title: 2012/558/EU: Euroopan parlamentin päätös, 10. toukokuuta 2012 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pääluokka VIII – Euroopan oikeusasiamies

text:
               17.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 286/117

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   10. toukokuuta 2012,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pääluokka VIII – Euroopan oikeusasiamies
   (2012/558/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2010 (1),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010 (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2010 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010 ja toimielinten vastaukset (3),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2010 koskevan tarkastuslausuman (4) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan 10 kohdan sekä 317, 318 ja 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 50, 86, 145, 146 ja 147 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0089/2012),

               1.

               myöntää Euroopan oikeusasiamiehelle vastuuvapauden Euroopan oikeusasiamiehen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle, Euroopan oikeusasiamiehelle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL L 64, 12.3.2010.

      (2)  EUVL C 332, 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUVL C 326, 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUVL C 332, 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 286/118

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
   10. toukokuuta 2012,
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pääluokka VIII – Euroopan oikeusasiamies
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2010 (1),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010 – (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2010 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010 ja toimielinten vastaukset (3),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2010 koskevan tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (4),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan 10 kohdan sekä 317, 318 ja 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 50, 86, 145, 146 ja 147 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0089/2012),

               1.

               korostaa tilintarkastustuomioistuimen todenneen varainhoitovuoden 2010 vuosikertomuksessaan, että sillä ”ei ole esitettävänä Euroopan oikeusasiamiestä koskevia huomautuksia” (7.31 kohta); muistuttaa kuitenkin, että tilintarkastustuomioistuin oli pyytänyt Euroopan oikeusasiamiestä (jäljempänä ’oikeusasiamies’) laatimaan tilapäisen henkilöstön palvelukseenottomenettelyjä koskevat säännöt; olisi toivonut tilintarkastustuomioistuimen ilmoittavan tuloksista;

               2.

               toteaa, että vuonna 2010 oikeusasiamiehellä oli käytettävissään maksusitoumusmäärärahoja kaikkiaan 9 332 275 euroa (9 000 000 euroa vuonna 2009) ja että niiden käyttöaste oli 89,65 prosenttia, mikä on muiden toimielinten keskiarvoa vähemmän ja kaksi prosenttiyksikköä vähemmän kuin edellisenä vuonna (vuoden 2009 käyttöaste oli 91,98 prosenttia); toteaa kuitenkin, että eroavaisuudet käyttöasteessa johtuvat suureksi osaksi henkilöstötilanteen vaihtelusta, ja korostaa, että oikeusasiamiehen talousarvio on luonteeltaan puhtaasti hallinnollinen ja että määrärahoista käytettiin 79 prosenttia toimielimeen sidoksissa olevaan henkilöstöön, 15 prosenttia kiinteistöihin, irtaimeen omaisuuteen, laitteisiin ja sekalaisiin käyttömenoihin ja 6 prosenttia toimielimen suorittamiin yleisiin tehtäviin;

               3.

               kehottaa parantamaan rahoitussuunnittelua, jotta talousarviota voitaisiin toteuttaa tehokkaammin;

               4.

               on tyytyväinen siihen, että oikeusasiamies on vuoden 2010 toimintasuunnitelmassa määrittänyt keskeiset tulosindikaattorit ja laatinut tulostaulun, jotta sen toimintaa voidaan arvioida vertailuanalyysijärjestelmän (benchmarking) avulla; ilmaisee tyytyväisyytensä vuoden aikana saavutettuun edistykseen;

               5.

               toivoo kuitenkin, että niiden asioiden määrää ja osuutta, joissa päätös käsiteltäväksi ottamisesta tehdään kuukauden kuluessa, voitaisiin vielä lisätä; ottaa huomioon, että nykyisin niiden osuus on 66 prosenttia;

               6.

               toivoo myös, että alle vuodessa päätökseen saatettujen tutkimusten määrää ja osuutta lisättäisiin edelleen; toteaa, että tällä hetkellä niiden osuus on 66 prosenttia;

               7.

               panee tyytyväisenä merkille, että tilapäisten toimihenkilöiden palvelukseenottoa sekä henkilökohtaisten oikeuksien laskemista varten on otettu käyttöön uusi menettely;

               8.

               suhtautuu myönteisesti sisäisen tarkastuksen yksikön vuonna 2010 suorittamaan tarkastukseen, jossa otettiin huomioon vuonna 2009 esitetyt huomautukset ja jonka päätteeksi todettiin, että valvontajärjestelmä on vaikuttava, mikäli sovitut toimet toteutetaan;

               9.

               palauttaa mieliin, että oikeusasiamiehen vuosikertomusta vuodelta 2010 käsiteltiin äskettäin valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, jonka parlamentti hyväksyi 27. lokakuuta 2011 (6); ei halua näin ollen esittää lisähuomautuksia;

               10.

               toivoo, että oikeusasiamiehen vuosikertomus 2011 sisältää tarvittaessa vastuuvapautta koskevaan parlamentin päätöslauselmaan liittyviä jatkotoimia koskevan luvun ja että siinä esitetään myös kattava taulukko kaikista oikeusasiamiehen käytettävissä olevista henkilöresursseista tehtäväryhmän, palkkaluokan, sukupuolen, ammatilliseen koulutukseen osallistumisen sekä kansallisuuden mukaan jaoteltuna.

      (1)  EUVL L 64, 12.3.2010.

      (2)  EUVL C 332, 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUVL C 326, 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUVL C 332, 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0467.


title: 2014/278/EU: Neuvoston päätös, annettu 12 päivänä toukokuuta 2014 , Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevia kysymyksiä lukuun ottamatta

text:
               16.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 145/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 12 päivänä toukokuuta 2014,
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevia kysymyksiä lukuun ottamatta

      (2014/278/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 ja 100 artiklan, 191 artiklan 4 kohdan sekä 207 ja 212 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston päätöksen 2013/40/EU (2) mukaisesti Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan puitesopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 10 päivänä toukokuuta 2010 sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (2)

               Tietyt sopimuksen määräykset koskevat takaisinottamista ja kuuluvat siksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston soveltamisalaan. Näiden puitesopimuksen 33 artiklan 2 kohtaan sisältyvien määräysten osalta hyväksytään erillinen päätös (3) samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä unionin puolesta,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välinen puitesopimus (4) sen 33 artiklan 2 kohtaa lukuun ottamatta.
   2 artikla
   Sopimuksen 44 artiklassa tarkoitetun sekakomitean puheenjohtajana toimii unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. Unioni taikka unioni ja jäsenvaltiot ovat edustettuina sekakomiteassa käsiteltävästä asiasta riippuen.
   3 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja nimeää yhden tai useamman henkilön, jolla on oikeus antaa unionin puolesta sopimuksen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus. (5)

   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  Hyväksyntä annettu 16. huhtikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Neuvoston päätös 2013/40/EU, annettu 10 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja tämän sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta (EUVL L 20, 23.1.2013, s. 1).

      (3)  Neuvoston päätös 2014/279/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevien kysymysten osalta (katso tämän virallisen lehden sivu 3).

      (4)  Sopimuksen teksti on julkaistu yhdessä sen allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa; EUVL L 20, 23.1.2013, s. 2.

      (5)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: 2014/443/EU: Neuvoston päätös, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisellä kauppasopimuksella perustetussa terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta, joka koskee komitean työjärjestyksen hyväksymistä

text:
               10.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 201/18

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisellä kauppasopimuksella perustetussa terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta, joka koskee komitean työjärjestyksen hyväksymistä

      (2014/443/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 19 päivänä tammikuuta 2009 komission neuvottelemaan monenvälisen kauppasopimuksen Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Andien yhteisön jäsenvaltioiden kanssa.

               (2)

               Neuvottelut on saatu päätökseen, ja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välinen kauppasopimus (1), jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 2012.

               (3)

               Sopimusta on sen 330 artiklan 3 kohdan nojalla sovellettu väliaikaisesti Perun osalta 1 päivästä maaliskuuta 2013 ja Kolumbian osalta 1 päivästä elokuuta 2013 alkaen sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (4)

               Sopimuksen 103 artiklalla perustetaan terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea, joka varmistaa sopimuksen terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevän 5 luvun täytäntöönpanon ja seuraa sitä sekä tarkastelee kaikkia kyseisen luvun määräysten noudattamiseen mahdollisesti vaikuttavia seikkoja. Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea hyväksyy työjärjestyksensä ensimmäisessä kokouksessaan.

