kaikkien edellä johdanto-osan 52 kappaleessa tarkoitettujen tiedossa olevien unionin tuottajien katsotaan muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.

         5.   VAHINKO

   5.1.   Alustavat huomiot

               (56)

               Asianomaisten vahinkoon vaikuttavien tekijöiden arvioimisessa käytettiin asiaa koskevia Eurostatin tuontitilastoja, valituksessa toimitettuja tietoja, unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja kyselylomakevastauksia.

               (57)

               Siltä osin kuin vahinkoanalyysissä tarkastellaan makrotaloudellisia tietoja, kuten tuotantokapasiteettia ja sen käyttöastetta, myynnin määrää, markkinaosuutta, kasvua, työllisyyttä ja tuottavuutta, perustana ovat unionin koko tuotannonalaa koskevat tiedot.

               (58)

               Siltä osin kuin analyysissä tarkastellaan mikrotaloudellisia tietoja, kuten kauppahintoja, kannattavuutta, kassavirtaa, investointeja ja sijoitetun pääoman tuottoa, pääoman saantia, varastoja ja palkkoja, perustana ovat otokseen valittuja unionin tuottajia koskevat tiedot.

               (59)

               Otokseen valitut neljä unionin tuottajaa valittiin otokseen myös Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa (4), joka valmistui 7 päivänä tammikuuta 2012. Kyseisessä tarkastelussa otoksessa oli mukana vielä yksi yritys, jota ei valittu otokseen nykyisessä tutkimuksessa. Koska vahingon tarkasteluun käytetty tarkastelujakso menee osittain päällekkäin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelujakson kanssa, vuosia 2008 ja 2009 koskevat tiedot ovat kyseistä yhtä yritystä lukuun ottamatta aivan samat. Kyseisen yrityksen, joka ei tässä tapauksessa sisälly otokseen, luvut olisi mahdollista päätellä ilmoittamalla vuosia 2008 ja 2009 koskevat luvut. Siksi mikrotason indikaattorit, kuten varastot, palkat, investoinnit, kassavirta, sijoitetun pääoman tuotto ja kannattavuus, on indeksoitu.

         5.2.   Unionin kulutus

               (60)

               Unionin kulutus määritettiin valituksessa ilmoitetuilla unionin tuotannonalan myyntimäärillä unionissa, ja ne ristiintarkistettiin otoskyselylomakkeisiin saatujen vastausten ja otokseen valituilta tuottajilta saatujen tarkistettujen tietojen kanssa. Lisäksi otettiin huomioon Eurostatin tietoihin perustuva tuontimäärä tarkastelujaksolla.

               (61)

               Tämän perusteella unionin kulutus kehittyi seuraavasti:

                  Taulukko 1

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tutkimusajanjakso

                           Unionin kulutus (tonnia)

                           120 598

                           101 143

                           122 345

                           131 457

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           84

                           101

                           109

                              Lähde: Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset

               (62)

               Kokonaiskulutus EU:n markkinoilla kasvoi tarkastelujakson aikana 9 prosenttia. Vuosien 2008 ja 2009 välisenä aika kulutuksessa oli 16 prosentin jyrkkä lasku, jonka väitetään johtuneen talouskriisin maailmanlaajuisista negatiivisista vaikutuksista markkinoihin. Sitten kulutus elpyi ja kasvoi 21 prosenttia vuosina 2009–2010 ja jälleen 7 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

         5.3.   Tuonti Intiasta

               (63)

               Intiasta tuleva tuonti kehittyi tarkastelujakson aikana seuraavasti.

                  Taulukko 2

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tutkimusajanjakso

                           Intiasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)

                           14 546

                           18 883

                           21 914

                           24 072

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           130

                           151

                           165

                           Markkinaosuus

                           12,1 %

                           18,7 %

                           17,9 %

                           18,3 %

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           155

                           149

                           152

                              Lähde: Eurostat ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselylomakevastaukset

               (64)

               Tarkastelujakson aikana tuonti Intiasta kasvoi 65 prosenttia. Kasvu oli voimakkainta vuosina 2008–2009, jolloin tuonti kasvoi 30 prosenttia ja kulutus laski 16 prosenttia. Vuositasolla tuonti Intiasta jatkoi kasvuaan vuonna 2010 (+ 16 %) ja tutkimusajanjaksolla (+ 10 %).

         5.4.   Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

      Taulukko 3

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)

               3 531

               2 774

               2 994

               3 216

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               79

               85

               91

                  Lähde: Eurostat ja otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset

               (65)

               Intiasta peräisin olevan tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä selittää Intian markkinaosuuden kasvun 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin samalla ajanjaksolla. Suurinta kasvu oli vuosina 2008–2009, jolloin intialaisten viejien markkinaosuus kasvoi yli 6 prosenttiyksikköä.

               (66)

               Jotta voidaan määrittää hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla, verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Intiasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.

               (67)

               Hintavertailu tehtiin tuotelajien pohjalta samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta; hintoja on tarvittaessa oikaistu, ja niistä on ensin vähennetty alennukset ja hyvitykset. Vertailun tulos ilmaistuna otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdon osuutena tutkimusajanjaksolla osoitti hintojen alittavuuden olevan 3–13 prosenttia. Tältä osin on huomattava, että hintojen alittavuus oli suurin sillä intialaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla, jonka ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä.

         5.5.   Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

               (68)

               Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka oli määritetty unionin tuotannonalalle arviointijaksolla.

         5.5.1.   Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

      Taulukko 4

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Tuotantomäärä (tonnia)

               69 514

               56 396

               62 213

               51 800

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               81

               89

               75

               Tuotantokapasiteetti (tonnia)

               140 743

               127 200

               128 796

               111 455

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               90

               92

               79

               Kapasiteetin käyttöaste

               49 %

               44 %

               48 %

               46 %

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               90

               98

               94

                  Lähde: Unionin koko tuotannonala

               (69)

               Taulukosta käy ilmi, että tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti, 25 prosenttia. Kysynnän laskun myötä tuotanto supistui jyrkästi 19 prosenttia vuonna 2009, minkä jälkeen se elpyi ja kasvoi noin 10 prosenttia vuonna 2010. Vaikka unionin kulutus kasvoi tutkimusajanjaksolla 7 prosenttia, unionin tuotanto laski jälleen noin 17 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.

               (70)

               Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti väheni noin 21 prosenttia tarkastelujakson aikana. Myös kapasiteetin käyttöaste laski tarkastelujaksolla ja pysytteli jatkuvasti alle 50 prosentin.

