title: Neuvoston päätös (EU) 2015/438, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2015 , viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen mukaisesti perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymistä

text:
               17.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 72/8

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/438,
   annettu 2 päivänä maaliskuuta 2015,
   viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen mukaisesti perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymistä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen (1), jäljempänä ’sopimus’, 12 artiklalla perustetaan sekakomitea. Siinä määrätään, että sekakomitean on erityisesti valvottava sopimuksen täytäntöönpanoa.

               (2)

               Euroopan unionin ja Ukrainan välinen sopimus (2) viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Ukrainan välisen sopimuksen muuttamisesta, jäljempänä ’muutossopimus’, tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2013.

               (3)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 810/2009 (3) vahvistetaan viisumien myöntämistä koskevat menettelyt ja edellytykset, joita sovelletaan silloin, kun jäsenvaltioiden alueen kautta tapahtuvan kauttakulun tai jäsenvaltioiden alueella oleskelun on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana.

               (4)

               Sekakomitea on vastuualueensa osalta havainnut, että on tarpeen laatia yhteiset suuntaviivat, jotta voidaan varmistaa sopimuksen täysin yhdenmukainen täytäntöönpano jäsenvaltioiden konsulaateissa, ja että olisi selkiytettävä sopimuksen määräysten ja sopimuspuolten niiden säännösten välistä suhdetta, joita sovelletaan edelleen sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin viisumiasioihin.

               (5)

               Sekakomitea hyväksyi tällaiset suuntaviivat 25 päivänä marraskuuta 2009 tekemällään päätöksellä N:o 1/2009. Kyseisiä suuntaviivoja olisi mukautettava muutossopimuksella käyttöön otettuihin sopimuksen uusiin määräyksiin ja unionin sisäisen viisumipolitiikkaa koskevan lainsäädännön muutoksiin. Selkeyden vuoksi olisi aiheellista korvata kyseiset suuntaviivat.

               (6)

               On aiheellista määrittää kanta, joka omaksutaan unionin puolesta sekakomiteassa sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymiseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen 12 artiklalla perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean päätösluonnokseen.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  EUVL L 332, 18.12.2007, s. 68.

      (2)  EUVL L 168, 20.6.2013, s. 11.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

      LUONNOS
      VIISUMIEN MYÖNTÄMISEN HELPOTTAMISESTA TEHDYLLÄ EUROOPAN UNIONIN JA UKRAINAN VÄLISELLÄ SOPIMUKSELLA PERUSTETUN SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o …/2014,
      annettu … päivänä … kuuta …,
      sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymisestä
      SEKAKOMITEA, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen viisumien myöntämisen helpottamisesta, jäljempänä ”sopimus’, ja erityisesti sen 12 artiklan,
      sekä katsoo, että kyseinen sopimus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008,
      ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
      1 artikla
      Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevat yhteiset suuntaviivat vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä.
      2 artikla
      Kumotaan sekakomitean päätös N:o 1/2009.
      3 artikla
      Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

         Tehty

               Euroopan unionin puolesta

               Ukrainan puolesta

      LIITE

         VIISUMIEN MYÖNTÄMISEN HELPOTTAMISESTA TEHDYN EUROOPAN UNIONIN JA UKRAINAN VÄLISEN SOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YHTEISET SUUNTAVIIVAT

      Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehty Euroopan unionin ja Ukrainan välinen sopimus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008, ja sitä on muutettu 23 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyllä Euroopan unionin ja Ukrainan välisellä sopimuksella, joka tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2013, jäljempänä ’sopimus’. Sen tavoitteena on helpottaa vastavuoroisuuden pohjalta viisumien myöntämistä Ukrainan kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.
      Sopimuksessa vahvistetaan vastavuoroisuuden pohjalta oikeudellisesti sitovia oikeuksia ja velvoitteita, jotta voidaan yksinkertaistaa menettelyjä viisumien myöntämiseksi Ukrainan kansalaisille.
      Sopimuksella 12 artiklalla perustetun sekakomitean, jäljempänä ’sekakomitea’, hyväksymillä suuntaviivoilla pyritään varmistamaan sopimuksen määräysten virheetön ja yhdenmukainen täytäntöönpano jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoissa. Nämä suuntaviivat eivät ole osa sopimusta, eivätkä ne sen vuoksi ole oikeudellisesti sitovat. On kuitenkin erittäin suositeltavaa, että diplomaatti- ja konsuliedustustojen henkilöstö noudattaa niitä johdonmukaisesti pannessaan sopimuksen määräyksiä täytäntöön.
      Suuntaviivoja on tarkoitus päivittää säännöllisesti sopimuksen täytäntöönpanosta saadun kokemuksen perusteella sekakomitean vastuulla. Sekakomitean 25 päivänä marraskuuta 2009 hyväksymiä suuntaviivoja on mukautettu viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Ukrainan välisen sopimuksen muuttamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Ukrainan välisen sopimuksen, jäljempänä ’muutossopimus’, sekä uuden unionin lainsäädännön, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (1), jäljempänä ’viisumisäännöstö’, mukaisesti.
      I   YLEISET SEIKAT
      1.1   Tarkoitus ja soveltamisala

      Sopimuksen 1 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Tämän sopimuksen tarkoituksena on helpottaa viisumien myöntämistä Ukrainan kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”
      Sopimusta sovelletaan kaikkiin Ukrainan kansalaisiin, jotka hakevat lyhytaikaista viisumia, riippumatta siitä, missä maassa he asuvat.
      Sopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Ukraina voi ottaa uudelleen käyttöön viisumivelvollisuuden ainoastaan kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisia tai tiettyjä kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisryhmiä varten, ei yksittäisten jäsenvaltioiden kansalaisia tai kansalaisryhmiä varten. Jos Ukraina ottaa uudelleen käyttöön EU:n kansalaisia tai tiettyjä EU:n kansalaisten ryhmiä koskevan viisumivelvollisuuden, kyseisiin EU:n kansalaisiin sovelletaan ilman eri toimenpiteitä vastavuoroisesti samoja viisumien myöntämistä koskevia helpotuksia kuin on tämän sopimuksen nojalla myönnetty Ukrainan kansalaisille.”
      Ukrainan hallituksen päätösten mukaan EU:n kansalaiset on vapautettu viisumivelvollisuudesta 1. toukokuuta 2005 alkaen heidän matkustaessaan Ukrainaan enintään 90 päivän ajaksi ja 1. tammikuuta 2008 alkaen heidän kulkiessaan Ukrainan alueen kautta. Tämä määräys ei vaikuta Ukrainan hallituksen oikeuteen muuttaa näitä päätöksiä.
      1.2   Sopimuksen soveltamisala

      Sopimuksen 2 artiklassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Tässä sopimuksessa määrättyjä viisumien myöntämisen helpottamista koskevia järjestelyjä sovelletaan Ukrainan kansalaisiin vain siltä osin kuin heitä ei ole vapautettu viisumivelvollisuudesta Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden lainsäädännön ja määräysten tai tämän sopimuksen tai muiden kansainvälisten sopimusten perusteella.
         2.   Asioihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, kuten kielteiset viisumipäätökset, matkustusasiakirjojen tunnustaminen, toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen sekä maahantulon epääminen ja maastapoistamiseen liittyvät toimenpiteet, sovelletaan Ukrainan tai jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Euroopan unionin lainsäädäntöä.”

