title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 277/15/KOL, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2015, tiettyjen Posten Norge AS:n tarjoamien logistiikka-alan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle [2016/488]

text:
               7.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 92/68

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 277/15/KOL,
   annettu 6 päivänä heinäkuuta 2015,
   tiettyjen Posten Norge AS:n tarjoamien logistiikka-alan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle [2016/488]
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä XVI olevassa 4 kohdassa tarkoitetun säädöksen yleishyödyllisiä palveluja koskevien julkisten sopimusten tekomenettelyistä (vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY (1)) ja erityisesti sen 30 artiklan 1, 5 ja 6 kohdan,
   ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen pöytäkirjassa 1 olevan 1 ja 3 artiklan,
   ottaa huomioon valvontaviranomaisen 19 päivänä huhtikuuta 2012 antaman päätöksen, jolla jäsenvaltio, jolla on julkisia hankintoja koskeva erityisvastuu, valtuutetaan tekemään tiettyjä päätöksiä julkisten hankintojen alalla (päätös N:o 136/12/KOL),
   on kuullut julkisia hankintoja käsittelevää EFTAn komiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   I   TOSISEIKAT

               (1)

               Valvontaviranomainen vastaanotti ilmoitusta edeltävän yhteydenpitovaiheen jälkeen 20 päivänä maaliskuuta 2015 päivätyllä kirjeellä (2) Posten Norge AS:n, jäljempänä ’Norjan posti’, toimittaman pyynnön, joka koski päätöksen tekemistä direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisesta tiettyihin logistisiin palveluihin. Valvontaviranomainen ilmoitti Norjalle vastaanottaneensa kyseisen pyynnön (3). Neuvoteltuaan valvontaviranomaisen kanssa Norjan posti muutti 1 päivänä kesäkuuta 2015 lähettämässään kirjeessä (4) pyyntönsä soveltamisalaa. Julkisia hankintoja käsittelevää EFTAn komiteaa pyydettiin 10 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyillä valvontaviranomaisen kirjeillä toimittamaan kantansa asiasta kirjallisella menettelyllä (5). Kyseinen komitea antoi valvontaviranomaisen päätösluonnoksesta yksimielisesti myönteisen lausunnon 26 päivänä kesäkuuta 2015 (6).

               (2)

               Norjan Postin pyyntö, sellaisena kuin se on muutettuna, koskee seuraavia Norjan postin määrittelemiä logistisia palveluja:

                           a)

                           Peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa, koskee alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua yrityksiltä yrityksille Norjassa (mukaan lukien ulkomailta saapuvat paketit, joiden jakelun suorittaa norjalainen postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoaja ulkomailla toimivan, postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoajan puolesta).

                           b)

                           Ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille, koskee alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua norjalaisilta yrityksiltä ulkomaalaisille yrityksille.

                           c)

                           Pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa, koskee sellaisten pakettien ja tavaroiden jakelua yrityksille Norjassa, joiden toimitus taataan seuraavaksi päiväksi ennen tiettyä määräaikaa.

                           d)

                           Ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus, koskee pakettien pikakuljetusta Norjasta ja Norjaan.

                           e)

                           Yhteislähetykset tai kappaletavarat, koskee 35 kg:n – 2,5 tonnin painoisten tavaroiden (ei pakettien) jakelua; tavarat käsitellään terminaaleissa kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia lukuun ottamatta, ja samoille vastaanottajille toimitetaan useita tavaraeriä.

                           f)

                           Osakuorma, koskee yli 2–2,5 tonnin painoisten tavaroiden jakelua; tavaroita ei käsitellä terminaaleissa, ja ne toimitetaan maanteitse tai rautateitse kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia lukuun ottamatta.

               (3)

               Pyyntöön on liitetty kansallisen kilpailuviranomaisen eli Konkurransetilsynetin, jäljempänä ’Norjan kilpailuvirasto’, selvitys, jonka mukaan Norjan postiin kohdistui paljon kilpailua kaikilla valvontaviranomaiselle ilmoitetuilla markkinoilla.

         II   LAINSÄÄDÄNTÖKEHYS

               (4)

               Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa sallitaan poikkeus julkisia hankintoja koskeviin säännöksiin tilanteessa, jossa markkinoille osallistujat toimivat kilpailuympäristössä. Direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
               ”Hankintasopimuksiin, jotka tehdään 3–7 artiklassa tarkoitetun toiminnon suorittamiseksi, ei sovelleta tätä direktiiviä, jos toiminto siinä jäsenvaltiossa, jossa se toteutetaan, on suoraan avoin kilpailulle markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.”

               (5)

               Direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa asetetaan kaksi vaatimusta, joista kumpikin on täytettävä ennen kuin valvontaviranomainen voi myöntää 30 artiklan 5 kohtaan perustuvan poikkeuksen, ottaen huomioon direktiivin 30 artiklan 6 kohdan.

               (6)

               Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettu ensimmäinen vaatimus on se, että toiminto on suoritettava markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu. Direktiivin 30 artiklan 3 kohdan mukaan markkinoille pääsyä pidetään rajoittamattomana, jos jäsenvaltio on pannut täytäntöön ja soveltanut asianomaisia ETA:n säädöksiä, joilla avataan tietty ala tai sen osa.

               (7)

               Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 5 kohdassa valvontaviranomaisen sallitaan tehdä 30 artiklan 1 kohdan perusteella päätöksiä hankintayksiköiden pyynnöstä, jos valtion lainsäädännössä näin säädetään. Tämä vaatimus täyttyy Norjan osalta. Direktiivi 2004/17/EY on otettu osaksi Norjan lainsäädäntöä 16 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla julkisia hankintoja koskevalla lailla nro 69 (7) ja 7 päivänä huhtikuuta 2006 annetulla vesi- ja energiahuollon ja liikenteen ja postipalvelujen alan hankintasääntöjä koskevalla asetuksella nro 403 (8). Asetuksessa nro 403 olevassa 15–1 pykälässä vahvistetaan edellytykset ja menettely direktiivin 30 artiklan soveltamiseksi Norjan hankintayksiköihin. Asetuksessa N:o 403 säädetään, että hankintayksiköt voivat vaatia valvontaviranomaiselta päätöstä direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisesta tiettyyn toimintaan Norjassa. Ennen hakemuksen jättämistä hankintayksiköt voivat saada tarvittaessa lausunnon kansalliselta kilpailuviranomaiselta.

               (8)

               Asianomaiseen ETA:n säädökseen viitataan direktiivin 30 artiklan 3 kohdan mukaisesti käsiteltävänä olevan pyynnön osalta direktiivin 2004/17/EY liitteessä XI olevassa F kohdassa. Kyseessä on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (9). Norja on saattanut direktiivin 97/67/EY sekä siihen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY (10) tehdyt ensimmäiset muutokset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY (11) direktiiviin 97/67/EY tehtyjä viimeisimpiä muutoksia ei tähän mennessä kuitenkaan ole otettu osaksi ETA-sopimusta. Tästä huolimatta säännökset, jotka sisältyvät kyseisiin direktiiviä 97/67/EY koskeviin viimeisimpiin muutoksiin, eivät vaikuta pyynnössä tarkoitettuihin toimintoihin, ja näin ollen ei ole mitään oikeudellista estettä katsoa, että direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 3 kohdassa säädetty edellytys täyttyy.

               (9)

               Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan toinen vaatimus on se, että toiminto on suoraan avoin kilpailulle siinä EFTA-valtiossa, jossa se suoritetaan. Sen määrittämiseksi, onko toiminto suoraan avoin kilpailulle, on ”käytettävä perustamissopimuksen kilpailua koskevien määräysten mukaisia perusteita, esimerkiksi kyseisten tavaroiden tai palvelujen ominaispiirteitä, vaihtoehtoisten tavaroiden tai palvelujen olemassaoloa, hintaa tai useamman kuin yhden tavarantoimittajan tai palvelujen suorittajan todellista tai mahdollista olemassaoloa.” (12)

               (10)

               Se, onko toiminto suoraan avoin kilpailulle, määritellään useiden indikaattorien perusteella. Niistä yksikään ei ole sinänsä ratkaiseva. Huomioon olisi otettava tärkeimpien toimijoiden markkinaosuudet tietyillä, tässä päätöksessä tarkoitetuilla markkinoilla. Lisäksi olisi otettava huomioon kyseisten markkinoiden keskittymisaste (13). Sitä, kohdistuuko johonkin toimintoon suoraa kilpailua, arvioidaan puolueettomin perustein ottaen huomioon kyseisen alan erityispiirteet. Koska tässä päätöksessä tarkoitettujen toimintojen edellytykset ovat erilaiset, kustakin toiminnosta tai markkinasta tehdään erillinen arviointi.