         5.5.2.   Myyntimäärät, markkinaosuus ja keskimääräiset yksikköhinnat unionissa

      Taulukko 5

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Myyntimäärä (tonnia)

               56 042

               44 627

               45 976

               48 129

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               80

               82

               86

               Markkinaosuus

               46,5 %

               44,1 %

               37,6 %

               36,6 %

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               95

               81

               79

                  Lähde: Unionin koko tuotannonala

               (71)

               Vaikka kulutus kasvoi (+ 9 %), ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionissa myydyn samankaltaisen tuotteen myyntimäärä laski 14 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämän seurauksena markkinaosuus laski 46,5 prosentista vuonna 2008 tutkimusajanjakson 36,6 prosenttiin. Myyntimäärä supistui jyrkästi vuonna 2009 (– 20 %), mutta kasvoi sittemmin hieman vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla.

         5.5.3.   Kasvu

               (72)

               Unionin kulutus kasvoi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 9 prosenttia. Samaan aikaan unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin väheni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia. Sen sijaan tuonti Intiasta kasvoi huomattavasti, 65 prosenttia.

         5.5.4.   Työllisyys

      Taulukko 6

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Työntekijöiden lukumäärä

               1 007

               863

               821

               761

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               86

               82

               76

               Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
               Indeksi (2008 = 100)

               100

               95

               110

               99

                  Lähde: Unionin koko tuotannonala

               (73)

               Unionin tuotannonalan toiminnan supistumisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla 24 prosenttia. Vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työvoimakustannukset työntekijää kohti kasvoivat 6 prosenttia.

               (74)

               Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus ilmaistuna tuotoksena työntekijää kohti vuodessa laski tarkastelujaksolla hieman, 1 prosentin. Tuottavuus oli matalimmillaan vuonna 2009, minkä jälkeen se alkoi kasvaa kohti tutkimusajanjaksoa.

         5.5.5.   Keskimääräiset yksikköhinnat unionissa

      Taulukko 7

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Yksikköhinta EU:ssa etuyhteydettömille asiakkaille(euroa tonnilta)

               4 336

               2 792

               3 914

               4 244

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               64

               90

               98

                  Lähde: Otokseen valittujen tuottajien kyselylomakevastaukset

               (75)

               Keskimääräiset myyntihinnat laskivat 2 prosenttia tarkasteluajanjaksolla. Vuonna 2009 unionin tuotannonalan oli pakko laskea myyntihintojaan 36 prosenttia talouden taantuman ja Intian tuontihintojen jyrkän laskun (– 21 %) takia. Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonalan myyntihinnat nousivat jälleen.

               (76)

               Tutkimuksen mukaan myyntihintojen lasku vuonna 2009 oli seurausta siitä, että kustannukset laskivat 18 prosenttia verrattuna vuoden 2008 tasoon. Kustannusten lasku puolestaan johtui pääasiassa raaka-aineiden hintojen laskusta, varsinkin nikkelin, jonka hinnanvaihtelu on epävakaata. Unionin tuotannonalan oli kuitenkin laskettava myyntihintojaan enemmän kuin mitä kustannukset laskivat, koska mataliin hintoihin tapahtuva tuonti Intiasta kasvoi vuonna 2009.

         5.5.6.   Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti

      Taulukko 8

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               EU:n myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
               Indeksi (2008 = 100)

               – 100

               – 442

               –74

               –24

               Kassavirta
               Indeksi (2008 = 100)

               – 100

               –1 827

               –40

               – 171

               Investoinnit (euroa)
               Indeksi (2008 = 100)

               100

               29

               59

               6

               Sijoitetun pääoman tuotto
               Indeksi (2008 = 100)

               – 100

               – 284

               –59

               –28

                  Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset

               (77)

               Tutkimuksesta kävi ilmi, että vaikka myyntihintojen lasku johtuikin osittain kustannusten laskusta, Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuonti aiheutti paineita unionin tuotannonalan hinnoille. Unionin tuotannonalan kannattavuus oli ollut negatiivinen tarkastelujakson alusta alkaen. Etenkin vuonna 2009 unionin tuotannonalan oli laskettava myyntihintojaan enemmän kuin mitä kustannukset laskivat, koska mataliin hintoihin tapahtuva tuonti Intiasta kasvoi. Tämä johti kannattavuuden merkittävään heikkenemiseen kyseisenä vuonna. Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla kannattavuus kuitenkin parani, mutta pysyi edelleen negatiivisena.

               (78)

               Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä rahoittaa itse toimintaansa, noudatti samanlaista suuntausta kuin kannattavuus. Se oli matalimmillaan vuonna 2009, minkä jälkeen se alkoi kasvaa ja kääntyi positiiviseksi tutkimusajanjaksolla.

               (79)

               Vuonna 2008 tehtiin investointeja ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuotantoon, minkä jälkeen investoinnit supistuivat noin 94 prosenttia tarkastelujaksolla. Sijoitetun pääoman tuotto kehittyi tarkastelujaksolla samalla tavoin negatiivisesti kuin unionin tuotannonalan tuloksetkin ja pysyi koko ajan negatiivisena.

               (80)

               Kannattavuuden ja kassavirran kehitys ja investointien vähäisyys viittaavat siihen, että otokseen valituilla EU:n tuottajilla on saattanut olla vaikeuksia saada pääomaa.

         5.5.7.   Varastot

      Taulukko 9

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Unionin tuotannonalan loppuvarastot

                  Indeksi (2008 = 100)

               100

               92

               100

               103

                  Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset

               (81)

               Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kasvoivat 3 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vuonna 2009 loppuvarastot pienenivät 8 prosenttia mutta kasvoivat 8 prosenttia vuonna 2010 ja 3 prosenttia tutkimusajanjaksolla.

         5.5.8.   Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä

               (82)

               On muistettava, että Intian suurimman vientiä harjoittavan tuottajan, jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osuus oli näin ollen 13 prosenttia Intiasta unioniin vietyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden kokonaismäärästä. Kun otetaan huomioon Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan pitää vähäpätöisenä.

         5.6.   Vahinkoa koskevat päätelmät

               (83)

               Tutkimuksen mukaan useimmat vahinkoindikaattorit, kuten tuotanto (– 25 %), kapasiteetin käyttöaste (– 6 %), myyntimäärä (– 14 %), markkinaosuus (– 21%) sekä työllisyys (– 24 %), heikkenivät tarkastelujaksolla. Vaikka kulutus kasvoi, sekä myyntimäärä että markkinaosuus pienenivät. Myyntimäärä kasvoi vuoteen 2009 verrattuna hieman vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonala ei kuitenkaan kyennyt samaan menetettyä markkinaosuuttaan takaisin, koska Intiasta tuleva tuonti kasvoi vakaasti tarkastelujaksolla ja sen hinnat alittivat jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat.