               (5)

               Unionin olisi määriteltävä kantansa terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisellä kauppasopimuksella perustetussa terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomiteassa esitettävä unionin kanta, joka koskee terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean työjärjestyksen hyväksymistä, perustuu tähän neuvoston päätökseen liitettyihin EU:n sekä Kolumbian ja Perun terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean päätösluonnokseen.
   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomiteassa olevat unionin edustajat voivat sopia EU:n sekä Kolumbia ja Perun terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean päätösluonnokseen tehtävistä vähäisistä teknisistä oikaisuista ilman uutta neuvoston päätöstä.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EUVL L 354, 21.12.2012, s. 3.

      LUONNOS:
      EU:N SEKÄ KOLUMBIAN JA PERUN TERVEYS- JA KASVINSUOJELUTOIMIEN ALAKOMITEAN PÄÄTÖS nro …/2014,
      annettu …,
      Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen 103 artiklassa tarkoitetun terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean työjärjestyksen hyväksymisestä
      TERVEYS- JA KASVINSUOJELUTOIMIEN ALAKOMITEA, joka
      ottaa huomioon Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 2012 allekirjoitetun Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen, jäljempänä ’sopimus’ (1), ja erityisesti sen 103 artiklan
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea hyväksyy oman työjärjestyksensä ensimmäisessä kokouksessaan.

                  (2)

                  Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea varmistaa kauppasopimuksen terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevän 5 luvun täytäntöönpanon ja seuraa sitä sekä tarkastelee kaikkia kyseisen luvun määräysten noudattamiseen mahdollisesti vaikuttavia seikkoja,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

                  1.

                  Hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean työjärjestys.

                  2.

                  Tämä päätös tulee voimaan … päivänä … kuuta ….

         Tehty [paikka] [aika]

               Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean puolesta

               …. ministeri

               … komission jäsen

               … ministeri

         (1)  EUVL L 354, 21.12.2012, s. 3.

         LIITE
         EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN SEKÄ KOLUMBIAN JA PERUN VÄLISEN KAUPPASOPIMUKSEN 5 LUVUSSA PERUSTETUN TERVEYS- JA KASVINSUOJELUTOIMIEN ALAKOMITEAN TYÖJÄRJESTYS
         1 artikla
         Kokoonpano ja puheenjohtaja
         1.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea, joka on perustettu Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen, jäljempänä ’sopimus’ (1) 103 artiklan mukaisesti, suorittaa tehtävänsä sopimuksen 103 artiklan mukaisesti ja vastaa terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevän 5 luvun täytäntöönpanon varmistamisesta ja seurannasta.
         2.   Sopimuksen 103 artiklan 2 kohdassa määrätyin tavoin terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea koostuu kunkin osapuolen nimeämistä edustajista, joiden tehtävät liittyvät terveys- ja kasvinsuojeluasioihin.
         3.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean puheenjohtajana toimii vuorotellen yhden vuoden ajan Euroopan komission korkea virkamies unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta, Kolumbian hallituksen korkea virkamies tai Perun hallituksen korkea virkamies. Ensimmäinen puheenjohtajakausi alkaa kauppakomitean ensimmäisenä kokoontumispäivänä ja päättyy saman vuoden joulukuun 31 päivänä. Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean puheenjohtajana toimii kauppakomitean puheenjohtajana toimiva osapuoli.
         4.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea voi järjestää kokouksia, joihin osallistuvat vain EU-osapuoli ja yksi Andien yhteisöön kuuluva allekirjoittajamaa ja joissa käsitellään asioita, jotka liittyvät yksinomaan niiden kahdenvälisiin suhteisiin. Tällaisten kokousten puheenjohtajina toimivat yhdessä molemmat osapuolet. Muut Andien yhteisöön kuuluvat allekirjoittajamaat voivat osallistua tällaisiin kokouksiin, jos asianomaiset osapuolet antavat tähän etukäteen suostumuksensa.
         5.   Työjärjestyksessä oleva viittaus ’osapuoliin’ on sopimuksen 6 artiklan määritelmän mukainen.
         2 artikla
         Kokoukset
         1.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa ja järjestää osapuolen pyynnöstä erityisistuntoja sopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kokoukset pidetään vuorotellen Bogotassa, Brysselissä ja Limassa, jolleivät osapuolet toisin sovi.
         2.   Puheenjohtajana toimiva osapuoli kutsuu terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean kokoukset kutsuu koolle osapuolten yhteisesti sopimana ajankohtana ja yhteisesti sopimassa paikassa.
         3.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea voi kokoontua myös video- tai audiokokouksena.
         3 artikla
         Valtuuskunnat
         Valtuuskuntien suunniteltu kokoonpano ilmoitetaan osapuolille ennen kutakin kokousta.
         4 artikla
         Tarkkailijat
         Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea voi päättää kutsua tapauskohtaisesti tarkkailijoita.
         5 artikla
         Kirjeenvaihto
         1.   Työjärjestyksen 6, 7 ja 8 artiklassa tarkoitetut terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean asiakirjat toimitetaan terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean puheenjohtajille ja kauppakomitean sihteeristölle.
         2.   Asioissa, jotka liittyvät yksinomaan EU:n ja yhden Andien yhteisöön kuuluvan allekirjoittajamaan kahdenvälisiin suhteisiin, kirjeenvaihto tapahtuu näiden kahden osapuolen välillä, mutta toiset Andien yhteisöön kuuluvat allekirjoittajamaat pidetään tarpeen mukaan täysin ajan tasalla.
         6 artikla
         Kokousten asialista
         1.   Osapuolet laativat yhdessä jokaista kokousta varten alustavan asialistan. Se toimitetaan yhdessä muiden tarvittavien asiakirjojen kanssa kaikille osapuolille viimeistään 14 päivää ennen kokouksen alkamista.
         2.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea hyväksyy asialistan kunkin kokouksen alussa. Osapuolten suostumuksella asialistalle voidaan ottaa asioita, joita ei ole merkitty alustavaan asialistaan.
         3.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean puheenjohtaja voi toisten osapuolten suostumuksella kutsua kokoukseen asiantuntijoita antamaan tietoa erityisistä aiheista.
         7 artikla
         Pöytäkirja
         1.   Osapuolet laativat yhdessä kustakin kokouksesta pöytäkirjaluonnoksen. Ensimmäisen luonnoksen laatii puheenjohtajana toimiva osapuoli 21 päivän kuluessa kokouksen päättymisestä.
         2.   Pöytäkirjaan merkitään yleensä tiivistelmä kustakin asialistan kohdasta ja yksilöidään tarvittaessa

                     a)

                     terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitealle toimitetut asiakirjat;

                     b)

                     lausumat, jotka terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean jäsen on pyytänyt kirjattaviksi; ja

                     c)

                     eri asiakohdista ehdotetut päätökset, annetut suositukset, sovitut kannat ja tehdyt päätelmät.

               3.   Pöytäkirjassa on myös oltava luettelo terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean kokoukseen osallistuneista henkilöistä.
         4.   Osapuolet hyväksyvät pöytäkirjan kirjallisesti kokousta seuraavien kahden kuukauden kuluessa. Pöytäkirjan tultua hyväksytyksi puheenjohtaja ja toisten osapuolten puheenjohtajat allekirjoittavat sen alkuperäiskappaleet. Kukin osapuoli saa yhden alkuperäiskappaleen näistä virallisista asiakirjoista. Allekirjoitetusta pöytäkirjasta toimitetaan jäljennös kauppakomitean sihteeristölle.
         8 artikla
         Toimintasuunnitelma
         1.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea laatii toimintasuunnitelman osapuolten kokouksen aikana sopimat toimet huomioiden.
         2.   Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea tarkastelee seuraavassa kokouksessaan sitä, miten osapuolet ovat panneet täytäntöön toimintasuunnitelman.
         9 artikla
         Kielet
         1.   Osapuolten viralliset kielet ovat terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean virallisia kieliä.
         2.   Jollei toisin päätetä, terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea tekee tavallisesti ratkaisunsa 1 kohdassa tarkoitetuilla kielillä laadittujen asiakirjojen ja ehdotusten perusteella.
         10 artikla
         Julkisuus ja luottamuksellisuus
         1.   Ellei toisin päätetä, terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean kokoukset eivät ole julkisia.
         2.   Kun jokin osapuoli toimittaa lainsäädäntönsä mukaisesti luottamuksellisiksi luokiteltuja tietoja terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitealle, erityiskomiteoille, työryhmille tai muille elimille, osapuolten on käsiteltävä kyseisiä tietoja luottamuksellisina sopimuksen 290 artiklan 2 kohdassa esitettyjen sääntöjen mukaisesti.
         11 artikla
         Kulut
         1.   Kukin osapuoli vastaa sille terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitean kokouksiin osallistumisesta aiheutuvista henkilöstö-, matka- ja oleskelukuluista sekä postitus- ja televiestintäkuluista.
         2.   Kokouksen järjestävä osapuoli vastaa kokouksen järjestelyihin liittyvistä kuluista sekä asiakirjojen kopiointikuluista.
         3.   Kuluista, jotka aiheutuvat kokousten tulkkauksesta ja asiakirjojen kääntämisestä espanjasta englanniksi tai englannista espanjaksi, vastaa kokouksen järjestävä osapuoli. Tulkkauksesta ja kääntämisestä muille kielille tai muista kielistä vastaa pyynnön esittänyt osapuoli.
         12 artikla
         Työjärjestyksen muuttaminen
         Terveys- ja kasvinsuojelutoimien alakomitea hyväksyy työjärjestyksen ja siihen mahdollisesti myöhemmin tehtävät muutokset sopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

            (1)  EUVL L 354, 21.12.2012, s. 3.