               (11)

               Vaikka tietyissä tapauksissa voitaisiin harkita erilaisten markkinamääritelmien käyttämistä, tiettyjen Norjan postin toimittamassa ilmoituksessa lueteltujen palvelujen osalta ei ole tarpeen päättää merkityksellisten markkinoiden tarkasta määritelmästä, sillä arvioinnin tulos on sama riippumatta siitä, käytetäänkö suppeampaa vai laajempaa markkinamääritelmää.

               (12)

               Tämä päätös tehdään ainoastaan direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisen poikkeuksen myöntämiseksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista.

         III   ARVIOINTI

               (13)

               On syytä muistaa, että tämän päätöksen tavoitteena on selvittää, kohdistuuko pyynnön kohteena oleviin palveluihin kilpailua (sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu direktiivin 2004/17/EY 30 artiklassa tarkoitetulla tavalla) siinä määrin, että voidaan varmistaa, että hankinnat asianomaisten toimintojen jatkamiseksi toteutetaan – myös ilman direktiivissä 2004/17/EY säädettyjä tiukkoja yksityiskohtaisia hankintasääntöjä – avoimella ja syrjimättömällä tavalla sellaisin perustein, joilla ostajat voivat löytää kokonaisuudessaan taloudellisesti edullisimman ratkaisun.

               (14)

               Tässä yhteydessä on muistettava, että määritetyillä markkinoilla toimii yleensä lukuisia logistiikka-alan palveluntarjoajia. Tätä päätöstä sovellettaessa ja rajoittamatta kilpailulainsäädännön soveltamista yleisemmin, kilpailun kohdistumista koskevassa analyysissä arvioidaan ainoastaan, kohdistuuko Norjan postin toimintoihin tällä hetkellä kilpailua sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.

               (15)

               Kuten edellä todettiin, valvontaviranomaisen on määriteltävä, kohdistuuko kilpailu suoraan kyseisiin toimintoihin. Valvontaviranomainen on tutkinut tätä varten Norjan postin toimittamat todisteet ja Norjan kilpailuviranomaisen sekä Norjan postin kilpailijoiden ja asiakkaiden toimittamat tiedot. On syytä panna merkille, että valvontaviranomainen on tukeutunut pääasiallisesti Norjan postin toimittamiin markkinoita koskeviin tietoihin markkinaosuuksien ja keskittymistasojen arvioimiseksi. Valvontaviranomainen sai vahvistuksen joillekin tiedoille markkinoita koskevien tietojen hankinnan yhteydessä, mutta se ei kyennyt vahvistamaan kaikkia markkinaosuutta koskevia tietoja.

      Markkinoiden määritelmä – tuotemarkkinat

               (16)

               Kilpailuoikeutta koskevissa asioissa (14) sekä asioissa, jotka liittyvät direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan nojalla tehtäviin poikkeuksiin (15) pakettitoimituspalvelujen alalla, sovellettavan Euroopan komission päätöskäytännön mukaisesti pyynnön tekijä on määritellyt merkitykselliset markkinat, jotka perustuvat seuraaviin:

                           a.

                           peruspakettien toimitukset, myöhemmin toimitettavat paketit ja pikatoimitukset pakettien kiireellisyyden mukaan;

                           b.

                           pakettien toimitukset kotimaassa ja kansainväliset toimitukset;

                           c.

                           pakettien toimitukset yrityksiltä kuluttajille ja yrityksiltä yrityksille; sekä

                           d.

                           paketit ja rahti painon, muodon ja tarvittavien käsittelyvälineiden mukaan.

      Markkinoiden määritelmä – maantieteelliset markkinat

               (17)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, on todennut useissa kilpailuoikeudellisissa päätöksissä (16) sekä myös direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan yhteydessä (17), että yritysten välisten kotimaisten ja kansainvälisten pakettitoimituspalvelujen, kotimaisten ja kansainvälisten pikatoimituspalvelujen sekä kappaletavaroiden/yhteislähetysten (tai kevyttavaroiden) ja osakuormapalvelujen maantieteelliset markkinat ovat laajuudeltaan kansalliset. Joidenkin näiden markkinoiden osalta komissio tarkasteli, voisivatko kyseiset markkinat olla kansallisia laajempia, mutta ei tehnyt asiassa kuitenkaan päätöstä (18). Tämä segmentoituminen perustuu lähinnä siihen, että palveluja tarjotaan kansallisella tasolla. Pyynnön tekijän kanta on yhdenmukainen edellä mainitun komission käytännön kanssa.

               (18)

               Norjan kilpailuviranomainen on tullut siihen johtopäätökseen, että merkityksellisten markkinoiden maantieteellinen määritelmä voidaan jättää avoimeksi, koska analyysin tulos on sama riippumatta siitä, perustuuko se markkinoiden suppeaan vai laajaan määrittelyyn (19).

               (19)

               Koska mikään ei viittaa siihen, että markkinoiden maantieteellinen laajuus olisi suurempi tai pienempi, valvontaviranomainen katsoo, että arvioitaessa direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettujen ehtojen täyttymistä merkitykselliset maantieteelliset markkinat kattavat tässä päätöksessä Norjan alueen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailulainsäädännön soveltamista.

               (20)

               Kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin jäljempänä Norjan postin ilmoittamien tuotemarkkinoiden osalta.

         1.1   Peruspakettien toimitusmarkkinat yrityksiltä yrityksille kotimaassa

   1.1.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (21)

               Pyynnön tekijä on ilmoittanut, että peruspakettien toimitusmarkkinat yrityksiltä yrityksille kotimaassa koskevat alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua yrityksiltä yrityksille Norjassa (mukaan lukien ulkomailta saapuvien pakettien toimitus, jonka suorittaa norjalainen postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoaja ulkomailla toimivan postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoajan puolesta) (20).

               (22)

               Valvontaviranomainen totesi päätöksessään Norjan posti/Privpak
                   (21), että yritysten pakettitoimituspalvelujen käyttäjiä ovat yritysasiakkaat, jotka edellyttävät työajalla tapahtuvia ovelta ovelle -toimituksia muille yrityksille. Kyseiset yritysasiakkaat haluavat palvelut tiettyyn aikaan ja ovat valmiita maksamaan tällaisista palveluista huomattavasti korkeamman hinnan. Valvontaviranomainen totesi, että yritysten väliset pakettitoimituspalvelut eroavat ominaisuuksiltaan, hinnoiltaan ja käyttötarkoituksiltaan yrityksiltä kuluttajille tarkoitetuista pakettitoimituspalveluista (22). Tämä päätelmä näyttää olevan linjassa komission käytännön kanssa, jonka mukaan komissio on määritellyt yritysasiakkaille ja yksityisasiakkaille erilliset pakettitoimitusmarkkinat, sillä katsottiin, että kyseiset toimitusmuodot eivät voineet korvata toisiaan (23).

               (23)

               Lisäksi pyynnön esittäjä erottaa yritysten väliset pakettitoimituspalvelujen markkinat rahtiliikenteen markkinoista erilaisten käsittelytapojen ja hintaerojen vuoksi. Yritysten välisten pakettitoimituspalvelujen tarjoajien on pakettien käsittelyssä noudatettava painorajoitussääntöä, jonka mukaan pakettien on oltava yhden henkilön nostettavissa ja paketit on voitava käsitellä myös koneellisesti. Pyynnön tekijä korostaa, että yli 35 kg painavia paketteja ei käsitellä samassa lajittelukeskuksessa kuin kevyempiä paketteja, ja palveluntarjoajat näyttävät soveltavan 30–35 kg:n painorajoitusta (24).

               (24)

               Tämä on linjassa komission käytännön kanssa, jonka mukaisesti pienten pakettien toimituspalveluilla on erilliset tuotemarkkinat. Katsottiin, että pienten pakettien toimituspalveluille on olemassa erilliset tuotemarkkinat, ja 31,5 kg katsottiin sopivaksi painomääräksi erottamaan pienet paketit rahdista. Tämä johtuu siitä, että rahtia ja pieniä paketteja kuljetetaan yleensä erilaisten ja eri tavalla suunniteltujen infrastruktuurien kautta. Komission suorittamassa, erästä viimeaikaista asiaa koskevassa markkinatutkimuksessa vastaajat vahvistivat, että toimialalla ei ole olemassa yhdenmukaista painorajaa sen määrittämiseksi, mitkä paketit voidaan hyväksyä pienten pakettien toimituspalvelujen piiriin. Useimmat kilpailijat mainitsivat kuitenkin 25–35 kg:n painorajan (25).

               (25)

               Lisäksi Norjan posti katsoo, että yritysten väliset peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat kansainväliset pakettitoimituspalvelut muodostavat myös kahdet erilliset tuotemarkkinat. Ulkomaille lähtevät paketit edellyttävät tavallisesti kahta palveluntarjoajaa ja erilaisia infrastruktuureja (26). Myös tämä on linjassa komission päätöskäytännön kanssa, jonka mukaisesti pienten pakettien toimituspalveluille on määritelty erilliset kotimaiset ja kansainväliset markkinat (27).