               (84)

               Vakavia vaikutuksia kohdistui myös unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kassavirtaan ja kannattavuuteen. Tästä johtuu, että yhteisön tuotannonalan kyky hankkia pääomaa vaarantui.

               (85)

               Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

         6.   SYY-YHTEYS

   6.1.   Johdanto

               (86)

               Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko polkumyynnillä tapahtuva Intiasta peräisin oleva tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet samaan aikaan aiheuttaa unionin tuotannonalalle vahinkoa, jotta voitiin varmistaa, ettei näiden muiden tekijöiden aiheuttaman mahdollisen vahingon tulkittu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.

               (87)

               On muistettava, että Intian suurimman vientiä harjoittavan tuottajan, johon viitataan johdanto-osan 40 ja 41 kappaleessa ja jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä. Näin ollen vain 13 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista Intiasta unioniin tutkimusajanjaksolla tapahtui polkumyynnillä. Tämän polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus oli 2 prosenttia tutkimusajanjaksolla.

         6.2.   Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus

               (88)

               Tutkimuksen mukaan unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin väheni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia.

               (89)

               Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräisten tuontihintojen havaittiin alittavan unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat unionin markkinoilla. Ne olivat kuitenkin 12 prosenttia korkeammat kuin sen intialaisen yrityksen hinnat, jonka ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä.

               (90)

               Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että sillä pienellä tuontimäärällä, joka on tuotu Intiasta polkumyynnillä ja jonka hinnat ovat lisäksi olleet korkeammat kuin ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin, on ollut korkeintaan hyvin rajallinen, jopa olematon vaikutus unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen.

         6.3.   Muiden tekijöiden vaikutus

   6.3.1.   Ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti Intiasta

               (91)

               Intian tuonnin kokonaismäärä kasvoi tarkastelujaksolla jyrkästi, 65 prosenttia, mikä kasvatti Intian markkinaosuuden 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin. Kuten edellä on todettu, ilman polkumyyntiä tapahtuvan tuonnin osuus oli 87 prosenttia Intian kokonaisvientimäärästä tutkimusajanjaksolla. Se vastaa 15 prosentin markkinaosuutta tutkimusajanjaksolla, kun taas Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus samalla ajanjaksolla oli 2 prosenttia.

               (92)

               Intian tuontihinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat koko ajan matalammat kuin muusta maailmasta tulevan tuonnin hinnat ja unionin tuotannonalan myyntihinnat. On kuitenkin huomionarvoista, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat eivät alittaneet unionin tuotannonalan hintoja yhtä paljon kuin ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin hinnat, kuten johdanto-osan 89 kappaleessa todetaan.

         6.3.2.   Tuonti muista kolmansista maista

      Taulukko 10

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä (tonnia)

               50 010

               37 633

               54 454

               59 255

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               75

               109

               118

               Muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus

               41,5 %

               37,2 %

               44,5 %

               45,1 %

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               90

               107

               109

               Muista kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)

               5 380

               5 236

               5 094

               5 234

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               97

               95

               97

               Malesiasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)

               13 712

               9 810

               9 611

               9 966

               Malesiasta tulevan tuonnin markkinaosuus

               11,4 %

               9,7 %

               7,9 %

               7,6 %

               Malesiasta tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)

               4 203

               2 963

               3 324

               3 633

               Filippiineiltä tulevan tuonnin määrä (tonnia)

               7 046

               5 406

               15 576

               18 149

               Filippiineiltä tulevan tuonnin markkinaosuus

               5,8 %

               5,3 %

               12,7 %

               13,8 %

               Filippiineiltä tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)

               4 645

               3 474

               3 714

               3 912

               Kiinasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)

               2 332

               2 452

               3 217

               3 288

               Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus

               1,9 %

               2,4 %

               2,6 %

               2,5 %

               Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)

               4 004

               4 561

               5 272

               5 648

               Taiwanista tulevan tuonnin määrä (tonnia)

               4 304

               3 703

               6 451

               6 640

               Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus

               3,6 %

               3,7 %

               5,3 %

               5,1 %

               Taiwanista tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)

               5 092

               4 719

               4 755

               4 943

                  Lähde: Eurostat

               (93)

               Eurostatin tietojen perusteella muista kolmansista maista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuontimäärä unioniin kasvoi 18 prosenttia tarkastelujaksolla. Samanaikaisesti keskimääräiset tuontihinnat laskivat noin 3 prosenttia tarkastelujaksolla, ja niiden markkinaosuus kasvoi noin 9 prosenttia.

               (94)

               Ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuontiin Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista on sovellettu polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä 19 päivästä marraskuuta 2005. Toimenpiteistä huolimatta tuonti näistä kahdesta maasta lisääntyi tarkastelujaksolla huomattavasti. Markkinaosuudet sen sijaan pysyivät melko vaatimattomina, sillä tutkimusajanjaksolla Kiinan markkinaosuus oli 2,5 prosenttia ja Taiwanin 5,1 prosenttia. Muita tärkeitä tuontimaita ovat Filippiinit ja Malesia. Varsinkin Filippiineiltä tuleva tuonti kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla, ja sen markkinaosuus kasvoi 5,8 prosentista vuonna 2008 tutkimusajanjakson 13,8 prosenttiin.

               (95)

               Malesian tuonti supistui tarkastelujaksolla, mutta sen markkinaosuus oli silti 7,6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Filippiineiltä tulevan tuonnin määrä kasvoi huomattavasti tarkastelujaksolla. Mutta kuten tutkimuksesta kävi ilmi, Filippiinien keskimääräinen tuontihinta oli peräti 20 prosenttia korkeampi kuin Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden keskimääräinen hinta.

               (96)

               Muista kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat pysyivät kaiken kaikkiaan verrattain vakaina tarkastelujaksolla, ja ne olivat koko ajan korkeammat kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat ja Intian keskimääräiset tuontihinnat.

               (97)

               Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti ei aiheuttanut unionin tuotannonalalle kärsimää merkittävää vahinkoa.

         6.3.3.   Talouskriisi

               (98)

               Talouskriisi selittää osittain unionin kulutuksen supistumisen vuonna 2009. On kuitenkin huomionarvoista, että huolimatta kulutuksen 16 prosentin laskusta vuonna 2009 Intiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi 30 prosenttia.

               (99)

               Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla unionin kulutus kasvoi samaan tahtiin yleisen taloudellisen elpymisen kanssa. Unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin kasvoi vain hieman: 3 prosenttia vuonna 2010 ja 4,7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Intian tuonti kasvoi 16 prosenttia vuonna 2010 ja 10 prosenttia tutkimusajanjaksolla.