Avis juridique important

|

32001D0174

2001/174/EY: Neuvoston päätös, tehty 26 päivänä helmikuuta 2001, talous- ja sosiaalikomitean brittiläisen jäsenen nimeämisestä

Virallinen lehti nro L 063 , 03/03/2001 s. 0057 - 0057

Neuvoston päätös,tehty 26 päivänä helmikuuta 2001,talous- ja sosiaalikomitean brittiläisen jäsenen nimeämisestä(2001/174/EY, Euratom)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 258 artiklan,ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 166 artiklan,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimeämisestä 21 päivänä syyskuuta 1998 alkavaksi ja 20 päivänä syyskuuta 2002 päättyväksi toimikaudeksi 15 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen(1),sekä katsoo, että edellä mainitussa komiteassa on vapautunut jäsenen paikka Tom JENKINSin erottua, mikä on annettu neuvostolle tiedoksi 17 päivänä joulukuuta 1999,ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen esittämät ehdokkaat,sekä saatuaan Euroopan yhteisöjen komission lausunnon,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNimetään David FEICKERT talous- ja sosiaalikomitean jäseneksi Tom JENKINSin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 20 päivään syyskuuta 2002.Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Winberg(1) EYVL L 257, 19.9.1998, s. 37.


title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 98/10/KOL, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2010 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 81. kerran lisäämällä niihin uusi luku perusteista suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi

text:
               2.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 206/13

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 98/10/KOL,
   annettu 24 päivänä maaliskuuta 2010,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 81. kerran lisäämällä niihin uusi luku perusteista suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan, sekä katsoo seuraavaa:
   Valvontaviranomaisen on valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla varmistettava ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltaminen.
   Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa taikka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.
   Valvontaviranomainen hyväksyi valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt 19 päivänä tammikuuta 1994 (4).
   Euroopan yhteisöjen komissio antoi 24 päivänä kesäkuuta 2009 tiedonannon perusteista suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi (5).
   Tämä tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta.
   Euroopan talousalueen valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.
   ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevan luvun ”Yleistä” II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat komission antamia säädöksiä.
   Valvontaviranomainen on kuullut asiasta Euroopan komissiota ja EFTA-valtioita 12 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyillä kirjeillä (asiat nro 549988, 549990 ja 549991),
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Valtiontuen suuntaviivoja muutetaan lisäämällä niihin uusi luku perusteista suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

      Tehty Brysselissä 24 päivänä maaliskuuta 2010.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Per SANDERUD

            Puheenjohtaja

         Kurt JÄGER

            Kollegion jäsen

      (1)  Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

      (2)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (3)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

      (4)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1), sellaisina kuin ne ovat muutettuina, jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’. Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen internet-sivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  EUVL C 223, 16.9.2009, s. 3.

      LIITE

         LUKU PERUSTEISTA SUURTEN INVESTOINTIHANKKEIDEN ALUEELLISEN TUEN PERUSTEELLISEKSI ARVIOIMISEKSI
          (1)

      1.   Johdanto

      1.1   Aluetukitoimenpiteitä koskevat yleiset säännöt

                  1)

                  EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivoissa olevassa luvussa alueellisesta valtiontuesta vuosille 2007–2013, jäljempänä ’aluetukea koskevat suuntaviivat’, selvennetään valvontaviranomaisen aluetukiin soveltamaa yleistä lähestymistapaa (2). Ottamatta huomioon aluetuen mahdollisia kielteisiä vaikutuksia kauppaan ja kilpailuun EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, voi aluetukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti katsoa, että valtiontuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan, jos se myönnetään tiettyjen epäedullisessa asemassa olevien alueiden taloudellisen kehityksen edistämiseen ETA:lla.

                  2)

                  Yleensä aluetukea koskevissa suuntaviivoissa otetaan huomioon kyseisten alueiden kehitykseen vaikuttavien ongelmien suhteellinen vakavuus käyttämällä erityisiä alueellisen tuen enimmäismääriä. Nämä enimmäistuki-intensiteetit vaihtelevat 10 prosentista 50 prosenttiin tukikelpoisista kustannuksista. Ne perustuvat ensi sijassa kyseisten alueiden BKT:hen asukasta kohden, mutta EFTA-valtiot voivat jossain määrin ottaa huomioon myös paikalliset olosuhteet. Kunkin EFTA-valtion aluetukikartat julkaistaan valvontaviranomaisen verkkosivuilla (3). Nämä porrastetut tuki-intensiteetit kuvastavat olennaisesti tasapainotestiä, joka valvontaviranomaisen on tehtävä yhtäältä alueellisen investointituen mahdollisista myönteisistä vaikutuksista, erityisesti edistettäessä koheesiota houkuttelemalla investointeja epäsuotuisille alueille, ja toisaalta sellaisten mahdollisten kielteisten vaikutusten rajoittamisesta, joita saattaa esiintyä myönnettäessä tällaista tukea yksittäisille yrityksille, esimerkiksi kielteiset vaikutukset muihin taloudellisiin toimijoihin ja alueisiin, joiden suhteellinen kilpailuetu vähenee vastaavasti.

                  3)

                  Suuri investointihanke on alkuinvestointi, jonka tukikelpoisten kustannusten nykyarvo on yli 50 miljoonaa euroa (4). Haitat, jotka ovat ominaisia epäsuotuisille alueille, eivät vaikuta suuriin investointihankkeisiin niin paljon kuin pienempiin investointihankkeisiin. On suurempi riski siitä, että suuret investointihankkeet vaikuttavat kauppaan, ja sen vuoksi on vaarana, että muilla alueilla toimiviin kilpailijoihin kohdistuva vääristymä on suurempi. Suurissa investointihankkeissa on myös riski, että tuen määrä ylittää vähimmäismäärän, joka on tarpeen alueellisten haittojen kompensoimiseen, ja on vaara, että valtiontuki näihin hankkeisiin johtaa vääristyneisiin vaikutuksiin, esimerkiksi tehottomaan sijaintipaikkojen valintaan, suurempaan kilpailun vääristymiseen ja hyvinvoinnin nettomenetyksiin, koska tuki on kallis tulonsiirto veronmaksajilta tuensaajille, toisin sanoen tuen kustannus ylittää hyödyn kuluttajille ja tuottajille.

                  4)

                  Aluetukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistetaan suurille investointihankkeille myönnettävää aluetukea koskevat säännöt (5). Aluetukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistetaan suurille investointihankkeille automaattiset, asteittain alenevat aluetuen enimmäismäärät kilpailun vääristymisen rajoittamiseksi tasolle, jolla yleensä voidaan olettaa vääristymisen korvautuvan kyseisten alueiden kehitykseen kohdistuvalla hyödyllä (6).

                  5)

                  EFTA-valtioiden on myös ilmoitettava erikseen investointihankkeisiin myönnettävästä tuesta, jos ehdotetun tuen määrä ylittää sallitun enimmäismäärän, joka sovellettavien sääntöjen mukaisesti voidaan myöntää investointiin, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat 100 miljoonaa euroa (ilmoitusta edellyttävä raja-arvo) (7). Näissä ilmoitusta edellyttävissä tapauksissa valvontaviranomainen tutkii erityisesti, mikä on tuki-intensiteetti, onko tuki aluetukea koskevien suuntaviivojen yleisten perusteiden mukainen, johtaako ilmoitettu investointi tuotantokapasiteetin huomattavaan kasvuun samalla kun se kohdistuu tehottomiin tai jopa taantuviin markkinoihin, ja lisääkö investointi yritysten markkinaosuutta.

            1.2   Perusteellisen arvioinnin piiriin kuuluvat aluetukitoimenpiteet

                  6)

                  Vaikka aluetukiin sovelletaan automaattisesti alenevaa asteikkoa, tietyillä suurilla määrillä aluetukea suurille investointihankkeille voi silti olla merkittäviä vaikutuksia kauppaan ja ne voivat johtaa huomattaviin kilpailun vääristymiin. Tästä syystä valvontaviranomaisen aikaisempana käytäntönä oli, että suurille investointihankkeille ei myönnetä seuraavat raja-arvot ylittävää tukea (8):

                              —

                              tuensaajan osuus kyseisen tuotteen myynnistä asianomaisilla markkinoilla on yli 25 prosenttia, tai

                              —

                              hankkeella luotu tuotantokapasiteetti on yli 5 prosenttia markkinoista, kun kyseisten markkinoiden kasvu on alle Euroopan talousalueen BKT:n kasvun.