               (26)

               Pyynnön tekijä katsoo, että yritysten väliset peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat kansainväliset, ulkomailta saapuvien pakettien toimituspalvelut ovat osa samoja markkinoita. On olemassa useita komission päätöksiä, joissa kansainväliset, ulkomailta saapuvat toimitukset on sisällytetty osaksi kotimaan markkinoita (28). Se, tarkastellaanko kyseisiä markkinoita erillisinä vai osana samoja markkinoita, ei vaikuta lopulliseen arviointiin, joten tässä päätöksessä ei erotusta enää tehdä ja merkityksellisten markkinoiden tarkka määritelmä voidaan sen vuoksi jättää avoimeksi.

               (27)

               Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että Norjassa on olemassa erilliset tuotemarkkinat alle 35 kg painavien pakettien yritysten välisille toimituksille.

         1.1.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (28)

               Norjan postin markkinaosuus yritysten välisten pakettitoimitusten kotimaan markkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna noin 35 prosenttia vuonna 2013. Kolmen suurimman kilpailijan arvioitu yhteenlaskettu markkinaosuus oli 33 prosenttia, ja osuus oli kasvanut vuodesta 2011 alkaen joka vuosi. Vuonna 2013 PostNordin osuus oli 13 prosenttia, Schenkerin 11 prosenttia ja UPS:n 9 prosenttia (29). Norjan postin kilpailijat ovat lisäksi kansainvälisiä toimijoita, joiden talous on vahva laajentumista silmällä pitäen, ja asiakkaat näyttävät käyttävän palvelujen hankintaan suurelta osin tarjouskilpailuja, minkä vuoksi palveluntarjoajaa on suhteellisen helppo vaihtaa. Sopimuksen kesto on yleensä lyhyt eivätkä asiakkaat ole kovinkaan lojaaleja palvelujentarjoajiaan kohtaan (30).

               (29)

               Vaikka Norjan kilpailuviranomainen totesi, että se ei voinut varmentaa Norjan postin toimittamia markkinaosuustietoja hallussaan olevien tietojen perusteella, se totesi, että Norjan postilla näytti olevan suuria kansainvälisiä kilpailijoita ja ”siihen kohdistuu huomattavaa kilpailua peruspakettien yritysten välisten toimituspalvelujen markkinoilla” (31).

               (30)

               Edellä esitetyn perusteella ja etenkin ottaen huomioon kilpailijoiden nykyiset markkina-asemat ja taloudelliset vahvuudet, valvontaviranomainen katsoo, että peruspakettien yritysten välisten toimituspalvelujen kotimaan markkinoihin kohdistuu suoraa kilpailua.

         1.2   Ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainväliset toimitusmarkkinat

   1.2.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (31)

               Pyynnön tekijä väittää, että yritysten välisten peruspakettitoimitusten kansainväliset markkinat olisi määriteltävä norjalaisilta yrityksiltä ulkomaisille yrityksille lähetettävien pakettien jakelumarkkinoiksi ja erotettava yritysten välisten peruspakettitoimitusten kotimaan markkinoista (32).

               (32)

               Edellä 16 kohdan mukaisesti ja komission käytäntöä (33) noudattaen peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat pakettien kansainväliset toimituspalvelut muodostavat kahdet erilliset tuotemarkkinat. Kuten edellä on mainittu, pyynnön tekijä katsoo myös, että ulkomailta saapuvien pakettien kansainvälisten toimituspalvelumarkkinoiden olisi oltava osa yritysten välisten pakettitoimituspalvelujen kotimaan markkinoita, mikä olisi linjassa useiden komission päätösten kanssa (34).

               (33)

               Ulkomaille lähteviin kansainvälisiin toimituksiin sisältyy pakettien kerääminen, kansainvälinen kuljetus ja pakettien toimitus täysin erilaisen jakeluverkoston kautta kuin kotimaan pakettitoimituspalvelujen osalta. Ulkomaille lähtevät kansainväliset toimitukset edellyttävät yleensä kahta logistiikkapalvelujen tarjoajaa, toinen pakettien lähtömaassa ja toinen määrämaassa. Lähtömaassa logistiikkapalvelujen tarjoaja kerää paketit kuljetettavaksi useisiin määrämaihin. Sama tai toinen logistiikkapalvelujen tarjoaja jakaa paketit lopullisiin määräpaikkoihin määrämaassa.

               (34)

               Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että on olemassa erilliset tuotemarkkinat alle 35 kg painavien, norjalaisilta yrityksiltä ulkomaisille yrityksille lähetettävien pakettien jakelulle.

         1.2.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (35)

               Vuonna 2013 Norjan postin markkinaosuus ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainvälisistä toimituspalvelujen markkinoista oli 9 prosenttia toimitusten arvon mukaan laskettuna ja sen suurimpien kilpailijoiden osuudet olivat seuraavat: DHL 26 prosenttia, UPS 24 prosenttia ja TNT 11 prosenttia (35). Useiden vahvempien kilpailijoiden läsnäolo markkinoilla näyttää muodostavan huomattavaa kilpailupainetta.

               (36)

               Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee, että ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainvälisiin toimituspalvelujen markkinoihin kohdistuu suoraa kilpailua. Tämä päätelmä vastaa Norjan kilpailuviraston arviointia (36).

         1.3   Pakettien pikatoimitusmarkkinat (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa

   1.3.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (37)

               Pyynnön tekijän mukaan Norjassa on erilliset markkinat sellaisten pakettien ja tavaroiden jakelulle, joiden toimitus taataan seuraavaksi aamuksi ennen tiettyä määräaikaa. Pyynnön tekijä kutsuu tällaisia pikapalveluja seuraavan aamun toimituksiksi, ja ne muodostavat erilliset tuotemarkkinat yritysten välisten peruspakettien toimituspalveluista, joissa toimituksen määräaika on seuraava iltapäivä. Seuraavan aamun toimitukset ovat kaksi tai kolme kertaa kalliimpia kuin yritysten välisten peruspakettien toimitukset tai myöhemmin toimitettavat paketit (37).

               (38)

               Kuten edellä mainittiin, toimitusten nopeuteen perustuvat erilliset tuotemarkkinat pakettien pikatoimituksille näyttävät olevan linjassa komission päätöskäytännön (38) kanssa. Ero perustuu siihen, että kyseisiä palveluja tarjotaan eri infrastruktuurien ja verkostojen kautta, pikatoimituspalvelut ovat nopeampia ja luotettavampia ja myös huomattavasti kalliimpia. Pikatoimitusten määräaika on yleensä seuraava aamu, toimitusajankohta on luotettava ja toimituksiin sisältyy useita seuraavista lisäarvopalveluista: vastaanottotodistus, jäljitys ja seuranta, mahdollisuus vaihtaa määränpäätä tai osoitetta kuljetuksen aikana, toimitukset toimistolta toimistoon, joustava laskutus ja hinnoittelu, vakuutus ja rahat takaisin -takuu (39). Vaikka eri pikatoimituspalvelujen toimitusajat voivat vaihdella (toisin kuin pakettien pikatoimituspalvelujen ja myöhemmin toimitettavien pakettien toimituspalvelujen väliset erot), komissio on äskettäin todennut, että kyseiset erilaiset palvelut eivät muodosta erillisiä tuotemarkkinoita vaan segmenttejä laajempien pikatoimitusmarkkinoiden sisällä (40).

               (39)

               Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että Norjassa on olemassa erilliset tuotemarkkinat pakettien ja tavaroiden yrityksiin suuntautuville pikatoimituksille.

         1.3.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (40)

               Vuonna 2013 Norjan postin osuus kansallisista pikatoimitusmarkkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna arviolta 28 prosenttia, PostNordin 33 prosenttia, Jetpakin 11 prosenttia ja Schenkerin 12 prosenttia. Norjan postin markkinaosuus on supistunut vuodesta 2011 lähtien. Useat kansainväliset yritykset toimivat aktiivisesti näillä markkinoilla ja useat asiakkaat järjestävät tarjouskilpailuja ennen kuin tekevät sopimuksia palveluntarjoajien kanssa (41). Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (42) myötäillen, että kotimaiset pakettien pikatoimitusmarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

         1.4   Ulkomaille lähtevien ja ulkomailta saapuvien pakettien kansainväliset pikatoimitusmarkkinat

   1.4.1   Merkitykselliset markkinat

               (41)

               Pyynnön tekijä katsoo, että pakettien ja tavaroiden pikatoimituksille Norjasta ja Norjaan on olemassa erilliset markkinat (43). Kyseiset erilliset markkinat näyttävät olevan linjassa komission päätöskäytännön (44) kanssa. Komissio on katsonut, että pakettien kansainväliset toimitukset sisältävät pakettien keräyksen, kansainvälisen kuljetuksen ja toimituksen täysin erilaisen jakeluverkon kautta (45). Kansainväliset pikatoimituspalvelut edellyttävät huomattavasti enemmän määräpaikkoja, erityisiä ja monimutkaisia logistiikkajärjestelyjä, pätevämpää henkilöstöä ja kykyä selviytyä lisäsääntelystä. Vaikka jotkut toimijat ovat aktiivisia pikatoimitusmarkkinoilla sekä kotimaassa että kansainvälisesti, niillä on yleensä erilliset yritysjärjestelyt. Sen vuoksi kansainvälisten ja kotimaisten pikatoimituspalvelujen myynti, markkinointi ja toiminta ovat tarjoajan kannalta hyvin erilaisia (46). Kansainväliset pikatoimitukset eroavat myös kotimaisista pikatoimituksista infrastruktuurin kansallisen luonteen vuoksi (47).