               (100)

               Tavanomaisissa taloudellisissa olosuhteissa ja ilman Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa voimakasta hintapainetta ja tuonnin kasvua unionin tuotannonalalla olisi saattanut olla joitakin vaikeuksia selviytyä kulutuksen laskusta ja kiinteiden yksikkökustannusten noususta, joka johtui alentuneesta kapasiteetin käyttöasteesta. Intiasta mataliin hintoihin tapahtunut tuonti, josta suurin osa ei ollut polkumyyntiä, kuitenkin kärjisti taantuman vaikutuksia eikä unionin tuotannonala kyennyt edes yleisen taloudellisen elpymisen aikana toipumaan ja saamaan intialaiselle tuonnille menettämäänsä markkinaosuutta takaisin.

               (101)

               Vaikka vuosien 2008–2009 talouskriisi heikensikin unionin huonoa tulosta entisestään, sillä ei kuitenkaan voida katsoa olleen merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan vahinkoa aiheuttavaan tilanteeseen.

         6.3.4.   Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta

      Taulukko 12

               2008

               2009

               2010

               Tutkimusajanjakso

               Vientimyynti (tonnia)

               967

               689

               933

               884

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               71

               97

               91

               Yksikkömyyntihinta euroina

               4 770

               3 060

               4 020

               4 313

               Indeksi (2008 = 100)

               100

               64

               84

               90

                  Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset

               (102)

               Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientimyynnin määrä laski tarkastelujaksolla 9 prosenttia ja keskimääräiset vientihinnat laskivat 10 prosenttia. Vaikkei voida sulkea pois, että vientitoiminnan negatiivinen suuntaus saattoi entisestään pahentaa unionin tuotannonalan tilannetta, katsotaan, että koska viennin määrä suhteessa myyntiin unionin markkinoilla oli pieni, tämä negatiivinen vaikutus ei ollut todettuun vahinkoon nähden merkittävä.

         6.4.   Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

               (103)

               Edellä esitetty analyysi osoittaa, että Intiasta peräisin olevan mataliin hintoihin tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Havaittiin myös, että kyseinen myynti tapahtui jatkuvasti hintoihin, jotka alittivat unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat.

               (104)

               Koska suurin Intian vientiä harjoittava tuottaja, jonka osuus Intian viennistä unionin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei vienyt ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kiinnikkeitä unioniin polkumyyntihinnoin, katsotaan, että syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin, jonka osuus oli vain 13 prosenttia Intiasta viedystä kokonaismäärästä, ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei voida riittävällä tavalla vahvistaa. Ei voida siis väittää, että polkumyynnillä Intiasta tapahtunut tuonti olisi aiheuttanut unionin tuotannonalan kärsimän vahingon, koska kyseinen tuonti oli määrältään rajallista, sen markkinaosuus oli erittäin pieni (2 %) ja sen hinnat olivat keskimäärin 12 prosenttia korkeammat kuin ilman polkumyyntiä tapahtuvassa tuonnissa.

               (105)

               Kun analysoitiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kuten ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti, muista kolmansista maista tuleva tuonti, talouskriisi ja otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta, havaittiin, että unionin tuotannonalan kärsimä vahinko näyttää johtuvan ilman polkumyyntiä Intiasta tapahtuvasta tuonnista, jonka osuus oli 87 prosenttia Intian koko viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla ja joka tapahtui polkumyyntiä huomattavasti matalampiin hintoihin.

         7.   POLKUMYYNNIN VASTAISEN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN

               (106)

               Koska polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei ole merkittävää syy-yhteyttä, katsotaan, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat tarpeettomia ja nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä perusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (107)

               Valituksen tekijälle ja muille asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Saadut huomautukset eivät muuttaneet päätelmää, että nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Päätetään Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70, tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 2012.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUVL C 142, 13.5.2011, s. 30.

      (3)  EUVL C 142, 13.5.2011, s. 36.

      (4)  EUVL L 5, 7.1.2012, s.1.


title: Neuvoston päätös, annettu 12 päivänä kesäkuuta 2014 , Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtokunnan varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimittämisestä Liettuan ja Maltan osalta

text:
               14.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/14

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 12 päivänä kesäkuuta 2014,
   Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtokunnan varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimittämisestä Liettuan ja Maltan osalta
   2014/C 182/03
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston perustamisesta 18 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan,
   ottaa huomioon jäsenvaltioiden hallitusten sekä työntekijä- ja työnantajajärjestöjen neuvostolle toimittamat ehdokasluettelot,
   ottaa huomioon työterveyden ja työturvallisuuden neuvoa-antavan komitean varsinaisten jäsenten ja varajäsenten luettelot,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto nimitti 2 päivänä joulukuuta 2013 tekemällään päätöksellä (2) Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtokunnan varsinaiset jäsenet ja varajäsenet toimikaudeksi, joka päättyy 7 päivänä marraskuuta 2016.

               (2)

               Työntekijäjärjestö EAY ja työnantajajärjestö BusinessEurope ovat esittäneet ehdokkaita useisiin avoinna oleviin paikkoihin,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään seuraavat henkilöt Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtokunnan varsinaisiksi jäseniksi ja varajäseniksi 7 päivänä marraskuuta 2016 päättyväksi toimikaudeksi:
   II   TYÖNTEKIJÄJÄRJESTÖJEN EDUSTAJAT

               Maa

               Varsinainen jäsen

               Varajäsen

               Liettua

               Inga RUGINIENĖ

               Petras GRĖBLIAUSKAS

   III   TYÖNANTAJAJÄRJESTÖJEN EDUSTAJAT

               Maa

               Varsinainen jäsen

               Varajäsen

               Liettua

               Vaidotas LEVICKIS

               Jonas GUZAVIČIUS

               Malta

               Andrew Agius MUSCAT

               John SCICLUNA

         2 artikla
   Neuvosto nimittää myöhemmin varsinaiset jäsenet ja varajäsenet, joita ei ole vielä nimetty.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Y. MANIATIS

      (1)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (2)  Neuvoston päätös, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtokunnan varsinaisten jäsenten ja varajäsenten nimittämisestä (EUVL C 360, 10.12.2013, s. 8).


title: 2005/507/: Neuvoston päätös, tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005, alueiden komitean brittiläisen varajäsenen nimeämisestä

text:
               16.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 185/30

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005,
   alueiden komitean brittiläisen varajäsenen nimeämisestä
   (2005/507/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 263 artiklan,
   ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto teki 22 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen 2002/60/EY alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2002 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2006 päättyväksi toimikaudeksi (1).