                  7)

                  Nykyisissä aluetukea koskevissa suuntaviivoissa valvontaviranomainen on omaksunut yksilöllisemmän lähestymistavan, jonka mukaan hankkeista johtuvat koheesio- ja muut edut voidaan ottaa huomioon mahdollisimman konkreettisesti. Tällaisia etuja on kuitenkin punnittava kauppaan ja kilpailuun todennäköisesti kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia vasten. Tällaiset vaikutukset on myös kartoitettava mahdollisimman konkreettisella tavalla. Tämän johdosta aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohdan mukaan valvontaviranomainen toteuttaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn tapauksissa, joissa ilmoitusta edellyttävä raja-arvo ylittyy ja vähintään yksi aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohdan a ja b alakohdassa määritetyistä edellytyksistä täyttyy (perusteellista arviointia edellyttävät raja-arvot, jotka ovat samat kuin tämän luvun 6 kohdassa mainitut raja-arvot). Tällaisissa tapauksissa muodollisen tutkinnan tavoitteena on yksityiskohtaisen tarkastelun perusteella todentaa, että ”tuki on tarpeen kannustavan vaikutuksen luomiseksi investoinnille ja että tukitoimenpiteen hyödyt ovat kilpailun vääristymää ja sopimuspuolten väliseen kauppaan kohdistuvaa vaikutusta suuremmat” (9).

                  8)

                  Aluetukea koskevien suuntaviivojen alaviitteessä 55 valvontaviranomainen ilmoitti laativansa ”myöhemmin lisäohjeet perusteista, jotka se ottaa huomioon tässä arvioinnissa”. Valvontaviranomainen antaa jäljempänä ohjeita niistä tiedoista, joita se voi vaatia, ja menetelmistä, joita se aikoo soveltaa toimenpiteiden yksityiskohtaisessa arvioinnissa. Euroopan komission valtiontuen toimintasuunnitelman (10) mukaisesti valvontaviranomainen arvioi tuen ottaen huomioon sen myönteisten ja kielteisten vaikutusten tasapainon määrittääkseen, voidaanko tuki kokonaisuutena katsottuna hyväksyä.

                  9)

                  Yksityiskohtaisen arvioinnin pitäisi olla oikeassa suhteessa tuesta mahdollisesti johtuviin vääristymiin. Tämä tarkoittaa sitä, että analyysin kattavuus riippuu asian luonteesta. Tämän vuoksi edellytettävän näytön luonne ja taso riippuvat myös kunkin tapauksen piirteistä. Valvontaviranomainen ottaa myös huomioon muodollista tutkintaa koskevat säännökset, sellaisina kuin ne vahvistetaan EFTAn valvontaviranomaisen tehtäviä ja toimivaltuuksia valtiontuen alalla koskevassa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 ja 7 artiklassa, mutta valvontaviranomainen voi muun muassa pyytää EFTA-valtiota toimittamaan riippumattomia selvityksiä ilmoitukseen sisältyvien tietojen vahvistamiseksi tai pyytää lausuntoa muilta merkityksellisillä markkinoilla toimivilta taloudellisilta toimijoilta tai aluekehityksen asiantuntijoilta. Lisäksi muodollisen tutkinnan aikana valvontaviranomainen ottaa vastaan huomautuksia asianomaisilta osapuolilta. Valvontaviranomainen yksilöi keskeiset seikat, joista se haluaa lisätietoja aloittamalla menettelyn.

                  10)

                  Tämän luvun tarkoituksena on varmistaa valvontaviranomaisen päätöksentekomenettelyn avoimuus ja ennustettavuus sekä EFTA-valtioiden tasavertainen kohtelu. Valvontaviranomainen varaa mahdollisuuden muuttaa ja tarkistaa näitä ohjeita käytännön kokemustensa perusteella.

            2.   Tuen myönteiset vaikutukset

      2.1   Tuen tarkoitus

                  11)

                  Aluetuen tavoitteena on yhteinen etu, joka heijastaa oikeudenmukaisuusnäkökohtia, nimittäin taloudellisen koheesion edistämistä supistamalla ETA:n eri alueiden välistä kehityskuilua. Aluetukea koskevien suuntaviivojen 2 kohdassa todetaan, että ”keskittymällä epäedullisessa asemassa olevien alueiden haittoihin alueellisella valtiontuella edistetään EFTA-valtioiden ja koko ETA:n taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta”. Aluetukea koskevien suuntaviivojen 3 kohdassa todetaan, että ”alueellisen investointituen tarkoituksena on auttaa kehittämään kaikkein epäedullisimmassa asemassa olevia alueita tukemalla investointeja ja työpaikkojen luomista. Tuella edistetään epäsuotuisilla alueilla sijaitsevien yritysten toimintojen laajentamista ja monipuolistamista etenkin kannustamalla yrityksiä sijoittamaan uusia tuotantolaitoksia näille alueille.”

                  12)

                  Niiden suurten investointihankkeiden osalta, jotka täyttävät perusteellista arviointia edellyttävän raja-arvon, EFTA-valtion on osoitettava, että tuki kohdistuu kyseiseen oikeudenmukaisuustavoitteeseen. Sen vuoksi EFTA-valtion on osoitettava, että investointihanke edistää kyseisen alueen kehitystä.

                  13)

                  Vaikka aluetuen ensisijaisena tavoitteena on huolehtia oikeudenmukaisuuskysymyksistä, kuten taloudellisesta koheesiosta, sitä voidaan käyttää myös markkinoiden toimintapuutteen korjaamiseen. Alueelliset haitat voivat liittyä markkinoiden toimintapuutteisiin, kuten riittämättömät tiedot, koordinointiongelmat, tuensaajan vaikeudet kohdistaa investointeja julkisiin hyödykkeisiin tai investointien ulkoisvaikutukset. Jos oikeudenmukaisuustavoitteiden lisäksi aluetuki kohdistuu tehokkuuskysymyksiin, sen myönteinen vaikutus katsotaan suuremmaksi.

                  14)

                  Seuraavassa on luettelo, joka ei ole tyhjentävä, ohjeellisista perusteista, joilla voidaan osoittaa tuen myönteinen aluevaikutus siltä osin kuin se edistää lisäinvestointeja ja toimintaa alueella. Tuen myönteiset vaikutukset voivat olla sekä suoria (esimerkiksi välittömien työpaikkojen luominen) että välillisiä (esimerkiksi paikallinen innovointi).

                              —

                              Investoinnin luomien välittömien työpaikkojen määrä on tärkeä osoitus hankkeen vaikutuksesta aluekehitykseen. Lisäksi olisi otettava huomioon luotujen työpaikkojen laatu ja niiden edellyttämä koulutustaso.

                              —

                              Vielä enemmän uusia työpaikkoja saattaa syntyä paikalliseen (ali)hankkijaverkostoon, mikä helpottaa investoinnin integroitumista alueelle ja varmistaa heijastusvaikutusten leviämisen laajemmalle. Sen vuoksi myös välillisten työpaikkojen määrä otetaan huomioon.

                              —

                              Tuensaajan sitoumus järjestää laajalti koulutusta työvoiman yleis- ja erityistaitojen parantamiseksi otetaan huomioon aluekehitystä edistävänä tekijänä. Lisäksi painotetaan koulutusta, joka lisää työntekijöiden taitoja ja työllistyvyyttä yrityksen ulkopuolella. Yleis- tai erityiskoulutusta, johon on myönnetty koulutustukea, ei oteta huomioon aluetuen myönteisenä vaikutuksena päällekkäisyyden välttämiseksi.

                              —

                              Ulkoisia mittakaavaetuja tai muita alueen kehityksestä johtuvia hyötyjä voi syntyä läheisyyden vaikutuksesta (klusterointivaikutus). Saman alan yritysten klusterointi eli keskittäminen antaa yksittäisille laitoksille mahdollisuuden erikoistua enemmän, mikä lisää tehokkuutta. Läheinen sijainti helpottaa tietojen, ideoiden ja tietämyksen vaihtoa yritysten välillä. Toimintojen keskittyminen houkuttelee monia työnhakijoita, mikä puolestaan varmistaa, että yritysten käytettävissä on suuri määrä erilaisia taitoja omaavia työntekijöitä. Laki- ja kaupallisten palveluiden saatavuuden varmistaminen lisää tuottavuutta. Toimintojen keskittäminen voi houkutella muita investointeja, jotka puolestaan lisäävät myönteisiä heijastusvaikutuksia (suotuisa kasvukierre).