               (42)

               Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että on olemassa erilliset tuotemarkkinat pakettien kansainvälisille pikatoimituksille.

         1.4.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (43)

               Vuonna 2013 Norjan postin osuus pakettien kansainvälisten pikatoimitusten markkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna 4,4 prosenttia, ja sen suurimpia kilpailijoita olivat kansainväliset suuryritykset, kuten DHL (markkinaosuus 38 prosenttia), THT (21 prosenttia) ja UPS (19 prosenttia) (48). Norjan postin markkinaosuus kilpailijoihin nähden on alhainen ja se on supistunut vuodesta 2011 lähtien. Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (49) myötäillen, että pakettien kansainväliset pikatoimitusmarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

         1.5   Rahdinhuolinta maitse – kappaletavarat/yhteislähetykset

   1.5.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (44)

               Pyynnön tekijä väittää, että kappaletavaran osalta on olemassa erilliset rahdinhuolintamarkkinat, jotka koskevat 35 kg – 2,5 tonnia painavien tavaroiden jakelua terminaaliverkoston kautta. Pyynnön tekijän mukaan kylmäkuljetukset ja irtotavarakuljetukset olisi jätettävä näiden markkinoiden ulkopuolelle (50).

               (45)

               Pyynnön tekijä erottaa toisistaan yrityksiltä yrityksille toimitettavien pakettien kuljetukset rahdin kuljetuksesta, koska rahdin käsittelyssä käytetään erilaisia välineitä kuin pakettien käsittelyssä. Paketit käsitellään yleensä lajittelukeskuksissa, joissa voidaan käsitellä automatisoidusti suuria määriä enintään 30–35 kg:n painoisia, vakiomuotoisia paketteja. Rahti muodostuu sitä vastoin tyypillisesti suuremmista ja raskaammista tavaroista, joiden käsittelyssä tarvitaan erityislaitteita (kuten haarukkatrukkia). Lisäksi rahtiliikenteeseen sovelletaan myös eri hinnoittelumalleja kuin pakettien kuljetukseen, mikä usein johtaa rahdin alhaisempiin toimitushintoihin (51).

               (46)

               Lisäksi pyynnön tekijä on sitä mieltä, että rahtiliikenteen markkinat voidaan jakaa kappaletavaroiden/yhteislähetysten markkinoihin ja raskaamman rahdin markkinoihin eli ns. osakuormamarkkinoihin. Tämä jako perustuu hintaeroihin, mutta ennen kaikkea siihen, että kyseisten tuotteiden kuljetus ja käsittely edellyttää erilaista verkostoa tai infrastruktuuria. Kappaletavaroiden tai yhteislähetysten kuljetuksessa tarvitaan terminaaliverkostoa, koska niitä käsitellään terminaaleissa, kun taas osakuorma edellyttää laajaa ajoneuvokapasiteettia, sillä kyseiset tavarat lähetetään yleensä suoraan lähettäjältä vastaanottajalle.

               (47)

               Vaikka komissio ei ole hyväksynyt lopullista kantaa rahdinhuolintapalvelujen merkityksellisten markkinoiden määritelmästä, se on useassa asiassa selkeästi erottanut toisistaan paketti- ja rahtitoimituspalvelut painon, muodon ja tarvittavien käsittelylaitteiden mukaan (pakettitoimituksissa käsitellään suuria määriä tavaroita, joiden paino on rajoitettu ja jotka ovat vakiomuotoisia, jolloin käsittely- ja kuljetuskulut on vakioitu alhaisten yksikkökustannusten saavuttamiseksi) (52). Komissio määrittelee huolintapalvelut seuraavasti: tavaroiden kuljetuksen (sekä mahdollisesti liitännäispalvelujen, kuten tulliselvityksen, varastoinnin, maapalvelujen yms.) järjestäminen asiakkaiden puolesta heidän tarpeidensa mukaisesti (53).

               (48)

               Lisäksi direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisessa poikkeuspäätöksessä komissio teki eron kevyiden tavaroiden kuljetuspalveluiden markkinoiden ja rahdinkuljetuspalveluiden markkinoiden välillä. Kevyiden tavaroiden kuljetus tarkoittaa yksittäisten erien kuljettamista 35 kg – 2,5 tonnia painavissa kuljetusyksiköissä, ja rahdinkuljetus tarkoittaa yli 5 tonnia painavien raskaiden konttikuormien kuljetusta tai 2,5–5 tonnia painavien raskaiden konttikuormien kuljetusta (54). Tämä näyttää olevan linjassa komission sulautumapäätöksen kanssa, jossa maitse tapahtuvat rahdinhuolintapalvelut segmentoitiin luokkiin ”kuormaa tai yhteislähetystä pienempi”, ”puolikuorma tai osakuorma” ja ”täysi kuorma”. Luokkaan ”kuormaa tai yhteislähetystä pienempi” kuuluivat kaikki pakettia isommat, mutta alle 2 tonnia painavat tavarat, ja luokkaan ”puolikuorma tai osakuorma” kuului yli 2 tonnia painava rahti aina täyteen kuormaan asti. ”Täydellä kuormalla” tarkoitetaan rahtia, joka täyttää koko kuorman. Koska infrastruktuuri ja markkinatoimijat olivat erilaisia, komissio totesi, että erilaiset käsittelyä koskevat vaatimukset olivat osoitus erillisten tuotemarkkinoiden olemassaolosta. Lopuksi komissio piti tarpeettomana määritellä markkinoita täsmällisesti edes siinä tapauksessa, että käytetään suppeinta mahdollista markkinoiden määritelmää, sillä ei ollut mitään merkkejä siitä, että osapuolet saisivat määräävän aseman (55).

               (49)

               Vaikka komissio on harkinnut rahdinhuolintapalveluiden tarkempaa jaottelua toimintatavan mukaan kotimaiseen ja kansainväliseen rahdinhuolintaan sekä huolintatavan mukaan maa-, meri- ja ilmateitse tapahtuvaan huolintaan (56), valvontaviranomainen pitää tässä tapauksessa tarpeettomana määritellä merkitykselliset tuotemarkkinat edellä esitettyä määrittelyä tarkemmin. Samoin se, tarkastellaanko kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia erillään vai osana kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinoita, ei myöskään vaikuta lopulliseen arviointiin, joten tässä päätöksessä ei erotusta enää tehdä ja merkityksellisten markkinoiden tarkka määritelmä voidaan sen vuoksi jättää avoimeksi.

         1.5.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (50)

               Vuonna 2013 Norjan postin osuus kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinoista oli toimituksen arvon mukaan laskettuna 10 prosenttia, Schenkerin osuus oli 13 prosenttia ja PostNordin osuus 12 prosenttia. Norjan postin, kuten myös sen pääkilpailijoiden, markkinaosuus oli vakaa vuosina 2011–2013 (57). Lisäksi monet suuret kansainväliset toimijat ovat aktiivisia kyseisillä markkinoilla ja kohdistavat Norjan postiin merkittävää kilpailupainetta. Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (58) myötäillen, että kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

         1.6   Rahdinhuolinta maitse – osakuorma

   1.6.1   Merkitykselliset tuotemarkkinat

               (51)

               Edellä 1.5.1 jaksossa esitettyjen väitteiden mukaisesti pyynnön tekijä väittää, että on olemassa erilliset osakuorman rahdinhuolintamarkkinat, jotka koskevat yli 2–2,5 tonnia painavien tavaroiden, joita ei käsitellä terminaaleissa, jakelua maanteitse tai rautateitse suoraan lähettäjältä vastaanottajalle. Pyynnön tekijä väittää jälleen, että kylmäkuljetukset ja irtotavarakuljetukset olisi jätettävä näiden markkinoiden määrityksen ulkopuolelle (59).

               (52)

               Se, määritelläänkö asianomaiset tuotemarkkinat suppeasti tai laajasti, ei vaikuta lopulliseen arvioon. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että merkityksellisiä tuotemarkkinoita ei ole tarpeen määritellä edellä esitettyä tarkemmin, ja tulee esittämään arvionsa siitä, onko Norjan posti suoraan avoin kilpailulle osakuorman rahdinhuolintamarkkinoilla, lukuun ottamatta kylmä- ja irtotavarakuljetuksia.