               (2)

               Alueiden komiteassa on vapautunut varajäsenen paikka William SPEECHLEYn toimikauden päätyttyä,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimetään alueiden komitean brittiläiseksi varajäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2006:

               David PARSONS
               Councillor
               Leicestershire County Council

         William SPEECHLEYn tilalle.
   2 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä noudatetaan päivästä, jona se tehdään.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. BROWN

      (1)  EYVL L 24, 26.1.2002, s. 38.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

2013/361/EU: Euroopan keskuspankin päätös, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2013 , niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö on euro, maksettavista osuuksista Euroopan keskuspankin pääomasta (EKP/2013/19)

Virallinen lehti nro L 187 , 06/07/2013 s. 0023 - 0024

		Euroopan keskuspankin päätös,annettu 21 päivänä kesäkuuta 2013,niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö on euro, maksettavista osuuksista Euroopan keskuspankin pääomasta(EKP/2013/19)(2013/361/EU)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "EKPJ:n perussääntö") ja erityisesti sen 28.3 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttämistä rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja koskevista toimenpiteistä 12 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä päätöksessä EKP/2008/24 [1] määritettiin niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö on euro, maksettavaksi 1 päivänä tammikuuta 2009 tulleen Euroopan keskuspankin (EKP) pääoman määrä ja maksutapa. Päätöstä EKP/2008/24 täydennettiin niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö on euro, maksettavista osuuksista Euroopan keskuspankin pääoman korotuksesta 13 päivänä joulukuuta 2010 annetulla päätöksellä EKP/2010/27 [2].(2) Koska Kroatia liittyy Euroopan unioniin ja sen kansallisesta keskuspankista, Hrvatska narodna bankasta, tulee osa Euroopan keskuspankkijärjestelmää 1 päivänä heinäkuuta 2013, kansallisten keskuspankkien prosenttiosuuksista Euroopan keskuspankin pääoman merkitsemisen jakoperusteessa 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetussa päätöksessä EKP/2013/17 [3] säädetään EKP:n pääoman merkitsemisen jakoperuste (jäljempänä "pääoman jakoperuste") EKPJ:n perussäännön 29.1 artiklan mukaisesti ja vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2013 kullekin unionin keskuspankille uudet painoarvot pääoman jakoperusteessa (jäljempänä "painoarvot").(3) EKP:n merkitty pääoma on 1 päivästä heinäkuuta 2013 alkaen 10825007069,61 euroa.(4) Pääoman jakoperusteen korottaminen edellyttää uutta EKP:n päätöstä, jolla kumotaan päätös EKP/2008/24 ja päätös EKP/2010/27 1 päivästä heinäkuuta 2013 ja määritetään euroalueen kansallisten keskuspankkien maksettavaksi 1 päivänä heinäkuuta 2013 tulevan EKP:n pääoman määrä ja maksutapa,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMerkityn ja maksettavan pääoman määrä ja maksutapaKukin euroalueen kansallinen keskuspankki maksaa osuutensa merkitsemästään EKP:n pääomasta kokonaan 1 päivänä heinäkuuta 2013.Kun päätöksen EKP/2013/17 2 artiklassa esitetyt painoarvot otetaan huomioon, euroalueen kunkin kansallisen keskuspankin on maksettava sen nimen perässä seuraavassa taulukossa ilmoitettu määrä:Euroalueen kansalliset keskuspankit | Euroa |Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique | 261705370,91 |Deutsche Bundesbank | 2030803801,28 |Eesti Pank | 19268512,58 |Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland | 120276653,55 |Bank of Greece | 210903612,74 |Banco de España | 893420308,48 |Banque de France | 1530028149,23 |Banca d’Italia | 1348471130,66 |Central Bank of Cyprus | 14429734,42 |Banque centrale du Luxembourg | 18824687,29 |Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta | 6873879,49 |De Nederlandsche Bank | 429352255,40 |Oesterreichische Nationalbank | 209680386,94 |Banco de Portugal | 190909824,68 |Banka Slovenije | 35397773,12 |Národná banka Slovenska | 74486873,65 |Suomen Pankki | 134836288,06 |2 artiklaMaksetun pääoman tarkistaminen1. Koska kukin euroalueen kansallinen keskuspankki on jo maksanut kokonaan osuutensa 30 päivään kesäkuuta 2013 saakka voimassa olevasta EKP:n merkitystä pääomasta päätöksen EKP/2008/24 ja päätöksen EKP/2010/27 mukaisesti, kukin niistä joko siirtää tietyn lisäsumman EKP:lle tai saa tietyn summan takaisin EKP:ltä, jotta päästään 1 artiklan taulukossa esitettyihin määriin.2. Kaikki tässä artiklassa tarkoitetut siirrot tehdään kansallisten keskuspankkien keskinäisiä Euroopan keskuspankin pääoman osuuksien siirtoja ja maksetun pääoman tarkistamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetun päätöksen EKP/2013/18 [4] mukaisesti.3 artiklaVoimaantulo ja kumoaminen1. Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2013.2. Kumotaan päätös EKP/2008/24 ja päätös EKP/2010/27 1 päivästä heinäkuuta 2013.3. Päätökseen EKP/2008/24 ja päätökseen EKP/2010/27 tehtyjen viittausten katsotaan koskevan tätä päätöstä.Tehty Frankfurt am Mainissa 21 päivänä kesäkuuta 2013.EKP:n puheenjohtajaMario Draghi[1] EUVL L 21, 24.1.2009, s. 69.[2] EUVL L 11, 15.1.2011, s. 54.[3] Katso tämän virallisen lehden sivu 15.[4] Katso tämän virallisen lehden sivu 17.--------------------------------------------------


title: Päätös N:o U3, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin työttömiin henkilöihin sovellettavan osittaisen työttömyyden käsitteen soveltamisalasta (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               24.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/45

         PÄÄTÖS N:o U3,
   tehty 12 päivänä kesäkuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin työttömiin henkilöihin sovellettavan ”osittaisen työttömyyden” käsitteen soveltamisalasta
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2010/C 106/13
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a kohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 2 kohdassa on säännös kokonaan työttömiin henkilöihin sovellettavasta poikkeuksesta yleiseen työskentelyvaltion lainsäädännön soveltamista koskevaan periaatteeseen (lex loci laboris), josta säädetään saman asetuksen 11 artiklan 3 kohdan a alakohdassa.

               (2)

               On sovellettava yhdenmukaisia yhteisön kriteerejä sen ratkaisemiseksi, onko henkilöä pidettävä kyseisen asetuksen 65 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla osittain tai kokonaan työttömänä. Tätä kysymystä ei voida ratkaista kansalliseen oikeuteen perustuvien kriteerien pohjalta.

