title: Neuvoston päätös (EU) 2018/538, annettu 7 päivänä joulukuuta 2017, Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406 muutoksen 1 allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

text:
               6.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 90/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/538,
   annettu 7 päivänä joulukuuta 2017,
   Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406 muutoksen 1 allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 ja 7 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio on neuvotellut unionin puolesta muutoksen Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin väliseen yhteistyöpöytäkirjaan NAT-I-9406 (1), jäljempänä ’yhteistyöpöytäkirja NAT-I-9406’, luvan antamisesta komissiolle aloittaa neuvottelut 8 päivänä toukokuuta 2017 annetun neuvoston päätöksen mukaisesti.

               (2)

               Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406 muutos 1, jäljempänä ’muutos 1’, parafoitiin 28 päivänä heinäkuuta 2017.

               (3)

               Muutos 1 olisi allekirjoitettava unionin puolesta sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

               (4)

               Muutosta 1, mukaan lukien sen lisäasiakirja, olisi sovellettava muutoksen 1 II artiklan A kohdan mukaisesti väliaikaisesti, kunnes sen voimaantuloa varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.

               (5)

               On tarpeen säätää menettelytavoista unionin osallistumiseksi Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välillä ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamisesta, siviili-ilmailun tutkimuksesta ja kehittämisestä sekä maailmanlaajuisesta yhteentoimivuudesta tehdyn yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A, jäljempänä ’yhteistyöpöytäkirja NAT-I-9406A’, josta määrätään muutoksen 1 lisäyksessä ja joka korvaa yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406, toimeenpanevaan hallinnointiin,

               (6)

               Neuvosto voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 7 kohdan nojalla valtuuttaa komission hyväksymään muutoksia yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A liitteisiin ja kyseisten liitteiden lisäyksiin sekä valtuuttaa uusien liitteiden ja lisäysten hyväksymisen sillä varauksella, että neuvoston nimeämää erityiskomiteaa kuullaan ennakolta ja ajoissa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Annetaan lupa allekirjoittaa Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406 muutos 1 unionin puolesta sillä varauksella, että mainitun muutoksen tekeminen saatetaan päätökseen.
   Muutoksen 1 teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa muutos 1 unionin puolesta.
   3 artikla
   Muutosta 1, mukaan lukien sen lisäasiakirja, sovelletaan muutoksen 1 II artiklan A kohdan mukaisesti sen voimaantuloa varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamiseen asti väliaikaisesti sen allekirjoittamisesta lukien (2).
   4 artikla
   Neuvoston nimittämää erityiskomiteaa kuultuaan komissio vahvistaa unionin puolesta otettavat kannat yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A III artiklassa tarkoitettuun yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A ja sen liitteiden toimeenpanevaan hallinnointiin seuraavien osalta:

               a)

               yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A uusien liitteiden ja yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A liitteiden lisäysten hyväksyminen; ja

               b)

               yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A liitteisiin ja kyseisten liitteiden lisäyksiin tehtävien muutosten hyväksyminen.

         5 artikla
   Komissio voi toteuttaa aiheellisia toimia yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A III, IV, V, VII ja VIII artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän päätöksen 4 artiklan soveltamista.
   6 artikla
   Komissio edustaa unionia yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A XI artiklan mukaisissa neuvotteluissa.
   7 artikla
   Komissio antaa neuvostolle säännöllisesti tietoja yhteistyöpöytäkirjan NAT-I-9406A täytäntöönpanon edistymisestä.
   8 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. ANVELT

      (1)  Yhteistyöpöytäkirja NAT-I-9406 Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välillä (EUVL L 89, 5.4.2011, s. 3).

      (2)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee muutoksen 1 allekirjoituspäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/539, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2018, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta turvaavia toimenpiteitä koskevan Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä

text:
               6.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 90/36

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/539,
   annettu 20 päivänä maaliskuuta 2018,
   vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta turvaavia toimenpiteitä koskevan Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston päätöksen (EU) 2017/1792 (2) mukaisesti vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta turvaavia toimenpiteitä koskeva Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 22 päivänä syyskuuta 2017 sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (2)

               Sopimuksen tekeminen parantaa sääntelyvarmuutta unionissa ja Amerikan yhdysvalloissa toimivien vakuutuksenantajien ja jälleenvakuuttajien kannalta vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan sääntelykehyksiä sovellettaessa, ja se parantaa myös vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien suojaa valvontaviranomaisten välisen tietojen vaihtoa koskevan yhteistyön kautta.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta turvaavia toimenpiteitä koskeva Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälinen sopimus unionin puolesta (3).
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja antaa unionin puolesta sopimuksen 8 artiklassa määrätyn ilmoituksen (4).
   3 artikla
   Komissio edustaa unionia sopimuksen 7 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa neuvoston finanssipalvelutyöryhmää kuultuaan sekä antaa tarvittaessa ja vähintään kerran vuodessa kyseiselle työryhmälle tietoja sopimuksen täytäntöönpanon edistymisestä.
   4 artikla
   Unionin puolesta esitettävät kannat vahvistetaan perussopimusten mukaisesti eli neuvoston toimesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti.
   5 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2018.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Hyväksyntä annettu 1 päivänä maaliskuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Neuvoston päätös (EU) 2017/1792, annettu 29 päivänä toukokuuta 2017, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta turvaavia toimenpiteitä koskevan Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälisen sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta (EUVL L 258, 6.10.2017, s. 1).

      (3)  Sopimus on julkaistu virallisessa lehdessä EUVL L 258, 6.10.2017, s. 4 yhdessä sen allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista koskevan päätöksen kanssa.

      (4)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2018/547, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2018, omia varoja koskevia delegoituja päätöksiä tekevien yksikönpäälliköiden nimittämisestä (EKP/2018/11)

text:
               6.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 90/110

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS (EU) 2018/547,
   annettu 27 päivänä maaliskuuta 2018,
   omia varoja koskevia delegoituja päätöksiä tekevien yksikönpäälliköiden nimittämisestä (EKP/2018/11)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN JOHTOKUNTA, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 11.6 artiklan,
   ottaa huomioon valvontatehtäviä koskevien säädösten päätöksentekovaltuuksien siirtämistä koskevista yleisistä säännöistä 16 päivänä marraskuuta 2016 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen (EU) 2017/933 (EKP/2016/40) (1) ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklan,
   ottaa huomioon omia varoja koskeviin päätöksiin liittyvästä toimivallan delegoinnista 15 päivänä maaliskuuta 2018 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen (EU) 2018/546 (EKP/2018/10) (2) ja erityisesti sen 2 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankin työjärjestyksen hyväksymisestä 19 päivänä helmikuuta 2004 tehdyn päätöksen EKP/2004/2 (3) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               EKP:n on tehtävä huomattavan paljon päätöksiä valvontatehtäviään hoitaessaan. Tästä syystä on otettu käyttöön menettely erityisten delegoitujen päätösten tekemiseksi.