         1.6.2   Suora avoimuus kilpailulle

               (53)

               Vuonna 2013 Norjan postin osuus osakuorman rahdinhuolintamarkkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna 16 prosenttia, Schenkerin osuus oli 11 prosenttia ja PostNordin osuus 9 prosenttia. Norjan postin markkinaosuus oli supistunut hieman vuodesta 2011 lähtien. Lisäksi monet suuret kansainväliset toimijat ovat aktiivisia kyseisillä markkinoilla ja kohdistavat Norjan postiin merkittävää kilpailupainetta (60). Valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (61) myötäillen, että kyseisiä tekijöitä olisi pidettävä osoituksena siitä, että osakuorman rahdinhuolintamarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

         IV   PÄÄTELMÄT

               (54)

               Edellä mainittujen indikaattoreiden perusteella voidaan todeta, että direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettu ehto, joka koskee kilpailun kohdistumista suoraan johonkin toimintoon, täyttyy Norjassa seuraavien palvelujen osalta:

                           a)

                           peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa;

                           b)

                           ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille;

                           c)

                           pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa;

                           d)

                           ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus;

                           e)

                           rahdinhuolinta maitse (kappaletavarat/yhteislähetykset);

                           f)

                           rahdinhuolinta maitse (osakuorma).

               (55)

               Koska rajoittamatonta markkinoille pääsyä koskevan ehdon voidaan katsoa täyttyvän, direktiiviä 2004/17/EY ei sovelleta hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa johdanto-osan (54) kappaleen a–f alakohdassa tarkoitettujen palvelujen suorittaminen Norjassa, eikä myöskään suunnittelukilpailuihin, joita järjestetään tällaisen toiminnon suorittamiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa.

               (56)

               Tämä päätös perustuu valvontaviranomaiselle esitettyihin tietoihin. Päätöstä voidaan tarkistaa, jos oikeudellinen tai tosiasiallinen tilanne muuttuu merkittävästi siten, etteivät direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykset enää täyty.

               (57)

               Tämä päätös tehdään ainoastaan direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisen poikkeuksen myöntämiseksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista.

               (58)

               Tämä päätös ei sulje pois mahdollisuutta soveltaa julkisia hankintoja koskevia ETA:n sääntöjä aloilla, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan. Lisäksi on muistettava, että useita toimintoja koskevia hankintasopimuksia on käsiteltävä direktiivin 2004/17/EY 9 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että kun hankintayksikkö toteuttaa sekamuotoisen hankinnan eli hankinnan, jolla tuetaan sekä direktiivin 2004/17/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien toimintojen että sen soveltamisalaan kuuluvien toimintojen suorittamista, huomioon on otettava toiminnot, joita hankintasopimus ensisijaisesti koskee. Tällaiseen sekamuotoiseen hankintaan, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tukea toimintoja, joihin ei myönnetty poikkeusta, sovelletaan direktiivin 2004/17/EY säännöksiä. Jos on objektiivisesti mahdotonta määrittää, minkä toiminnon toteuttamiseksi hankintasopimus ensisijaisesti tehdään, sopimus on tehtävä direktiivin 2004/17/EY 9 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti.

               (59)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat julkisia hankintoja käsittelevän EFTAn komitean mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVI olevassa 4 kohdassa tarkoitettua säädöstä yleishyödyllisiä palveluja koskevien julkisten sopimusten tekomenettelyistä (direktiivi 2004/17/EY) ei sovelleta hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa seuraavat palvelut Norjassa:

               a)

               peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa;

               b)

               ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille;

               c)

               pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa;

               d)

               ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus;

               e)

               rahdinhuolinta maitse (kappaletavarat/yhteislähetykset);

               f)

               rahdinhuolinta maitse (osakuorma).

         2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä heinäkuuta 2015.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Kollegion jäsen

         Markus SCHNEIDER

            Vt. johtaja

      (1)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Valvontaviranomaisen 23 päivänä maaliskuuta 2015 vastaanottama kirje – ks. asiakirja nro 752259.

      (3)  Asiakirjat nro 760094, 757507 ja 758208.

      (4)  Asiakirja nro 758924.

      (5)  Asiakirjat nro 758020, 759785 ja 759788.

      (6)  Asiakirja nro 762175.

      (7)  Lov 16. juli 1999 nr. 69 om offentlige anskaffelser.

      (8)  Forskrift 7. april 2006 nr. 403 om innkjopsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2002, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi (EYVL L 176, 5.7.2002, s. 21). Säädökseen on viitattu ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5 d kohdassa.

      (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/6/EY, annettu 20 päivänä helmikuuta 2008, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta (EUVL L 52, 27.2.2008, s. 3).

      (12)  Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 2 kohta.

      (13)  Ks. myös valvontaviranomaisen päätös N:o 189/12/KOL, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamatta jättämisestä sähkön tuotantoon ja tukkumyyntiin Norjassa (EUVL L 287, 18.10.2012, s. 21, ja ETA-täydennysosa N:o 58, 18.10.2012, s. 14).

      (14)  Komission päätös N:o IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 10 kohta, 8.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.3155, Deutsche Post/Securicor, 8 kohta, 19.6.2003; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 49–63 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 156 ja 164 kohta, 30.1.2013.

      (15)  Komission täytäntöönpanopäätös 2013/154/EU, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2013, tiettyjen Unkarissa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 86, 26.3.2013, s. 22), 9 ja 18 kohta; komission päätös 2010/142/EU, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2010, tiettyjen Itävallassa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 56, 6.3.2010, s. 8), 9–14 kohta; komission päätös 2009/46/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 2008, tiettyjen Ruotsissa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 19, 23.1.2009, s. 50), 16–24 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, tehty 6 päivänä elokuuta 2007, tiettyjen Suomessa, Ahvenanmaata lukuun ottamatta, tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 215, 18.8.2007, s. 21), 17–23 kohta.

      (16)  Komission päätös N:o COMP/M.1347, Deutsche Post/Securicor, 32–34 kohta, 23.2.1999; komission päätös IV/M.1405, TNT Post Group/Jet Services, 29–31 kohta, 15.2.1999; komission päätös IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 15–19 kohta, 1.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.1549, Deutsche Post/ASG, 15–18 kohta, 8.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 19 ja 20 kohta, 21.10.2002; komission päätös N:o COMP/M.3155, Deutsche Post/Securicor, 11 kohta, 19.6.2003; komission päätös N:o COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 31–32 kohta, 24.11.2005; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 64–74 kohta, 21.4.2009; komission päätös COMP/M.6503, La Poste/Swiss Post/JV, 53–56 kohta, 4.7.2012; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 241–243 kohta, 30.1.2013.

      (17)  Komission päätös 2013/154/EU, 19 kohta.

      (18)  Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 25–27 kohta, 24.11.2005.

      (19)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 4), 29.1.2015.

      (20)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23.

      (21)  EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 322/10/KOL, Norjan posti/Privpak, 14.7.2010.

      (22)  EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 322/10/KOL, Norjan posti/Privpak, 12.1.2 jakso, 360 kohta, 14.7.2010.

      (23)  Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 58–63 kohta, 21.4.2009; komission päätös 2009/46/EY, 17 ja 18 kohta; ja komission päätös N:o 2007/564/EY, 17 ja 18 kohta.

      (24)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 26.

      (25)  Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 159–164 kohta, 30.1.2013; ja komission päätös N:o IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 10 kohta, 1.7.1999.

      (26)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 25.

      (27)  Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–182 kohta, 30.1.2013; ja komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–74 kohta, 21.4.2009.

      (28)  Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–57 kohta, 21.4.2009. Ks. myös komission päätös 2010/142/EU, 10 ja 11 kohta; ja komission täytäntöönpanopäätös 2014/184/EU, tiettyjen Itävallassa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 101, 4.4.2014, s. 4), 29, 44 ja 45 kohta (postin toimitukset).

      (29)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 102–105.

      (30)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 107 ja 115.

      (31)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

      (32)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 25.

      (33)  Komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–74 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–182 kohta, 30.1.2013.

      (34)  Ks. edellä 26 kohta.

      (35)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 119 ja 121.

      (36)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

      (37)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 53–54.

      (38)  Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 21 ja 22 kohta, 24.11.2005; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 50–53 kohta, 21.4.2009; komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 188–219 kohta, 30.1.2013. Ks. myös komission täytäntöönpanopäätös 2013/154/EU, 9 kohta; komission päätös 2010/142/EU, 11 kohta; komission päätös 2009/46/EY, 19 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, 19 kohta.

      (39)  Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 21 kohta, 24.11.2005.

      (40)  Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 220–226 kohta, 30.1.2013.

      (41)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 134–147.

      (42)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

      (43)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23 ja 148.

      (44)  Komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 10–18 kohta, 21.10.2002; komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 22 kohta, 24.11.2005; komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–57 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–187 kohta, 30.1.2013. Ks. myös komission päätös 2013/154/EU, 9 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, 19 kohta.