               (3)

               Koska eri jäsenvaltioiden sosiaaliturvalaitosten käytännössä on tullut esiin erilaisia tulkintoja siitä, minkälaiseksi työttömyys olisi määriteltävä, on täsmennettävä kyseisen artiklan soveltamisalaa, jotta voitaisiin antaa yhdenmukaiset ja tasapuoliset kriteerit artiklan soveltamiseksi edellä mainituissa laitoksissa.

               (4)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 2 kohdan mukaan kokonaan työtön henkilö, jolla ei ole enää yhteyttä toimivaltaiseen jäsenvaltioon, saa työttömyysetuudet asuinpaikan laitokselta.

               (5)

               Sen arviointi, onko työskentelyyn perustuva yhteys voimassa tai säilyykö se, tehdään yksinomaan työskentelyvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella.

               (6)

               Asetuksen 65 artiklan tavoitetta työttömien henkilöiden suojelusta ei saavuteta, jos henkilö pysyy saman yrityksen palveluksessa – mutta hänen toimintansa keskeytyy – muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka alueella hän asuu, ja häntä kuitenkin pidetään kokonaan työttömänä ja hänen olisi käännyttävä asuinpaikkansa laitoksen puoleen saadakseen työttömyysetuuksia,
               noudattaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädettyjä ehtoja,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1.

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 65 artiklan 1 kohdan soveltamista varten työttömyyden luonteen – onko työntekijä osittain vai kokonaan työttömänä – määrittäminen riippuu siitä, säilyykö osapuolien välillä työsuhde vai puuttuuko se, eikä siitä, miten pitkä mahdollinen työntekijän toiminnan keskeytyminen on.

               2.

               Jos henkilön työllistää edelleen jokin yritys muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka alueella hän asuu, mutta hänen toimintansa keskeytyy – kuitenkin niin, että hänellä on mahdollisuus siirtyä takaisin työhönsä milloin tahansa –, kyseistä työntekijää pidetään osittain työttömänä, ja hänelle kuuluvat etuudet myöntää työskentelyjäsenvaltion toimivaltainen laitos mainitun asetuksen 65 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               3.

               Jos työsuhteen puuttuessa henkilöllä ei ole enää yhteyttä työskentelyjäsenvaltioon – esimerkiksi irtisanomisen tai määräaikaisen työsuhteen päättymisen vuoksi –, häntä pidetään kokonaan työttömänä mainitun asetuksen 65 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja työttömyysetuudet maksaa asuinpaikan laitos.

               4.

               Jos itsenäinen ammatinharjoittaja ei harjoita ammatti- tai liiketoimintaa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän on aiemmin harjoittanut ammattia, häntä pidetään kokonaan työttömänä mainitun asetuksen 65 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja työttömyysetuudet maksaa asuinpaikan laitos.

               5.

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 987/2009 voimaantulopäivästä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.


title: 2008/936/EY: Neuvoston päätös, tehty 15 päivänä syyskuuta 2008 , Euroopan yhteisön ja Albanian tasavallan väliseen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaan väliaikaiseen sopimukseen Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta ja tekemisestä

text:
                  19.12.2008

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 341/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
         tehty 15 päivänä syyskuuta 2008,
         Euroopan yhteisön ja Albanian tasavallan väliseen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaan väliaikaiseen sopimukseen Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta ja tekemisestä
         (2008/936/EY)
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,
         ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,
         ottaa huomioon komission ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto valtuutti 23 päivänä lokakuuta 2006 komission aloittamaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden puolesta neuvottelut Albanian tasavallan kanssa Euroopan yhteisön ja Albanian tasavallan väliseen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaan väliaikaiseen sopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.

                     (2)

                     Neuvottelut on saatu menestyksekkäästi päätökseen ja pöytäkirja parafoitiin 7 päivänä tammikuuta 2008. Pöytäkirja olisi tehtävä yhteisön puolesta,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

            1 artikla
            Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Albanian tasavallan väliseen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaan väliaikaiseen sopimukseen liitettävä pöytäkirja Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.
            Pöytäkirjan teksti on tämän päätöksen liitteenä.

            2 artikla
            Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa pöytäkirja yhteisön puolesta.

            3 artikla
            Neuvoston puheenjohtaja tallettaa pöytäkirjan 11 artiklassa tarkoitetut hyväksymiskirjat Euroopan yhteisön puolesta.

            4 artikla
            Pöytäkirjaa sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2007.

            Tehty Brysselissä 15 päivänä syyskuuta 2008.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               B. KOUCHNER


title: Neuvoston päätös, annettu 14 päivänä helmikuuta 2011 , uusien jäsenten nimittämisestä eroavien jäsenten tilalle Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokuntaan

text:
               22.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/8

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 14 päivänä helmikuuta 2011,
   uusien jäsenten nimittämisestä eroavien jäsenten tilalle Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokuntaan
   2011/C 56/04
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta 10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 337/75 ja erityisesti sen 4 artiklan (1),
   ottaa huomioon komission neuvostolle toimittaman työntekijäjärjestöjen edustajien ryhmän jäsenen nimittämisen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto nimitti 14 päivänä syyskuuta 2009 tekemällään päätöksellä (2) Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan jäsenet 18 päivänä syyskuuta 2009 alkavaksi ja 17 päivänä syyskuuta 2012 päättyväksi toimikaudeksi.

               (2)

               Kehittämiskeskuksen johtokunnan jäsenen paikka työntekijäjärjestöjen edustajien ryhmässä on vapautunut Petri LEMPISEN erottua,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Nimitetään seuraava henkilö Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen johtokunnan jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 17 päivään syyskuuta 2012:

      TYÖNTEKIJÄJÄRJESTÖJEN EDUSTAJAT:

               SUOMI

               :

               Aleksi KALENIUS
               Toimihenkilökeskusjärjestö STTK

      Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         HOFFMANN R.

      (1)  EYVL L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  EUVL C 226, 19.9.2009, s. 2.


title: Neuvoston päätös 2008/101/YUTP, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008 , Euroopan unionin sotilasoperaation käynnistämisestä Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa (EUFOR Tchad/RCA)

text:
               8.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 34/39

      NEUVOSTON PÄÄTÖS 2008/101/YUTP,
   tehty 28 päivänä tammikuuta 2008,
   Euroopan unionin sotilasoperaation käynnistämisestä Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa (EUFOR Tchad/RCA)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 17 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon 15 päivänä lokakuuta 2007 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2007/677/YUTP Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa toteutettavasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta (1) (EUFOR Tchad/RCA) ja erityisesti sen 5 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 25 päivänä syyskuuta 2007 yksimielisesti päätöslauselman 1778 (2007), jolla hyväksyttiin Keski-Afrikan tasavallassa ja Tšadin tasavallassa toteutettavan YK:n operaation (MINURCAT) perustaminen ja annettiin Euroopan unionille lupa suorittaa operaatio näissä maissa 12 kuukauden aikana siitä alkaen, kun alustavan toimintavalmiuden saavuttamisesta on ilmoitettu.