               (2)

               Delegointipäätös on voimassa, kun johtokunta on nimittänyt yhden tai useamman yksikönpäällikön tekemään päätöksiä delegointipäätöksen nojalla.

               (3)

               Nimittäessään yksikönpäälliköitä johtokunta ottaa huomioon delegointipäätöksen tärkeyden sekä sen, kuinka monelle adressaatille delegoituja päätöksiä tullaan lähettämään.

               (4)

               Valvontaelimen puheenjohtajalta on pyydetty lausuntoa siitä, mille yksikönpäälliköille omia varoja koskevien päätösten tekemiseen liittyvä toimivalta tulisi delegoida,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Omia varoja koskevat delegoidut päätökset
   Päätöksen (EU) 2018/546 (EKP/2018/10) 2 artiklan mukaiset delegoidut päätökset tekee nimitetty yksikönpäällikkö seuraavasti:

               a)

               Mikrovalvonnan pääosaston I johtaja, jos mikrovalvonnan pääosasto I valvoo kyseistä valvottavaa yhteisöä tai ryhmittymää;

               b)

               Mikrovalvonnan pääosaston II johtaja, jos mikrovalvonnan pääosasto II valvoo kyseistä valvottavaa yhteisöä tai ryhmittymää; tai

               c)

               asianomainen pääosaston varajohtaja, jos pääosaston johtaja on estynyt.

         2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 27 päivänä maaliskuuta 2018.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 141, 1.6.2017, s. 14.

      (2)  Katso tämän virallisen lehden sivu 105

      (3)  EUVL L 80, 18.3.2004, s. 33.


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2018/900, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2018, Myanmariin/Burmaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/184/YUTP muuttamisesta

text:
               25.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               LI 160/9

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2018/900,
   annettu 25 päivänä kesäkuuta 2018,
   Myanmariin/Burmaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/184/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä huhtikuuta 2013 päätöksen 2013/184/YUTP (1) Myanmariin/Burmaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä helmikuuta 2018 päätelmät, joissa se tuomitsee laaja-alaiset ja järjestelmälliset vakavat ihmisoikeusloukkaukset, joihin Myanmarin/Burman asevoimat ja turvallisuusjoukot syyllistyvät jatkuvasti. Päätelmissä kehotettiin tekemään ehdotuksia rajoittavista toimenpiteistä, jotka on kohdennettu Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) korkea-arvoisiin upseereihin.

               (3)

               Neuvosto hyväksyi 26 päivänä huhtikuuta 2018 päätöksen (YUTP) 2018/655 (2), jossa säädetään oikeudellisista puitteista rajoittaville toimenpiteille, jotka kohdennetaan tiettyihin Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) ja rajapoliisin luonnollisiin henkilöihin; kyseiset henkilöt ovat vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista, hädänalaiselle siviiliväestölle tarkoitetun humanitaarisen avun toimituksen estämisestä ja väitettyjä vakavia ihmisoikeusloukkauksia tai -rikkomuksia koskevan riippumattoman tutkinnan tekemisen estämisestä.

               (4)

               Ottaen huomioon Myanmarin/Burman tilanteen ja vastuun ihmisoikeusloukkauksista, joihin osa Myanmarin asevoimista (Tatmadaw) ja rajapoliisista on syyllistynyt, seitsemän henkilöä olisi lisättävä päätöksen 2013/184/YUTP liitteessä olevaan luetteloon luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä.

               (5)

               Päätöksen 2013/184/YUTP liite olisi muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätöksen 2013/184/YUTP liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2018.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         F. MOGHERINI

      (1)  Neuvoston päätös 2013/184/YUTP, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013, Myanmariin/Burmaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2010/232/YUTP kumoamisesta (EUVL L 111, 23.4.2013, s. 75).

      (2)  Neuvoston päätös (YUTP) 2018/655, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2018, Myanmariin/Burmaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/184/YUTP muuttamisesta (EUVL L 108, 27.4.2018, s. 29).

      LIITE
      Lisätään seuraavat henkilöt päätöksen 2013/184/YUTP liitteessä olevaan luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon:

                     ”Nimi

                     Tunnistustiedot

                     Perusteet

                     Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                     1.

                     Aung Kyaw Zaw

                     Syntymäaika: 20.8.1961
                     Passin numero: DM000826
                     Myöntämispäivä: 22.11.2011
                     Voimassaolon päättymispäivä: 21.11.2021
                     Kansallinen henkilötunnus: BC 17444

                     Kenraaliluutnantti Aung Kyaw Zaw oli Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) erikoisoperaatiotoimisto 3:n komentaja elokuusta 2015 vuoden 2017 loppuun. Erikoisoperaatiotoimisto 3 valvoi läntistä komentoaluetta ja tässä yhteydessä kenraaliluutnantti Aung Kyaw Zaw on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita läntinen komentoalue kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa kyseisen ajanjakson aikana. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset, seksuaalinen väkivalta ja rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     2.

                     Maung Maung Soe

                     Syntymäaika: Maaliskuu 1964
                     Kansallinen henkilötunnus: Tatmadaw Kyee 19571

                     Kenraalimajuri Maung Maung Soe oli Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) läntisen komentoalueen komentaja vuoden 2016 lokakuusta 10. marraskuuta 2017 asti ja valvoi sotilasoperaatioita Rakhinen osavaltiossa. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita läntinen komentoalue kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa kyseisen ajanjakson aikana. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset, seksuaalinen väkivalta ja rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     3.

                     Than Oo

                     Syntymäaika: 12.10.1973
                     Kansallinen henkilötunnus: BC 25723

                     Prikaatikenraali Than Oo on Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) 99. kevyen jalkaväkidivisioonan komentaja. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita 99. kevyt jalkaväkidivisioona kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa vuoden 2017 jälkipuoliskolla. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset, seksuaalinen väkivalta ja rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     4.