      (45)  Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 55 kohta, 21.4.2009.

      (46)  Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 22 kohta, 24.11.2005.

      (47)  Komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 12 kohta, 21.10.2002.

      (48)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 150–151.

      (49)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6–7), 29.1.2015.

      (50)  Norjan posti määrittelee tavaroiden kylmäkuljetukset tavaroiden kuljettamiseksi tietyssä lämpötilassa (eli kylmässä) tarkoitukseen varustetuilla erityisajoneuvoilla, erityishinnoilla ja käyttäen erityisreittejä (Norjan postin pyyntö, s. 29). Norjan postin määritelmän mukaan irtotavarakuljetuksissa kuljetetaan pakkaamattomia tavaroita, useimmiten nestettä, kaasua tai rakeita, jotka eivät sovellu muiden tavaroiden (kuten soran, maan, lannoitteiden, öljyn ja kaasun) kanssa kuljetettavaksi, ja jotka edellyttävät erityisajoneuvoja, kuten erityisvarustettuja kuljetussäiliöitä tai avoimia kuorma-autoja/perävaunuja (Norjan postin 13. toukokuuta 2015 päivätty kirje (asiakirja nro 757562)).

      (51)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23 ja 26.

      (52)  Komission päätös IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 10 kohta, 1.7.1999; komission päätös IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 10 kohta, 8.7.1999; komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 10 kohta, 21.10.2002; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 159–164 kohta, 30.1.2013.

      (53)  Komission päätös COMP/M.1794, Deutsche Post/Air Express International, 8 kohta, 7.2.2000; ja komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 108–110 kohta, 21.4.2009.

      (54)  Komission päätös 2007/564/EY, 20 kohta.

      (55)  Komission päätös IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 11–13 kohta, 8.7.1999. Ks. myös komission päätös COMP/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, 11 kohta, viimeinen virke, 1.7.1999.

      (56)  Lisäksi komission mukaan maitse tapahtuva rahdinhuolinta voidaan jakaa rautateitse ja maanteitse tapahtuvaan huolintaan. Ks. komission päätös COMP/M.1794, Deutsche Post/Air Express International, 8–11 kohta, 7.2.2000; ja komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 108–110 kohta, 21.4.2009.

      (57)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 166 ja 168.

      (58)  Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 7), 29.1.2015.

      (59)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23.

      (60)  Ks. Norjan postin pyyntö, s. 183–195.

      (61)  Katso alaviite 58.


title: Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2016/457, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2016, Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta (EKP/2016/5)

text:
               30.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 79/41

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS (EU) 2016/457,
   annettu 16 päivänä maaliskuuta 2016,
   Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta (EKP/2016/5)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan, 12.1 artiklan, 18 artiklan sekä 34.1 artiklan toisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon eurojärjestelmän rahapolitiikan kehyksen täytäntöönpanosta 19 päivänä joulukuuta 2014 annetut Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EU) 2015/510 (yleisasiakirjasuuntaviivat) (EKP/2014/60) (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 4 kohdan, neljännen osan I, II, IV, V, VI ja VIII osaston sekä kuudennen osan,
   ottaa huomioon eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta 9 päivänä heinäkuuta 2014 annetut suuntaviivat EKP/2014/31 (2) ja erityisesti niiden 1 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 18.1 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro, voivat tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa ja että luottoa annettaessa vakuuksien on oltava riittävät. Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien vakuuskelpoisuuden määrittämistä eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa koskevat yleiset kriteerit ja luottokelpoisuuden alarajaa koskevat vaatimukset täsmennetään suuntaviivoissa (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) ja erityisesti niiden 59 artiklassa ja neljännen osan II osastossa.

               (2)

               Suuntaviivojen (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) 1 artiklan 4 kohdan mukaan EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä keinoja, välineitä, vaatimuksia, kriteerejä ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan. Suuntaviivojen (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) 59 artiklan 6 kohdan mukaan eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden ratkaista minkä tahansa merkitykselliseksi katsomansa tiedon perusteella, täyttävätkö liikkeeseenlasku, liikkeeseenlaskija, velallinen tai takaaja eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset, varmistaakseen, että eurojärjestelmän oikeudet on riittävästi turvattu.

               (3)

               Poiketen eurojärjestelmän jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevista luottokelpoisuusvaatimuksista suuntaviivojen EKP/2014/31 8 artiklan mukaan eurojärjestelmän määrittämää luottokelpoisuuden alarajaa ei sovelleta jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskijana tai täysimääräisenä takaajana on Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelman kohteena oleva euroalueeseen kuuluva jäsenvaltio, paitsi jos EKP:n neuvosto päättää, että kyseessä oleva jäsenvaltio ei noudata rahoitustuen ja/tai makrotaloudellisen ohjelman ehdollisuutta.

               (4)

               Päätöksessä EKP/2013/13 (3) säädettiin poikkeuksellisena toimenpiteenä eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajan väliaikaisesta soveltamatta jättämisestä Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin. Kun Kyproksen tasavalta oli vienyt päätökseen velanhoito-ohjelman ja kun oli saatu vahvistus sille, että Kyproksen tasavalta noudatti sitoumuksensa mukaisesti talouden sopeutusohjelman ehdollisuutta, päätöksessä EKP/2013/22 (4) palautettiin ennalleen Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa edellyttäen, että niihin sovelletaan erityistä markkina-arvon aliarvostusta ja että Kyproksen tasavalta katsotaan euroalueen jäsenvaltioksi, joka noudattaa Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa.

               (5)

               Tällä hetkellä suuntaviivojen EKP/2014/31 1 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kyseisten suuntaviivojen 8 artiklaa sovellettaessa Kyproksen tasavaltaa pidetään euroalueeseen kuuluvana jäsenvaltiona, joka noudattaa Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa. Lisäksi mainittujen suuntaviivojen 8 artiklan 3 kohdassa säädetään, että Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin sovelletaan samojen suuntaviivojen liitteessä II vahvistettuja erityisiä aliarvostusprosentteja.

               (6)

               Kyproksen tasavallan pyynnöstä Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelman soveltaminen lopetettiin 7 päivänä maaliskuuta 2016 alkavin vaikutuksin (5). Euroopan vakausmekanismin, Kyproksen tasavallan ja Central Bank of Cyprusin välisen rahoitustukijärjestelysopimuksen (6) 1 artiklan mukaan EVM-ohjelman päättymispäivä on 31 päivä maaliskuuta 2016. Tämän vuoksi Kyproksen tasavaltaa ei 1 päivästä huhtikuuta 2016 lukien voida enää pitää jäsenvaltiona, joka noudattaa Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa. Kyseisestä päivästä lukien edellytykset Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin sovellettavan eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajan väliaikaiselle soveltamatta jättämiselle eivät suuntaviivojen EKP/2014/31 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla enää täyty.

               (7)

               Näin ollen EKP:n neuvoston on päättänyt, että 1 päivästä huhtikuuta 2016 eurojärjestelmän yleisiä kriteerejä ja luottokelpoisuuden alarajaa sovelletaan Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin ja että tällaisiin velkainstrumentteihin sovelletaan Euroopan keskuspankin suuntaviivoissa (EU) 2016/65 (EKP/2015/35) (7) vahvistettua yleistä markkina-arvon aliarvostusta,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus
   1.   Sovellettaessa suuntaviivojen EKP/2014/31 8 artiklaa Kyproksen tasavaltaa ei enää pidetä euroalueeseen kuuluvana jäsenvaltiona, joka noudattaa Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa.
   2.   Suuntaviivoissa (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) ja erityisesti niiden 59 artiklassa ja neljännen osan II osastossa vahvistettuja eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajaa koskevia vähimmäisvaatimuksia sovelletaan Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin.
   3.   Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin velkainstrumentteihin ei enää sovelleta suuntaviivojen EKP/2014/31 liitteessä II vahvistettuja erityisiä aliarvostusprosentteja.
   4.   Jos tämä päätös ja suuntaviivojen (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) sekä suuntaviivojen EKP/2014/31 säännökset, sellaisina kuin niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro, ovat panneet ne täytäntöön kansallisella tasolla, poikkeavat toisistaan, sovelletaan tätä päätöstä.
   2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2016.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 16 päivänä maaliskuuta 2016.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 91, 2.4.2015, s. 3.

      (2)  EUVL L 240, 13.8.2014, s. 28.

      (3)  Päätös EKP/2013/13, annettu 2 päivänä toukokuuta 2013, Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä (EUVL L 133, 17.5.2013, s. 26).

      (4)  Päätös EKP/2013/22, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2013, Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä (EUVL L 195, 18.7.2013, s. 27).

      (5)  Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtajan Cristine Lagarden Kyprosta koskeva lausuma 7.3.2016, lehdistötiedote nro 16/94.