               (2)

               Tšadin ja Keski-Afrikan tasavallan viranomaiset ovat, ensiksi mainittu 25 päivänä lokakuuta 2007 ja jälkimmäinen 16 päivänä lokakuuta 2007 antamissaan lausumissa suhtautuneet myönteisesti mahdolliseen Euroopan unionin sotilaalliseen läsnäoloon maissaan.

               (3)

               Tanskan asemasta tehdyn, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 6 artiklan nojalla Tanska ei osallistu niiden Euroopan unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla, eikä se näin ollen osallistu operaation rahoitukseen,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään operaatiosuunnitelma.
   2 artikla
   Hyväksytään voimankäyttöä koskevat säännöt.
   3 artikla
   Euroopan unionin sotilasoperaatio Tšadin tasavallassa ja Keski-Afrikan tasavallassa (EUFOR Tchad/RCA) käynnistetään 28 päivänä tammikuuta 2008.
   4 artikla
   Valtuutetaan EU:n operaation komentaja välittömästi antamaan toimeenpanokäsky (ACTORD) joukkojen läsnäolon toteuttamiseksi, ja aloittamaan operaation toteuttaminen.
   5 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   6 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. RUPEL

      (1)  EUVL L 279, 23.10.2007, s. 21.


title: 2008/506/EY: Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005, pääluokka VIIIB - Euroopan tietosuojavaltuutettu

text:
               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/75

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS
   24. huhtikuuta 2007
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005, pääluokka VIIIB — Euroopan tietosuojavaltuutettu
   (2008/506/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2005 (1),
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 — Nide I (C6-0472/2006) (2),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005 ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset sekä tarkastettujen toimielinten vastaukset (3),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien tapahtumien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (4),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 272 artiklan 10 kohdan sekä 274, 275 ja 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 50, 86, 145, 146 ja 147 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6-0111/2007),

               1.

               myöntää Euroopan tietosuojavaltuutetulle vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, yhteisöjen tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, Euroopan oikeusasiamiehelle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Hans-Gert PÖTTERING

            Pääsihteeri

         Harald RØMER

      (1)  EUVL L 60, 8.3.2005.

      (2)  EUVL C 264, 31.10.2006, s. 1.

      (3)  EUVL C 263, 31.10.2006, s. 1.

      (4)  EUVL C 263, 31.10.2006, s. 10.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/76

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA
   24. huhtikuuta 2007
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005, pääluokka VIIIB — Euroopan tietosuojavaltuutettu
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2005 (1),
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 — Nide I (C6–0472/2006) (2),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005 ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset sekä tarkastettujen toimielinten vastaukset (3),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien tapahtumien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (4),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 272 artiklan 10 kohdan sekä 274, 275 ja 276 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 50, 86, 145, 146 ja 147 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan sekä liitteen V,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6-0111/2007),

               1.

               panee merkille, että vuonna 2005 Euroopan tietosuojavaltuutetulla oli käytettävissään maksusitoumusmäärärahoja yhteensä 2 840 733 euroa ja että niiden käyttöaste oli 82,77 prosenttia;

               2.

               panee merkille, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemä Euroopan tietosuojavaltuutetun tarkastus ei antanut aihetta olennaisiin huomautuksiin; panee merkille, että 1. tammikuuta 2005 tapahtuneen suoriteperusteisen kirjanpidon käyttöönoton jälkeen Euroopan tietosuojavaltuutetun tilinpäätöksestä ilmenee, että sen positiivinen taloudellinen tulos oli 211 631 euroa ja että sillä on vastuita, jotka ovat 202 504 euroa varoja suuremmat;

               3.

               panee merkille, että Euroopan tietosuojavaltuutettu toimi täysimääräisesti ensimmäistä kertaa vuonna 2005; muistuttaa, että vuoden 2005 talousarvio oli 48,8 prosenttia suurempi kuin vuoden 2004 talousarvio;

               4.

               panee merkille, että Euroopan tietosuojavaltuutettu on esittänyt vuoden 2007 talousarvioksi 5 080 699 euroa, mikä on 23 prosenttia enemmän kuin vuoden 2006 talousarvio (4 147 378 euroa) ja mikä ilmentää sitä, että on pyydetty viiden uuden viran perustamista sekä toimistotilojen ja käännösmenoihin varattujen määrärahojen lisäämistä;

               5.

               muistuttaa, että komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston pääsihteerit allekirjoittivat yhdessä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa 24. kesäkuuta 2004 hallinnollista yhteistyöjärjestelyä koskevan sopimuksen, jonka tarkoituksena on auttaa Euroopan tietosuojavaltuutettua kolmivuotisen käynnistysvaiheen aikana ja jonka mukaan

                           —

                           komission tilinpitäjä ja sisäinen tarkastaja on nimitetty Euroopan tietosuojavaltuutetun tilinpitäjäksi ja tarkastajaksi;

                           —

                           komission yksiköt tarjoavat apua kaikissa toimielimeen sidoksissa olevia henkilöitä koskevissa hallintoasioissa (etuuksien määrittäminen, palkanmaksu, sairauskulujen korvaaminen, virkamatkoihin liittyvät maksut jne.);

                           —

                           komission yksiköt auttavat Euroopan tietosuojavaltuutettua myös talousarvion laatimisessa ja toteuttamisessa;

                           —

                           Euroopan tietosuojavaltuutetun toimisto sijaitsee Euroopan parlamentin tiloissa; Euroopan parlamentin yksiköt auttavat Euroopan tietosuojavaltuutettua tilojen varustamiseen ja tiloihin sijoittautumiseen liittyvissä asioissa (kiinteistöjen turvallisuus, postitus, tietokoneet, puhelimet, toimistohuoneet ja -tarvikkeet);

                           —

                           neuvosto tarjoaa käännöspalvelut;

               6.

               panee merkille, että hallinnollista yhteistyöjärjestelyä koskeva sopimus uusittiin 7. joulukuuta 2006 ja että se on voimassa seuraavat kolme vuotta 16. tammikuuta 2007 alkaen;

               7.

               panee merkille, että Euroopan tietosuojavaltuutettu päätti 7. marraskuuta 2006 tehdyllä päätöksellä perustaa sisäisen valvontarakenteen, joka sopii toimielimen toimintaan ja vastaa sen vaatimuksia;

               8.