                              —

                              Investointeihin liittyy teknistä tietämystä, mikä voi olla merkittävän teknologian siirron lähde (tiedon leviäminen). Teknologiapainotteisilla aloilla tehtäviin investointeihin liittyy todennäköisemmin teknologiansiirtoa vastaanottavalle alueelle. Tiedon levittämisen taso ja tarkkuus ovat myös tärkeitä seikkoja tältä osin.

                              —

                              Hankkeen vaikutus alueen kykyyn luoda uutta teknologiaa paikallisen innovaatiotoiminnan kautta voidaan myös ottaa huomioon. Uuden tuotantolaitoksen yhteistyö paikallisten korkea-asteen oppilaitosten kanssa voidaan myös katsoa myönteiseksi tekijäksi.

                              —

                              Investoinnin kesto ja mahdolliset myöhemmät lisäinvestoinnit ovat osoitus yrityksen kestävästä sitoutumisesta alueelle.

                  15)

                  EFTA-valtioita kehotetaan erityisesti nojautumaan aikaisempien valtiontukiohjelmien tai -toimenpiteiden arviointeihin, tuen myöntävien viranomaisten suorittamiin vaikutustenarviointeihin, asiantuntijalausuntoihin ja muihin arvioitavana olevaan investointihankkeeseen liittyviin selvityksiin. Tuensaajan liiketoimintasuunnitelmaan saattaa sisältyä tietoja luotujen työpaikkojen lukumäärästä, maksetuista palkoista (kotitalouksien varallisuuden lisääntyminen heijastusvaikutuksena), paikallisten tuottajien myynnin määrästä sekä investoinnin luomasta liikevaihdosta ja siitä johtuvan verotulojen lisäyksen mahdollisesta myönteisestä vaikutuksesta alueeseen.

                  16)

                  Lisäksi on tarvittaessa otettava huomioon suunnitellun investointihankkeen suhde kansallisiin strategisiin puitteisiin sekä hankkeen ja rakennerahastojen yhteisrahoittamien toimintaohjelmien suhde.

            2.2   Tukivälineen tarkoituksenmukaisuus

                  17)

                  Valtiontuki investointiavustuksina ei ole ainoa EFTA-valtioiden käytettävissä oleva politiikan väline, jolla voidaan tukea investointeja ja työpaikkojen luomista epäedullisessa asemassa olevilla alueilla. EFTA-valtiot voivat toteuttaa yleisiä toimenpiteitä, joita voivat olla esimerkiksi infrastruktuurin kehittäminen, koulutuksen laadun parantaminen tai yleisen liiketoimintaympäristön parantaminen.

                  18)

                  Asianmukaisena välineenä pidetään toimenpiteitä, joiden osalta EFTA-valtio on harkinnut muitakin toimintamalleja ja joiden osalta tietylle yritykselle myönnettävän valtiontuen kaltaisen valikoivan välineen edut on määritetty. Valvontaviranomainen ottaa erityisesti huomioon EFTA-valtion ehdotetusta toimenpiteestä mahdollisesti laatiman vaikutustenarvioinnin.

            2.3   Kannustava vaikutus

                  19)

                  Tukitoimenpiteen kannustavan vaikutuksen arviointi on yksi tärkeimmistä seikoista arvioitaessa perusteellisesti suurille investointihankkeille myönnettävää aluetukea. Valvontaviranomainen arvioi, onko ehdotettu tuki tarpeen varmistamaan, että aluetuki ”todella kannustaa tekemään investointeja, joita ei muuten tehtäisi tukialueilla” (11). Arviointi suoritetaan kahdella tasolla: ensin yleisellä menettelyjen tasolla ja toiseksi yksityiskohtaisemmalla, taloudellisella tasolla.

                  20)

                  Aluetukea koskevien suuntaviivojen 30 kohta sisältää yleiset periaatteet, joiden mukaan aluetuen kannustavasta vaikutuksesta on tehtävä muodollinen arviointi. Näitä periaatteita sovelletaan kaikenlaisiin aluetukiin, ei ainoastaan suurille investointihankkeille myönnettävään tukeen.

                  21)

                  Jos aluetukea myönnetään suurille investointihankkeille tässä luvussa tarkoitetulla tavalla, valvontaviranomainen tutkii yksityiskohtaisesti, että ”tuki on tarpeen kannustavan vaikutuksen luomiseksi investoinnille” (12). Yksityiskohtaisen arvioinnin tarkoituksena on määrittää, muuttaako tuki todella tuensaajan käyttäytymistä niin, että se toteuttaa (ylimääräisen) investoinnin kyseisellä tukialueella. On lukuisia päteviä syitä siihen, että yritys sijaitsee tietyllä alueella, vaikka mitään tukia ei myönnettäisi.

                  22)

                  Kun otetaan huomioon koheesiopolitiikasta johtuva oikeudenmukaisuustavoite ja se, missä määrin tuki edistää tämän tavoitteen saavuttamista, kannustava vaikutus voidaan todentaa kahdessa mahdollisessa skenaariossa:

                              i)

                              Tuki kannustaa tekemään myönteisen investointipäätöksen, koska investointi, joka ei muuten olisi yritykselle kannattava millään sijaintipaikalla, voidaan toteuttaa tukialueella (13).

                              ii)

                              Tuki kannustaa sijoittamaan suunnitellun investoinnin kyseiselle alueelle muun alueen sijaan, koska se korvaa tukialueelle sijoittautumiseen liittyvät nettohaitat ja kustannukset.

                  23)

                  EFTA-valtion olisi osoitettava valvontaviranomaiselle tuen kannustava vaikutus. Sen on toimitettava selkeät todisteet siitä, että tuella on vaikutusta investoinnin tai sijaintipaikan valintaan. Sen on ilmoitettava, kumpi skenaario pätee kyseisessä tapauksessa. Kattavan arvioinnin suorittamiseksi EFTA-valtion on toimitettava sekä tuettavaa hanketta koskevat tiedot että kattava kuvaus vaihtoehtoisesta skenaariosta, jossa EFTA-valtio ei myöntäisi tuensaajalle tukea.

                  24)

                  Skenaariossa 1 EFTA-valtio voisi todistaa tuen kannustavan vaikutuksen toimittamalla yrityksen asiakirjoja, joista ilmenee, että investointi ei olisi ollut kannattava ilman tukea ja että mikään muu sijaintipaikka kuin tukialue ei olisi ollut mahdollinen.

                  25)

                  Skenaariossa 2 EFTA-valtio voisi todistaa tuen kannustavan vaikutuksen toimittamalla yrityksen asiakirjoja, joista ilmenee, että investoinnin sijoittamisesta tukialueelle aiheutuvia kustannuksia ja hyötyjä on verrattu tilanteeseen, jossa investointi toteutetaan vaihtoehtoisella alueella. Tällaisten vertailuskenaarioiden on oltava valvontaviranomaisen kannalta realistisia.

                  26)

                  EFTA-valtioita kehotetaan erityisesti käyttämään riskiarviointeja (mukaan lukien sijaintipaikkaan liittyvien riskien arviointi), tilinpäätöksiä, sisäisiä liiketoimintasuunnitelmia, asiantuntijalausuntoja ja muita arvioitavaan investointihankkeeseen liittyviä selvityksiä. Asiakirjat, jotka sisältävät tietoja kysyntä-, kustannus- ja talousennusteista, ja asiakirjat, jotka toimitetaan investointikomitealle ja joissa kuvaillaan erilaisia investointiskenaarioita tai jotka on tarkoitettu rahoitusmarkkinoille, voivat auttaa todentamaan hankkeen kannustavan vaikutuksen.

                  27)

                  Tässä yhteydessä ja erityisesti skenaariossa 1 kannattavuustaso voidaan arvioida käyttämällä menetelmiä, jotka ovat yleisesti käytössä kyseisellä toimialalla ja joita voivat olla menetelmät, joiden avulla arvioidaan hankkeen nykyarvo, sisäinen tuottoprosentti tai sijoitetun pääoman tuotto.

                  28)

                  Jos tuki ei muuta tuensaajan käyttäytymistä edistämällä (ylimääräisiä) investointeja kyseisellä tukialueella, kannustava vaikutus ei ole riittävä alueellisen tavoitteen saavuttamiseksi. Jos tuella ei ole kannustavaa vaikutusta alueellisen tavoitteen saavuttamiseksi, tällainen tuki saatetaan katsoa yrityksen saamaksi ilmaiseksi rahaksi. Tämän vuoksi arvioitaessa perusteellisesti suurille investointihankkeille myönnettävää aluetukea sitä ei hyväksytä tapauksissa, joissa näyttää siltä, että sama investointi tehtäisiin alueella jopa ilman tukea.