      (6)  Saatavissa EVM:n verkkosivuilla osoitteessa www.esm.europa.eu

      (7)  Euroopan keskuspankin suuntaviivat (EU) 2016/65, annettu 18 päivänä marraskuuta 2015, eurojärjestelmän rahapolitiikan kehyksen täytäntöönpanossa sovellettavasta markkina-arvon aliarvostuksesta (EKP/2015/35) (EUVL L 14, 21.1.2016, s. 30).


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/298, annettu 29 päivänä helmikuuta 2016, AKT–EU-suurlähettiläskomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta yritystoiminnan kehittämiskeskuksen (YKK) varainhoitosääntöjä koskevien poikkeusten hyväksymiseen

text:
               3.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 57/4

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/298,
   annettu 29 päivänä helmikuuta 2016,
   AKT–EU-suurlähettiläskomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta yritystoiminnan kehittämiskeskuksen (YKK) varainhoitosääntöjä koskevien poikkeusten hyväksymiseen
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (1) liitteen III ja erityisesti sen 2 artiklan 6 kohdan,
   ottaa huomioon yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä 17 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätöksen N:o 5/2004 (2),
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               AKT–EU-ministerineuvosto sopi Kenian Nairobissa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2014 pidetyn 39. istuntonsa yhteisessä julkilausumassa, että toteutetaan yritystoiminnan kehittämiskeskuksen, jäljempänä ’YKK’, hallittu sulkeminen ja muutetaan Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, liitettä III sekä siirretään tätä varten AKT–EU-suurlähettiläskomitealle toimivalta viedä asiaa eteenpäin, jotta voidaan tehdä tarvittavat päätökset.

               (2)

               AKT–EU-suurlähettiläskomitea muistuttaa päätöksessään N:o 4/2014 (3), että YKK:n sulkemisessa on noudatettava AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteessä III vahvistettua YKK:n valvontaviranomaisten toimivaltaa ja AKT–EU-ministerineuvoston yhteisessä julkilausumassaan vahvistamia ehtoja.

               (3)

               AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen III mukaan AKT–EU-suurlähettiläskomitea valvoo YKK:n yleisstrategiaa ja sen hallintoneuvoston työskentelyä.

               (4)

               AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen III mukaan YKK:n hallintoneuvosto vahvistaa varainhoito-, henkilöstö- ja toimintasäännöt.

               (5)

               YKK:n hallintoneuvoston AKT–EU-suurlähettiläskomitealle 19 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä esittämässä pyynnössä selitetään, että osana YKK:n sulkemista YKK:n hallintoneuvosto haluaa poiketa yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä 17 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätöksen N:o 5/2004, jäljempänä ’YKK:n varainhoitosäännöt’, 27 artiklan 1 ja 5 kohdasta sekä hakee tälle ennakkohyväksyntää valvontaviranomaisilta.

               (6)

               Muutokset YKK:n varainhoitosääntöihin ja YKK:n henkilöstösääntöihin (4) tai poikkeukset niistä edellyttävät joustavaa menettelyä YKK:n hallitusta sulkemisesta aiheutuvista mahdollisista tarpeista riippuen.

               (7)

               Vaatimuksia, jotka koskevat tilintarkastusyrityksen valitsemista kolmen vuoden kaudeksi YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja vaatimusta, jonka mukaan tämän yrityksen on laadittava vuosittain sääntömääräinen tilintarkastuskertomus varainhoitosääntöjen 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti, on mukautettava, jotta varmistetaan tehokkaampi menettely keskusta suljettaessa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   1.   AKT–EU-suurlähettiläskomiteassa esitettävä unionin kanta YKK:n varainhoitosääntöjä koskevien poikkeusten hyväksymiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn luonnokseen AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätökseksi.
   2.   Unionin edustajat AKT–EU-suurlähettiläskomiteassa voivat hyväksyä pieniä muutoksia päätösluonnokseen ilman uutta neuvoston päätöstä.
   2 artikla
   AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen, kun se on annettu.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä helmikuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H.G.J. KAMP

      (1)  Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitettu sopimus (EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).

      (2)  EUVL L 70, 9.3.2006, s. 52.

      (3)  AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätös N:o 4/2014, annettu 23 päivänä lokakuuta 2014, yritystoiminnan kehittämiskeskuksen (YKK) hallintoneuvostolle annettavasta valtuutuksesta (EUVL L 330, 15.11.2014, s. 61).

      (4)  AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätös N:o 9/2005, tehty 27 päivänä heinäkuuta 2005, yritystoiminnan kehittämiskeskuksen (YKK) henkilöstösäännöistä (EUVL L 348, 30.12.2005, s. 54).

      LUONNOS
      AKT–EU-SUURLÄHETTILÄSKOMITEAN PÄÄTÖS,
      annettu … päivänä … kuuta …,
      yritystoiminnan kehittämiskeskuksen (YKK) varainhoitosääntöjä koskevien poikkeusten hyväksymisestä
      AKT–EU-SUURLÄHETTILÄSKOMITEA, joka
      ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (1) liitteen III ja erityisesti sen 2 artiklan 6 kohdan,
      ottaa huomioon yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä 17 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätöksen N:o 5/2004 (2),
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, liitteen III mukaan AKT–EU-suurlähettiläskomitea valvoo YKK:n yleisstrategiaa ja sen hallintoneuvoston työskentelyä.

                  (2)

                  AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen III mukaan YKK:n hallintoneuvosto vahvistaa varainhoito-, henkilöstö- ja toimintasäännöt.

                  (3)

                  AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätöksellä N:o 8/2005 (3) hyväksytyissä yritysten kehittämiskeskuksen perussäännöissä ja työjärjestyksessä, jäljempänä ’YKK:n perussäännöt’, ja AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätöksessä N:o 5/2004 (4), jäljempänä ’YKK:n varainhoitosäännöt’, varmistetaan, että AKT–EU-suurlähettiläskomitea huolehtii tiedottamisesta ja valvonnasta.

                  (4)

                  AKT–EU-ministerineuvosto sopi Nairobissa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2014 pidetyn 39. istuntonsa yhteisessä julkilausumassa, että toteutetaan YKK:n hallittu sulkeminen ja muutetaan AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitettä III sekä siirretään tätä varten AKT–EU-suurlähettiläskomitealle toimivalta viedä asiaa eteenpäin, jotta voidaan tehdä tarvittavat päätökset.

                  (5)

                  AKT–EU-suurlähettiläskomitea muistuttaa päätöksessään N:o 4/2014 (5), että YKK:n sulkemisessa on noudatettava AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteessä III vahvistettua YKK:n valvontaviranomaisten toimivaltaa ja AKT–EU-ministerineuvoston yhteisessä julkilausumassaan vahvistamia ehtoja.

                  (6)

                  YKK:n hallintoneuvoston AKT–EU-suurlähettiläskomitealle 19 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä esittämässä pyynnössä selitetään, että osana YKK:n sulkemista YKK:n hallintoneuvosto haluaa poiketa YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 1 ja 5 kohdasta sekä hakee tälle ennakkohyväksyntää valvontaviranomaisilta.

                  (7)

                  Muutokset YKK:n varainhoitosääntöihin ja YKK:n henkilöstösääntöihin (6) tai poikkeukset niistä edellyttävät joustavaa menettelyä YKK:n hallitusta sulkemisesta mahdollisesti aiheutuvista tarpeista riippuen.

                  (8)

                  Vaatimuksia, jotka koskevat tilintarkastusyrityksen valitsemista kolmen vuoden kaudeksi YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja vaatimusta, jonka mukaan tämän yrityksen on laadittava vuosittain sääntömääräinen tilintarkastuskertomus varainhoitosääntöjen 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti, on mukautettava, jotta varmistetaan tehokkaampi menettely keskusta suljettaessa,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      1.   AKT–EU-suurlähettiläskomitea antaa välittömin oikeusvaikutuksin myönteisen lausunnon YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 1 ja 5 kohtaa koskevasta poikkeuksesta.
      2.   Poiketen siitä, mitä YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 1 kohdassa säädetään, YKK voi valita tilintarkastusyrityksen neljän vuoden kaudeksi varainhoitovuosille 2013–2016. Tilintarkastusyritys on valittava YKK:n varainhoitosääntöjen hankintamenettelyjen mukaisesti.
      Poiketen siitä, mitä YKK:n varainhoitosääntöjen 27 artiklan 5 kohdassa säädetään, monivuotinen tilintarkastus käynnistetään vuosista, joita ei ole vielä tarkastettu, ja YKK:n hallintoneuvostolle esitetään yksi ainoa loppukertomus.
      2 artikla
      AKT–EU-suurlähettiläskomitea valtuuttaa YKK:n hallintoneuvoston tekemään poikkeuksen YKK:n varainhoitosäännöistä ja YKK:n henkilöstösäännöistä ja/tai muuttamaan niitä YKK:n hallitusta sulkemisesta mahdollisesti aiheutuvista tarpeista riippuen. YKK:n hallintoneuvoston on välittömästi ilmoitettava AKT–EU-suurlähettiläskomitealle päätöksistä, jotka koskevat poikkeuksen tekemistä YKK:n säännöistä ja/tai niiden muuttamista.
      3 artikla
      Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

         Tehty

               AKT–EU-suurlähettiläskomitean puolesta

               Puheenjohtaja

         (1)  Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitettu sopimus (EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).