                     Aung Aung

                     Kansallinen henkilötunnus: BC 23750

                     Prikaatikenraali Aung Aung on Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) 33. kevyen jalkaväkidivisioonan komentaja. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita 33. kevyt jalkaväkidivisioona kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa vuoden 2017 jälkipuoliskolla. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset, seksuaalinen väkivalta ja rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     5.

                     Khin Maung Soe

                     Kenraalimajuri Khin Maung Soe on Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) 15. kevyen jalkaväkidivisioonan, jonka alaisuudessa 564. jalkaväkipataljoona toimii, komentaja. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita 15. kevyt jalkaväkidivisioona, erityisesti 564. jalkaväkipataljoona, kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa vuoden 2017 jälkipuoliskolla. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset, seksuaalinen väkivalta ja rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     6.

                     Thura San Lwin

                     Syntymäaika: 1957

                     Prikaatikenraali Thura San Lwin oli rajapoliisin komentaja lokakuusta 2016 lokakuun 2017 alkuun asti. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita rajapoliisi kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa kyseisen ajanjakson aikana. Niihin kuuluvat laittomat teloitukset sekä rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen.

                     25.6.2018

                     7.

                     Thant Zin Oo

                     Thant Zin Oo on turvallisuuspoliisin 8. pataljoonan komentaja. Tässä yhteydessä hän on vastuussa julmuuksista ja vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita turvallisuuspoliisin 8. pataljoona kohdisti rohingya-väestöön Rakhinen osavaltiossa vuoden 2017 jälkipuoliskolla. Näihin vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin kuuluvat laittomat teloitukset sekä rohingya-väestön talojen ja rakennusten järjestelmällinen polttaminen. Nämä ihmisoikeusloukkaukset toteutettiin yhdessä prikaatikenraali Aung Aungin johtamien Myanmarin asevoimien (Tatmadaw) 33. kevyen jalkaväkidivisioonan kanssa ja sitä suoraan tukien. Thant Zin Oo on näin ollen luetteloon merkittyä henkilöä prikaatikenraali Aung Aungia lähellä oleva henkilö.

                     25.6.2018”


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/1215, annettu 16 päivänä heinäkuuta 2018, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista

text:
                  5.9.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 224/4

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/1215,
         annettu 16 päivänä heinäkuuta 2018,
         jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
         ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
         on kuullut alueiden komiteaa,
         ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon (3),
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltiot pitävät työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat sitä koskevan toimintansa yhteen neuvostossa työnantajien ja työntekijöiden velvollisuuksiin liittyvät kansalliset käytännöt huomioon ottaen.

                     (2)

                     Unioni torjuu sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää ja edistää yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta ja sosiaalista suojelua sekä naisten ja miesten tasa-arvoa. Unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen liittyvät vaatimukset.

                     (3)

                     Unioni on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti kehittänyt ja pannut täytäntöön politiikan yhteensovittamisvälineitä finanssi-, makrotalous- ja rakennepolitiikan alalla. Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan nykyiset suuntaviivat yhdessä neuvoston suosituksessa (EU) 2015/1184 (4) vahvistettujen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa ovat osa näitä välineitä ja muodostavat yhdennetyt suuntaviivat Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanoa varten. Niiden tarkoituksena on ohjata jäsenvaltioita ja unionia politiikan täytäntöönpanossa ottaen huomioon jäsenvaltioiden keskinäinen riippuvuus. Tämän tuloksena saatavilla yhteensovitetuilla eurooppalaisilla ja kansallisilla politiikoilla ja uudistuksilla pyritään muodostamaan asianmukainen yleinen talous- ja sosiaalipolitiikan yhdistelmä, jonka avulla saadaan aikaan myönteisiä heijastusvaikutuksia.

                     (4)

                     Työllisyyspolitiikan suuntaviivat ovat johdonmukaiset vakaus- ja kasvusopimuksen, voimassa olevan unionin lainsäädännön ja unionin eri aloitteiden kanssa, mukaan lukien 22 päivänä huhtikuuta 2013 annettu neuvoston suositus nuorisotakuun perustamisesta (5), 15 päivänä helmikuuta 2016 annettu neuvoston suositus pitkäaikaistyöttömien integroitumisesta työmarkkinoille (6), 19 päivänä joulukuuta 2016 annettu neuvoston suositus taitojen parantamisesta (7) ja 15 päivänä maaliskuuta 2018 annettu neuvoston suositus laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisista puitteista (8).

                     (5)

                     Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso yhdistää nämä eri välineet talouden, julkisen talouden ja työllisyys- ja sosiaalipolitiikan monenvälisen yhdennetyn valvonnan kehykseen, ja sillä pyritään toteuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet, mukaan lukien ne, jotka koskevat työllisyyttä, koulutusta ja köyhyyden vähentämistä, sellaisina kuin ne on esitetty neuvoston päätöksessä 2010/707/EU (9). Eurooppalaista ohjausjaksoa, jonka avulla on edistetty toimintapoliittisia tavoitteita lisäämällä investointeja, jatkamalla rakenneuudistuksia ja varmistamalla finanssipolitiikan vastuullisuus, on jatkuvasti vahvistettu ja tehostettu vuodesta 2015 lähtien. Etenkin sen työllisyys- ja sosiaalista ulottuvuutta on lujitettu, ja vuoropuhelua jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa on syvennetty.

                     (6)

                     Unionin toipuminen talouskriisistä vahvistaa työmarkkinoiden myönteistä kehitystä, mutta jäsenvaltioiden taloudelliseen ja sosiaaliseen suorituskykyyn kohdistuu edelleen merkittäviä haasteita, ja jäsenvaltioiden välillä on eroja. Kriisi korosti jäsenvaltioiden talouksien ja työmarkkinoiden tiivistä keskinäistä riippuvuutta. Tämän hetken keskeisenä haasteena on varmistaa, että unioni siirtyy tilaan, jossa kasvu on älykästä, kestävää ja osallistavaa ja jossa luodaan työpaikkoja. Tämä edellyttää yhteensovitettuja, kunnianhimoisia ja tehokkaita toimia sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja unionin talouden ohjausjärjestelmää koskevien säännösten mukaisesti. Näissä politiikan toimissa yhdistetään tarjonta- ja kysyntäpuolen toimenpiteitä, ja niillä on määrä edistää investointeja, saada aikaan entistä vahvempi sitoutuminen asianmukaisesti jaksotettuihin rakenneuudistuksiin, joilla parannetaan tuottavuutta, kasvua, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja talouden sietokykyä stressitilanteissa, sekä harjoittaa vastuullista finanssipolitiikkaa, samalla kun otetaan huomioon niiden työllisyys- ja sosiaalipoliittiset vaikutukset.