               on tyytyväinen Euroopan tietosuojavaltuutetun ja apulaistietosuojavaltuutetun päätökseen julkaista vuosittain ilmoitus näiden valtuutettujen taloudellisista eduista, kunhan heidän uusi verkkosivustonsa on saatu valmiiksi vuoden 2007 alussa; panee merkille, että he ovat sillä välin toimittaneet kirjallisen ilmoituksen vuosina 2005 ja 2006 saaduista taloudellisista eduista lomakemuodossa, joka vastaa Euroopan parlamentin jäsenten vuosittain täyttämää lomaketta, ja että kyseisestä ilmoituksesta ei käy ilmi ilmoituksenalaista ammatillista toimintaa, palkallisia toimia tai tehtäviä tai muita olennaisia tietoja;

               9.

               on tyytyväinen Euroopan tietosuojavaltuutetun halukkuuteen liittyä OLAFia koskevaan toimielinten väliseen sopimukseen ja kannustaa sitä toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet mahdollisimman pikaisesti.

      (1)  EUVL L 60, 8.3.2005.

      (2)  EUVL C 264, 31.10.2006, s. 1.

      (3)  EUVL C 263, 31.10.2006, s. 1.

      (4)  EUVL C 263, 31.10.2006, s. 10.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).


title: 2008/645/EY: Neuvoston päätös, tehty 15 päivänä heinäkuuta 2008 , Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välisen sopimuksen tekemisestä tehdyn päätöksen 97/126/EY muuttamisesta

text:
               7.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 212/3

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 15 päivänä heinäkuuta 2008,
   Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välisen sopimuksen tekemisestä tehdyn päätöksen 97/126/EY muuttamisesta
   (2008/645/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Joulukuun 6 päivänä 1996 tehty neuvoston päätös 97/126/EY (1) koskee Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välisen sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tekemistä.

               (2)

               Sopimuksen 31 artiklalla on perustettu sekakomitea, joka vastaa sopimuksen hallinnoinnista ja huolehtii sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Komitea antaa tätä tarkoitusta varten suosituksia ja tekee päätöksiä, jotka sopimuspuolet panevat täytäntöön omien sääntöjensä mukaisesti. Sen vuoksi päätöksessä 97/126/EY olisi mainittava nimenomaisesti, että komissio valtuutetaan tarvittaessa hyväksymään tällaisia täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.

               (3)

               Sopimuksen 31 artiklan mukaisesti perustetun sekakomitean suositusten ja päätösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (2) mukaisesti.

               (4)

               Sen vuoksi päätöstä 97/126/EY olisi muutettava,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Lisätään päätökseen 97/12/EY artiklat seuraavasti:

      ”3 artikla
      Komissio hyväksyy tarvittaessa sopimuksen 31 artiklalla perustetun sekakomitean suositusten ja päätösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavat yksityiskohtaiset säännöt tämän päätöksen 1 b artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
      4 artikla
      1.   Komissiota avustaa maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (3) 195 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitea.
      2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) 4 ja 7 artiklaa.
      Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan yksi kuukausi.

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. BARNIER

      (1)  EYVL L 53, 22.2.1997, s. 1.

      (2)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (3)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 510/2008 (EUVL L 149, 7.6.2008, s. 61).

      (4)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).”


title: Neuvoston päätös (EU) 2015/1174, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banka Slovenijen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta

text:
               17.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 189/38

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/1174,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banka Slovenijen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan N:o 4 ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista 10 päivänä kesäkuuta 2015 annetun Euroopan keskuspankin suosituksen (EKP/2015/23) (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Banka Slovenijen nykyisen ulkopuolisen tilintarkastajan, Deloitte revizija d.o.o:n, toimikausi päättyi tilikauden 2014 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uusi ulkopuolinen tilintarkastaja tilikaudesta 2015 alkaen.

               (3)

               Banka Slovenije on valinnut Ernst & Young d.o.o:n ulkopuoliseksi tilintarkastajakseen tilikausiksi 2015–2017.

               (4)

               EKP:n neuvosto suositteli, että Ernst & Young d.o.o. nimitetään Banka Slovenijen ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilikausiksi 2015–2017.

               (5)

               EKP:n neuvoston suosituksen johdosta neuvoston päätös 1999/70/EY (2) olisi muutettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 1999/70/EY 1 artiklan 13 kohta seuraavasti:

                  ”13.

                  Hyväksytään Ernst & Young d.o.o. Banka Slovenijen ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilikausiksi 2015–2017.”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
   3 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Euroopan keskuspankille.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EUVL C 201, 18.6.2015, s. 1.

      (2)  Neuvoston päätös 1999/70/EY, tehty 25 päivänä tammikuuta 1999, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä (EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: 2009/899/EY: Neuvoston päätös, tehty 30 päivänä marraskuuta 2009 , Euroopan yhteisön ja Mauritiuksen tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

text:
               8.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 321/41

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 30 päivänä marraskuuta 2009,
   Euroopan yhteisön ja Mauritiuksen tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä
   (2009/899/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen Mauritiuksen tasavallan kanssa, jäljempänä ’sopimus’.

               (2)

               Sopimus allekirjoitettiin yhteisön puolesta 28 päivänä toukokuuta 2009 sillä varauksella, että se myöhemmin tehdään, ja sitä on sovellettu väliaikaisesti kyseisestä päivästä lähtien neuvoston päätöksen 2009/480/EY (2) mukaisesti.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä.

               (4)

               Sopimuksella perustetaan sopimuksen hallinnoinnista vastaava sekakomitea, jonka olisi vahvistettava työjärjestyksensä. On aiheellista säätää yksinkertaistetun menettelyn noudattamisesta tämän työjärjestyksen vahvistamista koskevan yhteisön kannan vahvistamisessa.

               (5)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti ja vaikuttamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamiseen kyseiset jäsenvaltiot eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen, se ei sido niitä eikä sitä sovelleta niihin,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Mauritiuksen tasavallan välinen sopimus lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta (3).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja tekee sopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen (4).
   3 artikla
   Sopimuksen 6 artiklalla perustettavassa asiantuntijoiden sekakomiteassa yhteisöä edustaa komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana.
   4 artikla
   Komissio vahvistaa asiantuntijoiden sekakomiteassa esitettävän yhteisön kannan sopimuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta komitean työjärjestyksestä kuultuaan asiasta neuvoston nimeämää erityiskomiteaa.
   5 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 2009.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         B. ASK

      (1)  Lausunto annettu 20. lokakuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 16.

      (3)  Sopimuksen tekstin osalta ks. EUVL L 169, 30.6.2009, s. 17.

      (4)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.