            2.4   Tuen oikeasuhteisuus

                  29)

                  Jotta aluetuki olisi oikeasuhteista, tuen määrän ja intensiteetin on rajoituttava vähimmäismäärään, joka tarvitaan investoinnin toteuttamiseksi tukialueella.

                  30)

                  Aluetukea koskevissa suuntaviivoissa varmistetaan, että aluetuki on oikeassa suhteessa tukialueiden ongelmien vakavuuteen soveltamalla aluetukeen yleisiä enimmäismääriä ja alentamalla näitä enimmäismääriä automaattisesti asteittain kun on kyse suurista investointihankkeista (katso 1 ja 3 kohta).

                  31)

                  Aluetukiasioissa, joissa on tehtävä perusteellinen arviointi, on tarpeen tutkia yksityiskohtaisemmin, että aluetukea koskevien suuntaviivojen mukainen suhteellisuusperiaate toteutuu.

                  32)

                  Tuen kannustavuutta koskevassa skenaariossa 1 tuki katsotaan yleensä oikeasuhteiseksi, jos tuen johdosta investoinnin tuotto vastaa yrityksen muihin investointihankkeisiin soveltamaa tavanomaista tuottoprosenttia tai jos se vastaa yrityksen pääomakustannuksia kokonaisuutena tarkasteltuna tai kyseisen toimialan yleistä tuottoprosenttia.

                  33)

                  Sijoittautumiseen liittyvää kannustinta koskevassa skenaariossa 2 tuki katsotaan yleensä oikeasuhteiseksi, jos se vastaa tuensaajayrityksen investoinnista tukialueella aiheutuvien nettokustannusten ja vaihtoehtoisella alueella tehtävästä investoinnista aiheutuvien nettokustannusten välistä erotusta. Kaikki kyseiset kustannukset ja hyödyt on otettava huomioon, mukaan lukien hallinto- ja kuljetuskustannukset, koulutustuen ulkopuolelle jäävät koulutuskustannukset sekä palkkaerot.

                  34)

                  Viime kädessä nämä nettokustannukset, joiden katsotaan liittyvän alueellisiin haittoihin, heikentävät investoinnin kannattavuutta. Tämän vuoksi kannustavan vaikutuksen arvioinnissa käytettäviä laskelmia voidaan käyttää myös arvioitaessa tuen oikeasuhteisuutta.

                  35)

                  EFTA-valtioiden on osoitettava tuen oikeasuhteisuus asianmukaisten asiakirjojen, esimerkiksi 26 kohdassa mainittujen, perusteella.

                  36)

                  Tuki-intensiteetti ei missään tapauksessa saa ylittää aluetukien enimmäismääriä, joita on oikaistu alenevalla asteikolla aluetukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti.

            3.   Tuen kielteiset vaikutukset

                  37)

                  Markkinaosuuksien ja mahdollisen liikakapasiteetin arvioimiseksi rakenteellisesti taantuvilla markkinoilla valvontaviranomaisen on määritettävä merkitykselliset tuote- ja maantieteelliset markkinat. Näin ollen merkitykselliset markkinat on yleensä (14) jo määritelty perusteellisen arvioinnin kohteena olevien aluetukitoimenpiteiden osalta.

                  38)

                  Kaksi tärkeintä osoitusta tuen mahdollisista kielteisistä vaikutuksista on jo mainittu aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohdassa, toisin sanoen korkea markkinaosuus ja mahdollinen liikakapasiteetti rakenteellisesti taantuvilla markkinoilla. Ne liittyvät kahteen teoriaan kilpailuun kohdistuvasta haitasta eli markkinavoiman syntymiseen ja tehottomien markkinarakenteiden syntymiseen tai säilymiseen. Näitä kahta seikkaa punnitaan alustavasti jo ennen tutkintamenettelyn aloittamista. Jotta kaikki lopullisessa tasapainotestissä tarvittavat seikat olisivat käytettävissä, kyseisten kahden indikaattorin arviointia tarkennetaan perusteellisessa arvioinnissa. Kolmas perusteellisesti arvioitava indikaattori tuen mahdollisista kielteisistä vaikutuksista on tuen vaikutus kauppaan. Vaikka näitä kolmea indikaattoria pidetään aluetuesta suurille investointihankkeille mahdollisesti johtuvina tärkeimpinä kielteisinä vaikutuksina, valvontaviranomainen ei sulje pois muita indikaattoreita, jotka voivat olla merkityksellisiä tietyissä tapauksissa.

                  39)

                  Valvontaviranomainen keskittyy erityisesti markkinavoimaan ja liikakapasiteettiin liittyviin kielteisiin vaikutuksiin tapauksissa, joissa tuki kannustaa muuttamaan investointipäätöstä silloin kun investointia ei toteutettaisi ilman tukea (kannustavaa vaikutusta koskeva skenaario 1).

                  40)

                  Jos vertailuanalyysi kuitenkin osoittaa, että investointi olisi joka tapauksessa tehty ilman tukea, vaikka mahdollisesti toisessa paikassa (skenaario 2), ja jos tuki on oikeasuhteinen, mahdolliset osoitukset kilpailun vääristymisestä, kuten suuri markkinaosuus ja kapasiteetin lisäys tehottomilla markkinoilla, olisivat periaatteessa samat tuesta riippumatta.

            3.1   Yksityisten investointien syrjäyttäminen

      3.1.1   Markkinavoima

                  41)

                  Optimaalisen investointitason määrittämiseksi markkinoilla, joilla markkinatoimijoita on rajoitettu määrä (suurille investointihankkeille ominainen tilanne), kukin yritys ottaa huomioon kilpailijoidensa tekemät investoinnit. Jos tuen johdosta yritys investoi enemmän, kilpailijat voivat vastata siihen vähentämällä omia kustannuksiaan kyseisellä alueella. Tässä tapauksessa tuki syrjäyttää yksityisiä investointeja. Jos kilpailijoiden tilanne heikkenee tai niiden on jopa poistuttava markkinoilta, tuki vääristää kilpailua. Tältä osin, kuten 38 kohdassa selostetaan, aluetukea koskevissa suuntaviivoissa erotetaan tapaukset, joissa tuensaajalla on markkinavoimaa, ja tapaukset, joissa tuki johtaa kapasiteetin merkittävään lisääntymiseen taantuvilla markkinoilla.

                  42)

                  Yleensä ottaen on todennäköisempää, että keskittyneillä markkinoilla mikä tahansa yhden tuensaajan saama tuki vääristää kilpailua, sillä on luultavaa, että kunkin yrityksen päätös vaikuttaa kilpailijoihin suoremmin. Tämä pitää paikkansa erityisesti silloin, kun määräävässä asemassa oleva markkinatoimija saa tukea. Jos tuensaaja pystyy tuen johdosta säilyttämään markkinavoimansa (15) tai lisäämään sitä, aluetuella suurille investointihankkeille voi olla estävä vaikutus kilpailijoiden investointipäätöksiin ja siten se vääristää kilpailua. Tämä olisi kuluttajien kannalta haitallista. Sen vuoksi valvontaviranomainen haluaa rajoittaa valtiontuen myöntämistä yrityksille, joilla on markkinavoimaa.

                  43)

                  Kaikissa aluetukitapauksissa, joissa ilmoitusta edellyttävä raja-arvo ylittyy (aluetukea koskevien suuntaviivojen 53 kohta), valvontaviranomaisen on arvioitava (aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohdan a alakohta) tuensaajan (tai konsernin, johon se kuuluu) osuus kyseisen tuotteen tai kyseisten tuotteiden myynnistä merkityksellisillä tuotemarkkinoilla ja maantieteellisillä markkinoilla. Markkinaosuus on kuitenkin ainoastaan alustava osoitus mahdollisista ongelmista. Tämän vuoksi valvontaviranomainen ottaa tarpeen mukaan perusteellisessa arvioinnissa huomioon myös muita tekijöitä, esimerkiksi markkinarakenteen, tarkastelemalla markkinoiden keskittymistä (16), markkinoille tulon mahdollisia esteitä (17), neuvotteluvoimaa (18) ja markkinoilta poistumisen esteitä.