                     (7)

                     Työmarkkinoiden uudistuksissa, kansalliset palkanmuodostusmekanismit mukaan lukien, olisi noudatettava työmarkkinavuoropuhelun kansallisia käytäntöjä sekä annettava tarvittava määrä poliittista liikkumavaraa sosioekonomisten kysymysten, kuten kilpailukyvyn parantamisen, työpaikkojen luomisen, elinikäisen oppimisen ja koulutuspolitiikan sekä reaalitulojen, laajaa pohdintaa varten.

                     (8)

                     Jäsenvaltioiden ja unionin olisi puututtava myös talous- ja finanssikriisin sosiaalisiin seurauksiin ja pyrittävä rakentamaan osallisuutta lisäävä yhteiskunta, jossa ihmiset pystyvät ennakoimaan ja hallitsemaan muutosta ja osallistumaan aktiivisesti yhteiskuntaan ja talouteen, kuten komission suosituksessa 2008/867/EY (10) todetaan. Epätasa-arvoon ja syrjintään olisi puututtava. Olisi varmistettava yhtäläiset mahdollisuudet ja vähennettävä (myös lasten) köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä erityisesti varmistamalla työmarkkinoiden ja sosiaalisen suojelun järjestelmien tehokas toiminta ja poistamalla tekijöitä, jotka estävät koulutukseen ja työmarkkinoille osallistumista, muun muassa investoimalla varhaiskasvatukseen. Vammaisten henkilöiden mahdollisuuksia myötävaikuttaa talouskasvuun ja sosiaaliseen kehitykseen olisi kehitettävä edelleen. Uudet taloudelliset ja liiketoimintamallit saavat jalansijaa unionin työpaikoilla, ja myös työsuhteet muuttuvat. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että työnteon uusista muodoista johtuvissa työsuhteissa säilytetään Euroopan sosiaalinen malli ja vahvistetaan sitä.

                     (9)

                     Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio allekirjoittivat 17 päivänä marraskuuta 2017 toimielinten välisen julistuksen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista (11) laajan julkisen kuulemisen jälkeen. Pilarissa esitetään 20 periaatetta ja oikeutta, joilla tuetaan oikeudenmukaisia ja moitteettomasti toimivia työmarkkinoita ja hyvinvointijärjestelmiä. Ne jakautuvat kolmeen luokkaan: yhtäläiset mahdollisuudet ja pääsy työmarkkinoille, oikeudenmukaiset työolot sekä sosiaalinen suojelu ja osallisuus. Pilari muodostaa viitekehyksen, jonka pohjalta seurataan jäsenvaltioiden suoriutumista sosiaali- ja työllisyysasioissa ja tuetaan kansallisen tason uudistuksia ja joka antaa suuntaa uudelle lähentymisprosessille koko Euroopassa. Koska näillä periaatteilla on merkitystä rakennepolitiikkojen yhteensovittamiselle, työllisyyden suuntaviivat linjataan yhdenmukaisiksi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteiden kanssa.

                     (10)

                     Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilariin liittyy tulostaulu, jolla olisi seurattava pilarin täytäntöönpanoa ja edistymistä tarkastelemalla kehityssuuntauksia ja tuloskuntoa eri jäsenvaltioissa ja arvioitava edistymistä kohti suurempaa sosioekonomista lähentymistä. Analyysista saadaan tarvittaessa pohjaa talouspolitiikan eurooppalaiselle ohjausjaksolle.

                     (11)

                     Yhdennettyjen suuntaviivojen olisi muodostettava perusta maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä kaikilta osin Euroopan sosiaalirahastoa ja unionin muita rahastoja työllisyyden, sosiaalisen osallisuuden, työvoiman ammattitaidon parantamisen, elinikäisen oppimisen ja koulutuksen edistämiseksi sekä julkishallinnon parantamiseksi. Vaikka yhdennetyt suuntaviivat on osoitettu jäsenvaltioille ja unionille, ne olisi pantava täytäntöön yhdessä kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa kumppanuudessa, jossa parlamentit, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat tiiviisti mukana.

                     (12)

                     Työllisyyskomitean ja sosiaalisen suojelun komitean olisi perussopimuksessa määritettyjen toimeksiantojensa mukaisesti seurattava, miten työllisyyspolitiikan suuntaviivat toteutuvat asianomaisten politiikkojen täytäntöönpanossa. Näiden komiteoiden ja muiden talous- ja sosiaalipolitiikkojen yhteensovittamiseen osallistuvien neuvoston valmisteluelinten olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä. Poliittista vuoropuhelua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä olisi jatkettava erityisesti jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista.

                     (13)

                     Sosiaalisen suojelun komiteaa on kuultu,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Hyväksytään liitteessä olevat jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat. Nämä suuntaviivat ovat osa yhdennettyjä Eurooppa 2020 -suuntaviivoja.

            2 artikla
            Jäsenvaltioiden on otettava huomioon liitteessä esitetyt suuntaviivat työllisyyspolitiikassaan ja uudistusohjelmissaan, joista annetaan selvitys Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

            3 artikla
            Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

            Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 2018.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Lausunto annettu 19. huhtikuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (2)  Lausunto annettu 14. maaliskuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (3)  Lausunto annettu 3. toukokuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (4)  Neuvoston suositus (EU) 2015/1184, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (EUVL L 192, 18.7.2015, s. 27).

            (5)  EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1.

            (6)  EUVL C 67, 20.2.2016, s. 1.

            (7)  EUVL C 484, 24.12.2016, s. 1.

            (8)  EUVL C 153, 2.5.2018, s. 1.

            (9)  Neuvoston päätös 2010/707/EU, annettu 21 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46).

            (10)  Komission suositus 2008/867/EY, annettu 3 päivänä lokakuuta 2008, työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä (EUVL L 307, 18.11.2008, s. 11).

            (11)  EUVL C 428, 13.12.2017, s. 10.