         (2)  EUVL L 70, 9.3.2006, s. 52.

         (3)  EUVL L 66, 8.3.2006, s. 16.

         (4)  AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätös N:o 5/2004, tehty 17 päivänä joulukuuta 2004, yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä (EUVL L 70, 9.3.2006, s. 52).

         (5)  EUVL L 330, 15.11.2014, s. 61.

         (6)  EUVL L 348, 30.12.2005, s. 54.


title: 2005/512/EY: Neuvoston päätös, tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005, Euroopan keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta De Nederlandsche Bankin ulkopuolisen tilintarkastajan osalta

text:
               19.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 187/20

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005,
   Euroopan keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta De Nederlandsche Bankin ulkopuolisen tilintarkastajan osalta
   (2005/512/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin neuvostolle De Nederlandsche Bankin ulkopuolisesta tilintarkastajasta 20 päivänä toukokuuta 2005 annetun Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2005/9 (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien riippumattomien ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               De Nederlandsche Bankin (jäljempänä ’DNB’) nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi on päättynyt, eikä sitä aiota uusia. Tätä varten on tarpeen nimittää uusi ulkopuolinen tilintarkastaja tilivuoden 2005 alusta.

               (3)

               DNB on valinnut rekisteröidyn tilintarkastajan ja PricewaterhouseCoopers BV:n hallituksen puheenjohtajan Josephus Andreas Nijhuisin uudeksi ulkopuoliseksi tilintarkastajakseen, ja hän toimii tässä tehtävässä omissa nimissään. EKP katsoo, että valittu tilintarkastaja täyttää nimitykselle asetetut tarpeelliset vaatimukset.

               (4)

               EKP:n neuvosto on suositellut, että ulkopuolisen tilintarkastajan toimikausi olisi pituudeltaan määrittelemätön, kuitenkin niin, että toimikausi on vahvistettava vuosittain.

               (5)

               On aiheellista noudattaa EKP:n neuvoston suositusta ja muuttaa päätös 1999/70/EY (2) vastaavasti,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 1999/70/EY 1 artiklan 8 kohta seuraavasti:

      ”8.   Josephus Andreas Nijhuis, rekisteröity tilintarkastaja ja PricewaterhouseCoopers BV:n hallituksen puheenjohtaja, hyväksytään De Nederlandsche Bankin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilivuodesta 2005 alkaen siten, että hän toimii omissa nimissään ja että hänen toimikautensa on pituudeltaan määrittelemätön mutta on vahvistettava uudestaan vuosittain.”

   2 artikla
   Tämä päätös ilmoitetaan Euroopan keskuspankille.
   3 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. BROWN

      (1)  EUVL C 151, 22.6.2005, s. 29.

      (2)  EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2005/377/EY (EUVL L 125, 18.5.2005, s. 8).


title: 2010/131/: Neuvoston päätös, annettu 25 päivänä helmikuuta 2010 , sisäisen turvallisuuden operatiivisen yhteistyön pysyvän komitean perustamisesta

text:
               3.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 52/50

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 25 päivänä helmikuuta 2010,
   sisäisen turvallisuuden operatiivisen yhteistyön pysyvän komitean perustamisesta
   (2010/131/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 240 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 71 artiklassa määrätään, että neuvoston yhteyteen perustetaan pysyvä komitea varmistamaan unionin sisällä toteutettavan operatiivisen yhteistyön edistäminen ja tehostaminen sisäiseen turvallisuuteen kuuluvissa asioissa.

               (2)

               Sen vuoksi on aiheellista tehdä päätös tällaisen komitean perustamisesta ja määritellä sen tehtävät,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Perustetaan neuvoston yhteyteen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 71 artiklassa tarkoitettu sisäisen turvallisuuden operatiivisen yhteistyön pysyvä komitea, jäljempänä ”pysyvä komitea”.
   2 artikla
   Pysyvä komitea helpottaa, edistää ja tehostaa sisäisen turvallisuuden alalla toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten operatiivisten toimien yhteensovittamista.
   3 artikla
   1.   Pysyvä komitea helpottaa ja varmistaa perussopimuksen kolmannen osan V osaston mukaista tehokasta operatiivista yhteistyötä ja yhteensovittamista mukaan lukien poliisi- ja tulliyhteistyöhön kuuluvilla aloilla sekä ulkorajojen valvonnasta ja suojelusta vastuussa olevien viranomaisten kesken, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklassa tarkoitettujen elinten toimeksiantoja. Lisäksi se käsittelee tarvittaessa sisäisen turvallisuuden alan operatiivisen yhteistyön kannalta merkityksellistä oikeudellista yhteistyötä rikosoikeuden alalla.
   2.   Pysyvä komitea arvioi myös operatiivisen yhteistyön yleistä suuntaa ja tehokkuutta; se osoittaa mahdolliset puutteet tai epäonnistumiset sekä antaa asianmukaisia konkreettisia suosituksia niiden korjaamiseksi.
   3.   Pysyvä komitea avustaa neuvostoa perussopimuksen 222 artiklan määräysten mukaisesti.
   4 artikla
   1.   Pysyvä komitea ei osallistu operaatioiden toteuttamiseen, joka pysyy edelleen jäsenvaltioiden tehtävänä.
   2.   Pysyvä komitea ei osallistu säädösten valmisteluun.
   5 artikla
   1.   Eurojustin, Europolin, Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) ja muiden asiaankuuluvien elinten edustajia pyydetään tarvittaessa osallistumaan tarkkailijoina pysyvän komitean kokouksiin.
   2.   Pysyvä komitea edistää näiden elinten toiminnan johdonmukaisuuden varmistamista.
   6 artikla
   1.   Pysyvä komitea toimittaa säännöllisesti neuvostolle toimintakertomuksen.
   2.   Neuvosto tiedottaa Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille pysyvän komitean työskentelystä.
   7 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.
   Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2010.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. PÉREZ RUBALCABA


title: 2010/496/EU, Euratom: Euroopan parlamentin päätös, tehty 5 päivänä toukokuuta 2010 , vastuuvapauden myöntämisestä kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/33

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   tehty 5 päivänä toukokuuta 2010,
   vastuuvapauden myöntämisestä kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008
   (2010/496/EU, Euratom)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2008 (1),
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008 – Nide I (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   ottaa huomioon kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2008,
   ottaa huomioon komission vuotuisen kertomuksen Euroopan parlamentille varainhoitovuotta 2007 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (KOM(2009) 526) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1427),
   ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteenveto komission hallintosaavutuksista vuonna 2008” (KOM(2009) 256),
   ottaa huomioon komission vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2008 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (KOM(2009) 419) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2009) 1102),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2008 sekä viraston vastaukset (3),
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (4),
   ottaa huomioon 16. joulukuuta 2008 julkaistun komission tiedonannon ”Tavoitteena yhteisymmärrys hyväksyttävän virheriskin käsitteestä” (KOM(2008) 866) sekä tiedonannon liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2008) 3054),
   ottaa huomioon neuvoston 16. helmikuuta 2010 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2008 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä toimeenpanovirastoille (5828/2010 – C7-0055/2010),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317, 318 ja 319 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 179 a ja 180 b artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen 55, 145, 146 ja 147 artiklan,
   ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (6) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 mukaisesta toimeenpanovirastojen varainhoitoa koskevasta malliasetuksesta 21. syyskuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1653/2004 (7) ja erityisesti sen 66 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan,
   ottaa huomioon energia-alalla toteutettavaa yhteisön toimintaa hallinnoivan toimeenpanevan ”Älykkään energiahuollon viraston” perustamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 mukaisesti tehdyn komission päätöksen 2004/20/EY (8),
   ottaa huomioon päätöksen 2004/20/EY muuttamisesta ”Älykkään energiahuollon viraston” muuttamiseksi ”Kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanovirastoksi”31. toukokuuta 2007 tehdyn komission päätöksen 2007/372/EY (9),
   ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia koskee (A7-0099/2010),

               A.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaan komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa omalla vastuullaan ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti,

               1.

               myöntää kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008;

               2.

               esittää huomautuksensa päätöslauselmassa, joka on erottamaton osa päätöksiä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen sekä päätöksen vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008, pääluokka III – Komissio, ja näihin päätöksiin erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL L 71, 14.3.2008.

      (2)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  EUVL C 304, 15.12.2009, s. 77.

      (4)  EUVL C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (7)  EUVL L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (8)  EUVL L 5, 9.1.2004, s. 85.

      (9)  EUVL L 140, 1.6.2007, s. 52.