                  44)

                  Valvontaviranomainen ottaa huomioon investointia edeltävät ja sen jälkeiset markkinaosuudet ja muut asiaan liittyvät tekijät (yleensä vuosi ennen investoinnin aloittamista ja vuosi sen jälkeen kun täysi tuotantoteho on saavutettu). Arvioidessaan perusteellisesti kielteisiä vaikutuksia valvontaviranomainen ottaa huomioon sen, että vaikka eräät investointihankkeet toteutetaan suhteellisen lyhyessä ajassa, yhdessä tai kahdessa vuodessa, useimmat suuret hankkeet vievät huomattavasti enemmän aikaa. Useimmissa tapauksissa on sen vuoksi analysoitava markkinoiden kehitystä pitkällä aikavälillä. Valvontaviranomainen myöntää kuitenkin, että pitkän aikavälin analyysit ovat spekulatiivisempia, erityisesti silloin kun on kyse epävakaista markkinoista tai markkinoista, joilla tapahtuu nopeita teknologisia muutoksia. Sen vuoksi mitä pidempää aikaväliä analyysi koskee ja mitä spekulatiivisempi analyysi tästä johtuen on, sitä vähemmän annetaan painoa markkinavoiman mahdollisille kielteisille vaikutuksille tai markkinoiden sulkemisen mahdollisuudelle.

            3.1.2   Tehottomien markkinarakenteiden luominen tai säilyttäminen

                  45)

                  Jos kilpailu on tehokasta, tehottomat yritykset joutuvat poistumaan markkinoilta. Pitkällä aikavälillä tämä edistää teknologian kehitystä ja vähäisten resurssien tehokasta käyttöä taloudessa. Valtiontuesta johtuva huomattava kapasiteetin lisäys tehottomilla markkinoilla saattaa kohtuuttomasti vääristää kilpailua, sillä liikakapasiteetti voi johtaa voittomarginaaleihin kohdistuviin paineisiin ja kilpailijoiden kapasiteetin vähenemiseen tai jopa niiden poistumiseen markkinoilta. Tämä saattaa johtaa tilanteeseen, jossa kilpailijat, jotka muutoin kykenisivät pysymään markkinoilla, pakotetaan markkinoilta valtiontuen vuoksi. Tuki saattaa myös estää alhaisen kustannustason yrityksiä tulemasta markkinoille ja vähentää kilpailijoiden kannusteita innovoida. Tämä johtaa tehottomiin markkinarakenteisiin, jotka pitkällä aikavälillä ovat haitallisia myös kuluttajien kannalta.

                  46)

                  Arvioidessaan, voidaanko tuen avulla luoda tai säilyttää tehottomat markkinarakenteet, kuten edellä todetaan, valvontaviranomainen ottaa huomioon hankkeesta johtuvan tuotantokapasiteetin lisäyksen ja sen, onko kyse tehottomista markkinoista (19). Aluetukea koskevien suuntaviivojen mukaan kapasiteetin lisäys katsotaan ongelmalliseksi ainoastaan, jos se luodaan tehottomilla markkinoilla ja jos lisäkapasiteetin osuus kyseisistä markkinoista on enemmän kuin viisi prosenttia.

                  47)

                  Koska absoluuttisesti taantuvilla markkinoilla luotu kapasiteetti on yleensä vääristävämpää kuin suhteellisesti taantuvilla markkinoilla luotu kapasiteetti, valvontaviranomainen erottaa tapaukset, joissa merkitykselliset markkinat ovat pitkällä aikavälillä rakenteellisesti taantuvat (toisin sanoen niiden kasvu on negatiivinen), ja tapaukset, joissa merkitykselliset markkinat ovat suhteellisesti taantuvat (toisin sanoen kasvu on positiivinen mutta ei ylitä vertailukohteena olevaa kasvua (katso 48 kohta)). Kun hankkeen puitteissa luotu kapasiteetti koskee rakenteellisesti absoluuttisesti taantuvia markkinoita, valvontaviranomainen katsoo, että se on kielteinen tekijä tasapainotestissä ja että sen korvaaminen myönteisillä tekijöillä on epätodennäköistä. Sellaisessa tapauksessa on myös kyseenalaista, hyötyykö kyseinen alue hankkeesta pitkällä aikavälillä.

                  48)

                  Markkinoiden tehottomuutta mitataan yleensä ottamalla vertailukohdaksi ETA:n BKT viiden edellisen vuoden ajalta ennen hankkeen aloittamista (vertailuarvo). Markkinoiden aikaisempaa kehitystä koskevat tiedot ovat helpommin saatavilla eivätkä ne ole yhtä spekulatiivisia kuin tulevaisuuden ennusteet. Perusteellisessa arvioinnissa valvontaviranomainen voi kuitenkin ottaa huomioon myös odotetun tulevan kehityksen, sillä kapasiteetin lisäyksen vaikutus näkyy investoinnin jälkeisinä vuosina. Tähän liittyviä indikaattoreita voivat olla kyseisten markkinoiden ennustettu kasvu ja odotettu kapasiteetin käyttöaste sekä kapasiteetin lisäyksen todennäköinen vaikutus kilpailijoihin hintojen ja voittomarginaalien välityksellä.

                  49)

                  Kokemuksen mukaan eräissä tapauksissa kyseisen tuotteen kasvu ETA:lla ei ehkä ole asianmukainen vertailukohde tarkasteltaessa tuen vaikutuksia, erityisesti silloin, kun markkinat ovat maailmanlaajuiset ja kyseisten tuotteiden tuotanto tai kulutus on vähäistä ETA:lla. Tällaisissa tapauksissa valvontaviranomainen tarkastelee laajemmin tuen vaikutusta markkinarakenteisiin ottaen huomioon erityisesti sen mahdollisuuden syrjäyttää markkinoilta ETA:lla toimivat tuottajat.

            3.2   Kauppaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset

                  50)

                  Kuten aluetukea koskevien suuntaviivojen 2 kohdassa todetaan, tuen maantieteellinen kohdentaminen erottaa aluetuen muista horisontaalisen tuen muodoista. Aluetuelle on ominaista, että sen tarkoituksena on vaikuttaa sijoittajien investointihankkeiden sijaintipaikan valintaan. Kun aluetuella korvataan alueellisista haitoista johtuvat lisäkustannukset ja tuetaan lisäinvestointeja tukialueilla, se vaikuttaa sekä alueen kehitykseen että koheesioon ja loppujen lopuksi hyödyttää koko ETA:ta (20). Aluetuen mahdolliset negatiiviset vaikutukset sijoittautumiseen on jo kartoitettu ja niitä on jossain määrin rajoitettu aluetukea koskevissa suuntaviivoissa ja aluetukikartoissa, joissa määritellään tarkasti tukikelpoiset alueet ottaen huomioon oikeudenmukaisuus- ja koheesiopoliittiset tavoitteet sekä hyväksyttävät tuki-intensiteetit. Tukea ei saa myöntää investointien houkuttelemiseksi kyseisten alueiden ulkopuolella. Kun arvioidaan tämän ohjeistuksen kohteena olevia suuria investointihankkeita, valvontaviranomaisella olisi oltava kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella se voi arvioida, johtaisiko valtiontuki merkittävään työpaikkojen menetykseen olemassa olevilla sijaintipaikoilla Euroopan talousalueella.

                  51)

                  Konkreettisemmin voidaan todeta, että kun valtiontuki mahdollistaa markkinoiden tuotantokapasiteettia lisäävät investoinnit, on vaarana, että tuki vaikuttaa kielteisesti tuotantoon tai investointeihin ETA:n muilla alueilla. Tämä on erityisesti todennäköistä silloin, kun kapasiteetin lisäys ylittää markkinoiden kasvun. Näin on yleensä sellaisten suurten investointihankkeiden kohdalla, jotka täyttävät aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohdassa mainitun toisen arviointiperusteen. Kauppaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset, jotka vastaavat menetettyä taloudellista toimintaa alueilla, joihin tuki vaikuttaa, voivat aiheuttaa työpaikkojen häviämistä kyseisillä markkinoilla, tuntua alihankkijoiden tasolla (21) ja johtaa myönteisten ulkoisvaikutusten (esimerkiksi klusterointivaikutus, tiedon leviäminen, koulutus jne.) menettämiseen.

            4.   Tuen vaikutusten tasapainottaminen

                  52)

                  Todettuaan, että tuki on tarpeen kannustamaan investoinnin toteuttamista kyseisellä alueella, valvontaviranomainen vertaa suurelle investointihankkeelle myönnettävän alueellisen investointituen myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia. Tuen kokonaisvaikutuksia ETA:n koheesioon punnitaan tarkkaan. Valvontaviranomainen ei sovella tässä tiedonannossa esitettyjä perusteita mekaanisesti, vaan arvioi niiden suhteellista merkitystä kokonaisuutena. Tasapainottamisessa mikään yksittäinen tekijä ei ole ratkaisevassa asemassa, eikä mitään näiden tekijöiden yhdistelmää voida sellaisenaan pitää riittävänä varmistamaan, että tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan.