            LIITE
            Suuntaviiva 5: Työvoiman kysynnän lisääminen
            Jäsenvaltioiden olisi helpotettava laadukkaiden työpaikkojen luomista muun muassa vähentämällä esteitä, joita yritykset kohtaavat palkatessaan työntekijöitä, edistämällä vastuullista yrittäjyyttä ja aitoa itsenäistä ammatinharjoittamista sekä etenkin tukemalla mikroyritysten ja pienten yritysten perustamista ja kasvua. Jäsenvaltioiden olisi edistettävä aktiivisesti yhteisötaloutta ja kannustettava sosiaalisiin innovaatioihin. Jäsenvaltioiden olisi kannustettava innovatiivisia työnteon muotoja, joilla luodaan laadukkaita uusia työpaikkoja.
            Verotusta olisi siirrettävä työn verottamisesta muihin verotuslähteisiin, jotka ovat työllisyyden ja kasvun kannalta vähemmän haitallisia, ottaen huomioon verotusjärjestelmän uudelleenjakovaikutukset ja varmistaen samalla, että verotuloja kerätään riittävästi sosiaaliseen suojeluun ja kasvua edistäviin julkisiin menoihin.
            Jäsenvaltioiden olisi työmarkkinaosapuolten autonominen asema huomioon ottaen rohkaistava käyttämään läpinäkyviä ja ennakoitavia palkanmuodostusmekanismeja, jotka mahdollistavat tuottavuuden kehitykseen reagoivat ja kohtuullisen elintason takaavat oikeudenmukaiset palkat. Mekanismeissa olisi otettava huomioon erot ammattitaidossa ja talouden suorituskyvyssä eri alueilla ja toimialoilla sekä eri yrityksissä. Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten olisi varmistettava riittävät vähimmäispalkat kansallisten käytäntöjensä mukaisesti ja otettava huomioon niiden vaikutus kilpailukykyyn, työpaikkojen syntymiseen ja työssäkäyvien köyhyyteen.
            Suuntaviiva 6: Työvoiman tarjonnan parantaminen sekä työhön pääsyn, taitojen ja osaamisen parantaminen
            Teknologiaan, ympäristöön ja väestöön liittyvien muutosten huomioon ottamiseksi jäsenvaltioiden olisi yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa edistettävä tuottavuutta ja työllistyvyyttä tarjoamalla asianmukaisia tietoja, taitoja ja osaamista koko ammattiuran ajan ja vastattava siten työmarkkinoiden nykyisiin ja tuleviin tarpeisiin. Jäsenvaltioiden olisi tehtävä tarvittavat investoinnit sekä perus- että jatkokoulutukseen (elinikäinen oppiminen). Niiden olisi tehtävä yhteistyötä työmarkkinaosapuolten, koulutuksen järjestäjien, yritysten ja muiden sidosryhmien kanssa, jotta voidaan puuttua koulutusjärjestelmien rakenteellisiin ongelmiin ja tarjota laadukasta ja osallistavaa koulutusta ja elinikäisen oppimisen mahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä varmistamaan koulutusta koskevien etuuksien säilyminen työelämän muutostilanteissa. Näin kaikki voisivat paremmin ennakoida työmarkkinoiden tarpeita ja mukautua niihin helpommin sekä hallita muutostilanteita paremmin vahvistaen näin talouden yleistä häiriönsietokykyä.
            Jäsenvaltioiden olisi edistettävä kaikille yhtäläisiä mahdollisuuksia koulutuksessa, varhaiskasvatus mukaan luettuna. Niiden olisi nostettava koulutuksen yleistä tasoa, erityisesti vähiten koulutettujen ja lähtökohdiltaan heikompien oppijoiden parissa. Niiden olisi varmistettava hyvät oppimistulokset, vahvistettava perustaitoja, vähennettävä koulunkäynnin keskeyttävien nuorten määrää sekä lisättävä aikuisten osallistumista täydennyskoulutukseen. Jäsenvaltioiden olisi tehostettava työssä oppimista ammatillisen koulutuksen järjestelmissä muun muassa laadukkailla ja tehokkailla oppisopimuksilla, lisättävä korkea-asteen tutkintojen työmarkkinarelevanssia, parannettava osaamisen seurantaa ja ennakointia, lisättävä taitojen näkyvyyttä ja vertailtavuutta sekä parannettava mahdollisuuksia saada tunnustus ja validointi virallisen koulutusjärjestelmän ulkopuolella hankituille taidoille ja osaamiselle. Niiden olisi parannettava ja lisättävä joustavan ammatillisen täydennyskoulutuksen tarjontaa ja siihen osallistumista. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi rohkaistava vähän koulutettuja aikuisia ylläpitämään ja parantamaan työllistettävyyttään pitkällä aikavälillä parantamalla korkealaatuisten oppimismahdollisuuksien tarjontaa ja niihin osallistumista luomalla taitojen parantamisen polkuja, joihin sisältyy taitojen arviointi, työmarkkinamahdollisuuksien kannalta sopivan koulutuksen tarjoaminen ja jo hankittujen taitojen validointi ja tunnustaminen.
            Työttömyyteen ja työvoiman ulkopuolelle jäämiseen olisi puututtava myös tehokkailla, oikea-aikaisilla, koordinoiduilla ja räätälöidyillä tukitoimilla, jotka perustuvat työnhaun, koulutuksen ja uudelleenkoulutuksen tukemiseen. Olisi toteutettava kattavia strategioita, joihin sisältyy perusteellinen yksilöllinen arviointi viimeistään 18 kuukauden kuluttua työttömyyden alkamisesta, ja pyrittävä siten merkittävästi vähentämään ja estämään pitkäaikais- ja rakennetyöttömyyttä. Nuorisotyöttömyyteen sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia nuoria koskevaan ongelmaan olisi kiinnitettävä edelleen huomiota ehkäisemällä koulun keskeyttämistä ja parantamalla rakenteellisesti koulusta työelämään siirtymistä, muun muassa panemalla nuorisotakuu kokonaisuudessaan täytäntöön (1).
            Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä poistamaan työmarkkinaosallistumisen esteitä ja pidäkkeitä sekä tarjoamaan kannustimia, etenkin niiden henkilöiden osalta, jotka ovat kauimpana työmarkkinoista. Jäsenvaltioiden olisi tuettava vammaisille henkilöille soveltuvia työympäristöjä muun muassa sellaisten kohdennettujen palvelujen ja rahoitustuen avulla, joiden avulla he voivat osallistua työmarkkinoille ja yhteiskuntaan.
            Jäsenvaltioiden olisi varmistettava sukupuolten tasa-arvo ja naisten suurempi osallistuminen työmarkkinoille muun muassa takaamalla yhtäläiset mahdollisuudet ja urakehitys sekä poistamalla osallistumisen esteitä. Sukupuolten väliseen palkkaeroon olisi puututtava muun muassa varmistamalla sama palkka samasta tai samanarvoisesta työstä. Sekä naisten että miesten työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamista olisi edistettävä etenkin tarjoamalla pitkäaikaishoitoa ja kohtuuhintaisia ja laadukkaita varhaiskasvatuspalveluita. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että vanhemmilla ja muilla hoitovelvollisuuksia omaavilla on mahdollisuus asianmukaisiin perhevapaisiin ja joustaviin työaikajärjestelyihin työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamiseksi ja jotta edistetään näiden oikeuksien jakamista tasapuolisesti naisten ja miesten välillä.
            Suuntaviiva 7: Työmarkkinoiden toiminnan ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun toimivuuden parantaminen
            Hyötyäkseen dynaamisesta ja tuottavasta työvoimasta ja uusista työskentely- ja liiketoimintamalleista jäsenvaltioiden olisi tehtävä työmarkkinaosapuolten kanssa yhteistyötä joustoa ja turvaa koskevien periaatteiden osalta tasapainottamalla oikeudet ja velvollisuudet. Niiden olisi vähennettävä ja ehkäistävä työmarkkinoiden segmentoitumista, torjuttava pimeää työtä ja edistettävä siirtymistä toistaiseksi voimassa oleviin työsuhteen muotoihin. Työsuhdeturvasääntöjen sekä työlainsäädännön ja -laitosten olisi kaikkien taattava sekä asianmukainen rekrytointiympäristö että riittävä joustavuus työnantajille, jotta ne voivat mukautua nopeasti taloustilanteen muutoksiin, ja samalla olisi säilytettävä asianmukainen työturvallisuus sekä terveelliset, turvalliset ja asianmukaiset työympäristöt työntekijöille. Epävarmoihin työoloihin johtavat työsuhteet olisi estettävä muun muassa torjumalla epätyypillisten sopimusten väärinkäyttöä. Olisi varmistettava, että perusteettomien irtisanomisten yhteydessä käytettävissä on tehokas ja puolueeton riitojenratkaisu ja oikeus hakea muutosta, mukaan lukien oikeus saada riittävä korvaus.
            Politiikalla olisi pyrittävä parantamaan ja tukemaan työmarkkinaosallistumista sekä kysynnän ja tarjonnan kohtaamista ja muutostilanteita työmarkkinoilla. Jäsenvaltioiden olisi tehokkaasti aktivoitava henkilöitä, jotka voivat osallistua työmarkkinoille, ja annettava heille mahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden olisi tehostettava aktiivista työmarkkinapolitiikkaa parantamalla sen kohdentamista, saavuttavuutta ja kattavuutta ja yhdistämällä se paremmin työttömien toimeentulotukeen heidän hakiessaan työtä ottaen huomioon heidän oikeutensa ja vastuunsa. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tehokkaampiin ja toimivampiin julkisiin työnvälityspalveluihin varmistamalla työnhakijoille oikea-aikainen ja räätälöity apu, tukemalla työmarkkinoiden kysyntää ja ottamalla käyttöön suoritusperusteinen hallinnointi.
            Jäsenvaltioiden olisi tarjottava työttömille kohtuulliseksi ajaksi riittävät työttömyysetuudet sosiaalivakuutusmaksujensa ja kansallisten kelpoisuussääntöjen mukaisesti. Tällaiset etuudet eivät saisi heikentää kannustimia työttömien nopeaan paluuseen työmarkkinoille, ja niiden lisäksi olisi harjoitettava aktiivista työmarkkinapolitiikkaa.
            Oppijoiden ja työntekijöiden liikkuvuutta olisi edistettävä, jotta voidaan parantaa työllistyvyyttä edistäviä taitoja ja hyödyntää kaikilta osin eurooppalaisten työmarkkinoiden mahdollisuudet. Olisi poistettava koulutukseen, työ- ja yksilöllisiin eläkkeisiin ja pätevyyden tunnustamiseen liittyviä liikkuvuuden esteitä. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimia sen varmistamiseksi, että hallinnolliset menettelyt eivät muodosta tarpeettomia esteitä muista jäsenvaltioista tulevien työntekijöiden työskentelylle. Jäsenvaltioiden olisi myös estettävä voimassa olevien sääntöjen väärinkäytökset ja puututtava mahdolliseen tietyiltä alueilta tapahtuvaan aivovuotoon.
            Jäsenvaltioiden olisi työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tehostamiseksi ja sosioekonomisten vaikutusten parantamiseksi varmistettava nykyisten kansallisten käytäntöjensä pohjalta, että työmarkkinaosapuolet otetaan tarkoituksenmukaisella tavalla ja riittävän ajoissa mukaan työllisyyspoliittisten, sosiaalisten ja tarvittaessa taloudellisten uudistusten ja politiikkojen suunnitteluun ja toteutukseen, muun muassa tukemalla työmarkkinaosapuolten valmiuksien lisäämistä. Työmarkkinaosapuolia olisi kannustettava neuvottelemaan ja laatimaan työehtosopimuksia niiden kannalta merkityksellisissä asioissa kunnioittaen täysimääräisesti niiden itsenäisyyttä ja työtaisteluoikeutta.
            Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa ja nykyisten kansallisten käytäntöjen pohjalta otettava huomioon asiaankuuluvien kansalaisjärjestöjen kokemukset työllisyys- ja sosiaalialan kysymyksistä.
            Suuntaviiva 8: Yhtäläisten mahdollisuuksien ja sosiaalisen osallisuuden edistäminen sekä köyhyyden torjuminen
            Jäsenvaltioiden olisi edistettävä kaikille avoimia osallistavia työmarkkinoita toteuttamalla tehokkaita toimenpiteitä, joilla torjutaan kaikenlaista syrjintää ja edistetään työmarkkinoilla aliedustettujen ryhmien yhtäläisiä mahdollisuuksia. Niiden olisi varmistettava yhdenvertainen kohtelu työllisyyden, sosiaalisen suojelun, koulutuksen ja tavaroiden tai palvelujen saatavuuden suhteen sukupuolesta, rodusta tai etnisestä alkuperästä, uskonnosta tai vakaumuksesta, vammaisuudesta, iästä tai sukupuolisesta suuntautumisesta riippumatta.
            Jäsenvaltioiden olisi nykyaikaistettava sosiaalisen suojelun järjestelmiä, jotta ne voivat tarjota tehokkaan, toimivan, kestävän ja riittävän sosiaalisen suojelun kaikissa elämänvaiheissa, edistettävä sosiaalista osallisuutta ja sosiaalista nousua, tehtävä työmarkkinaosallistuminen houkuttelevaksi sekä puututtava eriarvoisuuteen muun muassa verotus- ja etuusjärjestelmien rakenteen kautta. Yleiskattavien toimintamallien täydentäminen valikoivilla toimintamalleilla parantaa sosiaalisen suojelun järjestelmien vaikuttavuutta. Sosiaalisen suojelun järjestelmien nykyaikaistamisella olisi parannettava saatavuutta, kestävyyttä, riittävyyttä ja laatua.
            Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä ja toteutettava ehkäiseviä ja yhdennettyjä strategioita yhdistämällä aktiivisen osallisuuden kolme osa-aluetta eli riittävä toimeentulotuki, osallistavat työmarkkinat ja laadukkaiden palvelujen saatavuus, jotka vastaavat yksilöllisiin tarpeisiin. Sosiaalisen suojelun järjestelmillä olisi varmistettava riittävä vähimmäistoimeentulotuki kaikille, joilla ei ole riittävästi varoja, ja edistettävä sosiaalista osallisuutta rohkaisemalla ihmisiä osallistumaan aktiivisesti työmarkkinoille ja yhteiskuntaan.
            Kohtuuhintaisten, käytettävissä olevien ja laadukkaiden palvelujen, kuten varhaiskasvatuksen, iltapäivähoidon, koulutuksen, asumisen, terveyspalvelujen ja pitkäaikaishoidon, saatavuus on välttämätöntä yhtäläisten mahdollisuuksien varmistamiseksi muun muassa naisten, lasten ja nuorten kannalta. Erityisesti olisi kiinnitettävä huomiota köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan, mihin kuuluu myös työssäkäyvien köyhyyden ja lapsiköyhyyden vähentäminen. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että peruspalvelut ovat kaikkien saatavilla. Apua tarvitseville tai heikommassa asemassa oleville jäsenvaltioiden olisi varmistettava riittävä sosiaalinen asuntotarjonta tai asumisen tuki. Asunnottomuuteen olisi puututtavat erityisesti. Vammaisten henkilöiden erityistarpeet olisi otettava huomioon.
            Jäsenvaltioiden olisi varmistettava mahdollisuus saada ajoissa ennaltaehkäisevää ja parantavaa terveydenhuoltoa ja pitkäaikaishoitoa, jotka ovat kohtuuhintaisia ja laadukkaita, toteuttamalla tämä kestävästi pitkällä aikavälillä.
            Eliniän pidentyessä ja väestörakenteen muuttuessa jäsenvaltioiden olisi varmistettava työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien eläkejärjestelmien riittävyys ja kestävyys ja tarjottava naisille ja miehille yhtäläiset mahdollisuudet eläkeoikeuksien hankkimiseen muun muassa täydentävillä järjestelyillä, jotta taataan riittävä toimeentulo. Eläkeuudistuksia olisi tuettava toimenpiteillä, joilla pidennetään työelämän kestoa, esimerkiksi nostamalla eläkeikää, ja niiden tueksi olisi laadittava aktiivisen ikääntymisen strategioita. Jäsenvaltioiden olisi käytävä rakentavaa vuoropuhelua asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa ja annettavaa riittävästi aikaa uudistusten toteuttamiselle.