                  53)

                  Valvontaviranomainen katsoo erityisesti, että investoinnin houkutteleminen köyhemmälle alueelle (korkeamman aluetukirajan mukaan määriteltynä) hyödyttää ETA:n sisäistä koheesiota enemmän kuin jos sama investointi tehtäisiin paremmassa asemassa olevalla alueella. Siten skenaariossa 2, jossa on esitettävä näyttöä vaihtoehtoisesta sijaintipaikasta, arviointi, jonka mukaan ilman tukea investointi olisi sijoitettu köyhemmälle alueelle (mitä enemmän alueellisia haittoja, sitä korkeampi aluetuen enimmäistuki-intensiteetti) tai alueelle, jolla katsotaan olevan samat alueelliset haitat kuin kohdealueella (enimmäistuki-intensiteetti on sama), muodostaa tasapainotestissä kielteisen seikan, jota myönteiset seikat eivät todennäköisesti korvaa, koska se on vastoin aluetuen perusteita. Toisaalta yleensä katsotaan, että sellaisen aluetuen myönteiset vaikutukset, joka pelkästään korvaa nettokustannusten erotuksen suhteessa kehittyneempään vaihtoehtoiseen investointipaikkaan (ja on sen vuoksi edellä esitetyn oikeasuhteisuustestin mukainen sekä täyttää myönteisiä vaikutuksia koskevat vaatimukset tavoitteen, tarkoituksenmukaisuuden ja kannustavan vaikutuksen osalta), ovat tasapainotestin perusteella mahdollisia kielteisiä vaikutuksia suuremmat uuden investoinnin vaihtoehtoisella sijaintipaikalla.

                  54)

                  Jos on kuitenkin uskottavia todisteita siitä, että valtiontuki johtaisi työpaikkojen merkittävään häviämiseen olemassa olevilla sijaintipaikoilla ETA-sopimuksen kattamalla alueella ja kyseiset työpaikat olisivat todennäköisesti muuten säilyneet keskipitkällä aikavälillä, kyseiseen olemassa olevaan sijaintipaikkaan kohdistuvat yhteiskunnalliset ja taloudelliset vaikutukset on otettava huomioon tasapainotestissä.

                  55)

                  Valvontaviranomainen voi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklassa säädetyn muodollisen tutkintamenettelyn jälkeen lopettaa menettelyn mainitun pöytäkirjan 7 artiklan mukaisesti tehdyllä päätöksellä.

                  56)

                  Valvontaviranomainen voi päättää joko hyväksyä tai kieltää tuen tai asettaa sen myöntämiselle ehtoja (22). Jos valvontaviranomainen tekee mainitun pöytäkirjan 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti ehdollisen päätöksen, se voi liittää siihen ehtoja, joilla rajoitetaan kilpailun mahdollista vääristymistä ja varmistetaan tuen oikeasuhteisuus. Erityisesti se voi vähentää tuen ilmoitetun määrän tai tuki-intensiteetin tasolle, jonka katsotaan olevan oikeasuhteinen ja sen vuoksi soveltuvan yhteismarkkinoille.

         (1)  Tämä luku vastaa Euroopan komission tiedonantoa perusteista suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi (EUVL C 223, 16.9.2009, s. 3).

         (2)  Alueellisia valtiontukia vuosille 2007–2013 koskeva luku vastaa komission tiedonantoa ”Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2007–2013” (EUVL C 54, 4.3.2006, s. 13).

         (3)  http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/

         (4)  Sellaisena kuin se määritellään aluetukea koskevien suuntaviivojen 49 kohdassa sekä alaviitteissä 46 ja 47.

         (5)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 4.3 jakso.

         (6)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 56 kohta.

         (7)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 53 kohta.

         (8)  Ks. valvontaviranomaisen alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille antamien monialaisten puitteiden 26A luvun 26A.3 kohdan 4 alakohta. Kyseiset puitteet vastasivat Euroopan komission alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille antamia monialaisia puitteita (EYVL C 70, 19.3.2002, s. 8, sellaisina kuin ne ovat muutettuina EUVL:ssä C 263, 1.11.2003, s. 3).

         (9)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohta.

         (10)  Ks. toimintasuunnitelman 11 ja 20 kohta (KOM(2005) 107 lopullinen).

         (11)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 30 kohta.

         (12)  Ks. aluetukea koskevien suuntaviivojen 57 kohta.

         (13)  Tällaiset investoinnit voivat luoda edellytykset jatkoinvestoinneille, jotka ovat elinkelpoisia ilman lisätukea.

         (14)  Jos merkityksellisten markkinoiden asianmukaisesta määritelmästä on epäilyjä, valvontaviranomainen esittelee nämä päätöksessään aloittaa muodollinen tutkintamenettely pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         (15)  Markkinavoima tarkoittaa kykyä vaikuttaa markkinahintoihin, tuotokseen, tavaroiden ja palvelujen valikoimaan tai laatuun sekä muihin kilpailutekijöihin pitkällä aikavälillä.

         (16)  Tätä varten valvontaviranomainen voi tarkastella Herfindahl-Hirschman-indeksiä (HHI). Indeksi antaa alustavan kuvan markkinarakenteesta. Markkinoilla, joilla markkinatoimijoita on vähän mutta monilla niistä on suhteellisen suuri markkinaosuus, tuensaajan suuri markkinaosuus saattaa aiheuttaa vähemmän ongelmia kilpailun kannalta.

         (17)  Markkinoille tulon esteitä ovat oikeudelliset esteet (erityisesti teollis- ja tekijänoikeudet), mittakaavaedut ja tuotevarioinnin edut sekä verkostoihin ja infrastruktuuriin pääsyn esteet. Kun tukea myönnetään markkinoilla, joilla tuensaaja on vakiintunut toiminnanharjoittaja, mahdolliset markkinoille tulon esteet voivat lisätä tuensaajan mahdollista markkinavoimaa ja siten pahentaa kyseisen markkinavoiman kielteisiä vaikutuksia.

         (18)  Kun markkinoilla on vahvoja ostajia, on epätodennäköisempää, että tuensaaja voi nostaa niiltä veloitettuja hintoja.

         (19)  Tässä yhteydessä ’tehottomilla markkinoilla’ tarkoitetaan markkinoita, joiden keskimääräinen vuosikasvu viitejaksolla ei ylitä ETA:n BKT:n kasvuprosenttia.

         (20)  Erityisesti tukialueella harjoitettavan toiminnan lisääntyminen tai elintason parantuminen voi lisätä muista ETA:n osista peräisin olevien tuotteiden ja palvelujen kysyntää.

         (21)  Erityisesti, jos ne toimivat alueen paikallismarkkinoilla.

         (22)  Kun tukea myönnetään voimassa olevan aluetukiohjelman perusteella, on kuitenkin huomattava, että EFTA-valtio säilyttää mahdollisuuden myöntää kyseistä tukea sallittuun enimmäismäärään saakka. Tämä on se määrä, joka sovellettavien sääntöjen mukaisesti voidaan myöntää investointiin, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat 100 miljoonaa euroa.


Avis juridique important

|

32003D0720

2003/720/EY: Neuvoston päätös, tehty 2 päivänä lokakuuta 2003, alueiden komitean jäsenen nimeämisestä

Virallinen lehti nro L 260 , 11/10/2003 s. 0020 - 0020

Neuvoston päätös,tehty 2 päivänä lokakuuta 2003,alueiden komitean jäsenen nimeämisestä(2003/720/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 263 artiklan,ottaa huomioon Espanjan hallituksen ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto teki 22 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen 2002/60/EY(1) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä.(2) Alueiden komiteassa on vapautunut jäsenen paikka Román RODRIGUEZ RODRIGUEZin erottua, mikä on annettu neuvostolle tiedoksi 19 päivänä syyskuuta 2003,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNimetään Kanariansaarten hallituksen puheenjohtaja Adán MARTIN MENIS alueiden komitean varsinaiseksi jäseneksi Román RODRIGUEZ RODRIGUEZin tilalle jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2006 saakka.Tehty Brysselissä 2 päivänä lokakuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Pisanu(1) EYVL L 24, 26.1.2002, s. 38.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2017/1749, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017, SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisestä

text:
               29.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/371

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2017/1749,
   annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017,
   SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisestä
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon SESAR-yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2015,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen SESAR-yhteisyrityksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2015 sekä yhteisyrityksen vastauksen (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2015 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2017 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2015 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä yhteisyritykselle (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon yhteisyrityksen perustamisesta uuden sukupolven eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän (SESAR) kehittämiseksi 27. helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 (4) ja erityisesti sen 4 b artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (5),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen IV,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A8-0096/2017),

               1.

               hyväksyy SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen SESAR-yhteisyrityksen pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Antonio TAJANI

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 473, 16.12.2016, s. 66.

      (2)  EUVL C 473, 16.12.2016, s. 68.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 64, 2.3.2007, s. 1.

      (5)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.