               (1)  EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1.


title: Neuvoston päätös, annettu 4 päivänä syyskuuta 2018, neuvoston kannan vahvistamisesta esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2019

text:
                  6.9.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 314/4

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
         annettu 4 päivänä syyskuuta 2018,
         neuvoston kannan vahvistamisesta esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2019
         (2018/C 314/05)
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 314 artiklan 3 kohdan yhdessä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan kanssa,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     1.

                     Komissio toimitti 21 päivänä kesäkuuta 2018 ehdotuksen, joka sisältää esityksen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2019 (1).

                     2.

                     Neuvosto tarkasteli komission ehdotusta määritelläkseen kannan, joka on tulojen osalta yhdenmukainen Euroopan unionin omien varojen järjestelmästä 26 päivänä toukokuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/335/EU, Euratom (2) kanssa ja menojen osalta yhdenmukainen vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (3) kanssa,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

            Ainoa artikla
            Neuvosto vahvisti 4 päivänä syyskuuta 2018 neuvoston kannan esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2019.
            Kannan tekstiin voi kokonaisuudessaan tutustua tai sen voi ladata neuvoston verkkosivustolla osoitteessa http://www.consilium.europa.eu/.

            Tehty Brysselissä 4 päivänä syyskuuta 2018.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. BLÜMEL

            (1)  COM(2018) 600 final.

            (2)  EUVL L 168, 7.6.2014, s. 105.

            (3)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/1474, annettu 28 päivänä syyskuuta 2018, alueiden komitean kahden jäsenen ja neljän varajäsenen, joita Itävallan tasavalta on ehdottanut, nimeämisestä

text:
                  3.10.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 247/7

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/1474,
         annettu 28 päivänä syyskuuta 2018,
         alueiden komitean kahden jäsenen ja neljän varajäsenen, joita Itävallan tasavalta on ehdottanut, nimeämisestä
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
         ottaa huomioon Itävallan hallituksen ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 26 päivänä tammikuuta 2015, 5 päivänä helmikuuta 2015 ja 23 päivänä kesäkuuta 2015 päätökset (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) ja (EU) 2015/994 (3) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi.

                     (2)

                     Kaksi alueiden komitean jäsenen paikkaa on vapautunut Michael HÄUPLin ja Herwig VAN STAAn toimikausien päätyttyä.

                     (3)

                     Kolme alueiden komitean varajäsenen paikkaa on vapautunut Renate BRAUNERin, Brigitta PALLAUFin ja Barbara SCHWARZin toimikausien päätyttyä.

                     (4)

                     Yksi varajäsenen paikka on vapautunut, kun Günther PLATTER on nimetty alueiden komitean jäseneksi,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Nimetään seuraavat henkilöt alueiden komiteaan jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2020:

                        a)

                        jäseniksi:

                                    —

                                    Günther PLATTER, Landeshauptmann von Tirol,

                                    —

                                    Michael LUDWIG, Landeshauptmann/Bürgermeister von Wien,

                        b)

                        varajäseniksi:

                                    —

                                    Sonja LEDL-ROSSMANN, Präsidentin des Landtags von Tirol,

                                    —

                                    Peter HANKE, Stadtrat für Finanzen und Budget der Stadt Wien,

                                    —

                                    Brigitta PALLAUF, Präsidentin des Landtags von Salzburg,

                                    —

                                    Martin EICHTINGER, Landesrat für Wohnen, Arbeitsmarkt und Internationale Beziehungen von Niederösterreich.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

            Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 2018.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Neuvoston päätös (EU) 2015/116, annettu 26 päivänä tammikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2015 ja 25 päivän tammikuuta 2020 väliseksi kaudeksi (EUVL L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Neuvoston päätös (EU) 2015/190, annettu 5 päivänä helmikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Neuvoston päätös (EU) 2015/994, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2018/1505, annettu 12 päivänä syyskuuta 2018, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Bulgarialle, Kreikalle, Liettualle ja Puolalle

text:
                  15.10.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 258/3

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/1505,
         annettu 12 päivänä syyskuuta 2018,
         Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Bulgarialle, Kreikalle, Liettualle ja Puolalle
         EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
         ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
         ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 11 kohdan,
         ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sekä katsovat seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

                     (2)

                     Rahaston määrärahojen vuotuinen enimmäismäärä on 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (3) 10 artiklan mukaisesti.

                     (3)

                     Bulgaria esitti 11 päivänä tammikuuta 2018 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 25 ja 26 päivänä lokakuuta 2017 esiintyneiden rankkasateiden ja rajujen myrskyjen aiheuttamien tulvien jälkeen.

                     (4)

                     Kreikka esitti 11 päivänä lokakuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 20 päivänä heinäkuuta 2017 tapahtuneen, eteläisen Egeanmeren aluetta ja Kosin saarta koetelleen maanjäristyksen jälkeen.

                     (5)

                     Liettua esitti 22 päivänä joulukuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta kesällä ja syksyllä 2017 esiintyneiden jatkuvien sateiden aiheuttamien tulvien jälkeen.

                     (6)

                     Puola esitti 25 päivänä lokakuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 9–12 päivänä elokuuta 2017 esiintyneiden poikkeuksellisen rajujen myrskyjen ja rankkasateiden jälkeen.

                     (7)

                     Bulgarian, Kreikan, Liettuan ja Puolan hakemukset täyttävät asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 artiklassa säädetyt edellytykset rahoitusosuuden myöntämiseksi rahastosta.

                     (8)

                     Sen vuoksi rahastosta olisi otettava käyttöön varoja rahoitustuen myöntämiseksi Bulgarialle, Kreikalle, Liettualle ja Puolalle.

                     (9)

                     Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Varainhoitovuotta 2018 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 2 258 225 euroa Bulgariaa varten, 2 535 796 euroa Kreikkaa varten, 16 918 941 euroa Liettuaa varten ja 12 279 244 euroa Puolaa varten maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
            Sitä sovelletaan 12 päivästä syyskuuta 2018.

            Tehty Strasbourgissa 12 päivänä syyskuuta 2018.

                  Euroopan parlamentin puolesta

                  Puhemies

               A. TAJANI

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               K. EDTSTADLER

            (1)  EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

            (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/1528, annettu 11 päivänä lokakuuta 2018, metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta

text:
                  15.10.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 257/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/1528,
         annettu 11 päivänä lokakuuta 2018,
         metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Komissio antoi toukokuussa 2003 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedonannon ”Metsälainsäädännön soveltamisen valvonta, metsähallinto ja puukauppa (FLEGT) – Ehdotus EU:n toimintasuunnitelmaksi”, jossa kehotetaan ryhtymään toimenpiteisiin laittomien hakkuiden torjumiseksi kehittämällä vapaaehtoisia kumppanuussopimuksia puutavaraa tuottavien maiden kanssa, jäljempänä ’EU:n toimintasuunnitelma’. EU:n toimintasuunnitelmaa koskevat neuvoston päätelmät hyväksyttiin lokakuussa 2003 (1), ja Euroopan parlamentti hyväksyi asiasta päätöslauselman 7 päivänä heinäkuuta 2005 (2).

                     (2)

                     Neuvosto antoi 5 päivänä joulukuuta 2005 komissiolle luvan aloittaa neuvottelut puutavaraa tuottavien maiden kanssa kumppanuussopimuksista EU:n toimintasuunnitelman täytäntöön panemiseksi.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2005 asetuksen (EY) N:o 2173/2005 (3), jolla perustettiin FLEGT-lupajärjestelmä unioniin sellaisista maista suuntautuvaa puutavaran tuontia varten, joiden kanssa unioni on tehnyt vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen.

                     (4)

                     Neuvottelut Vietnamin sosialistisen tasavallan kanssa on saatettu menestyksekkäästi päätökseen, ja metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa koskeva Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan vapaaehtoinen kumppanuussopimus, jäljempänä ’sopimus’, parafoitiin 11 päivänä toukokuuta 2017.

                     (5)

                     Sopimus olisi allekirjoitettava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Annetaan lupa allekirjoittaa metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan vapaaehtoinen kumppanuussopimus (4) unionin puolesta sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

            2 artikla
            Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

            3 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

            Tehty Luxemburgissa 11 päivänä lokakuuta 2018.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               J. MOSER

            (1)  EUVL C 268, 7.11.2003, s. 1.

            (2)  EUVL C 157 E, 6.7.2006, s. 482.

            (3)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2173/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005, Euroopan yhteisöön suuntautuvaa puutavaran tuontia koskevan FLEGT-lupajärjestelmän perustamisesta (EUVL L 347, 30.12.2005, s. 1).

            (4)  Sopimuksen teksti julkaistaan yhdessä sen tekemistä koskevan päätöksen kanssa.