      Sopimus ei vaikuta voimassa oleviin viisumivelvollisuuksia ja viisumivapauksia koskeviin sääntöihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta sen 10 artiklan soveltamista (jossa määrätään Ukrainan diplomaattipassien ja biometristen virkapassien haltijoiden vapauttamisesta viisumivelvollisuudesta). Esimerkiksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (2) 4 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus vapauttaa viisumivelvollisuudesta muun muassa alusten ja ilma-alusten siviilimiehistö.
      Asioihin, joista ei määrätä sopimuksessa ja joita ovat esimerkiksi viisumin epääminen, matkustusasiakirjojen tunnustaminen, toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen sekä maahantulon epääminen ja maastapoistamiseen liittyvät toimenpiteet, sovelletaan edelleen Schengen-säännöstöä tai tapauksen mukaan kansallista lainsäädäntöä. Tämä koskee myös Schengen-säännöstöä, jonka mukaan määritetään viisumihakemuksen käsittelystä vastaava Schengen-jäsenvaltio. Sen vuoksi Ukrainan kansalaisen olisi haettava viisumia edelleen sen jäsenvaltion konsulaatista, joka on hänen matkansa pääkohde. Ellei pääkohdetta ole, hänen olisi haettava viisumia sen jäsenvaltion konsulaatista, johon hän saapuu Schengen-alueella ensimmäisenä.
      Vaikka sopimuksessa määrätyt ehdot täyttyisivätkin, esimerkiksi 4 artiklassa tarkoitettujen henkilöryhmien osalta hakija esittää matkan tarkoitusta koskevat asiakirjatodisteet, viisumi voidaan silti evätä, elleivät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 562/2006 (3), jäljempänä ’Schengenin rajasäännöstö’, 5 artiklassa vahvistetut edellytykset täyty, toisin sanoen henkilöllä ei ole voimassa olevaa matkustusasiakirjaa, hänestä on tehty ilmoitus SIS-tietojärjestelmään tai hänen katsotaan olevan uhka yleiselle järjestykselle tai sisäiselle turvallisuudelle.
      Muita viisumisäännöstön mukaisia mahdollisuuksia joustavuuteen viisumien myöntämisessä sovelletaan edelleen. Esimerkiksi pitkään (jopa viisi vuotta) voimassa olevia toistuvaisviisumeja voidaan myöntää muillekin kuin sopimuksen 5 artiklassa mainituille henkilöryhmille, jos viisumisäännöstössä säädetyt edellytykset täyttyvät (vrt. viisumisäännöstön 24 artiklan 2 kohta). Samalla tavoin sovelletaan edelleen viisumisäännöstön säännöksiä, jotka mahdollistavat viisumin maksuttomuuden tai viisumimaksun alentamisen (vrt. jäljempänä II.2.1.1 kohta).
      1.3   Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat viisumilajit

      Sopimuksen 3 artiklan d kohdassa ’viisumin’ määritellään tarkoittavan ”jäsenvaltion myöntämää lupaa tai sen tekemää päätöstä, joka vaaditaan:

                  —

                  maahantuloon kaikkiaan enintään 90 päivää kestävää oleskelua varten kyseisessä jäsenvaltiossa tai useassa jäsenvaltiossa,

                  —

                  jäsenvaltion tai usean jäsenvaltion alueen kauttakulkua varten”.

            Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat seuraavantyyppiset viisumit:

                  —

                  nk. C-viisumit (lyhytaikaiset viisumit).

            Sopimuksessa määrättyjä helpotuksia sovelletaan sekä yhtenäisiin viisumeihin, jotka ovat voimassa jäsenvaltioiden koko alueella, että alueellisesti rajoitettuihin viisumeihin.
      1.4   Viisumin mukaisen sallitun oleskeluajan laskeminen ja erityisesti kysymys kuuden kuukauden jakson määrittämistavasta

      Schengenin rajasäännöstöön äskettäin tehdyn muutoksen myötä lyhytaikaisen oleskelun käsitettä on muutettu. Määritelmä kuuluu nyt näin: ”90 päivää minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana, jolloin on otettava huomioon kutakin oleskelupäivää edeltävä 180 päivän jakso”.
      Maahantulopäivänä pidetään ensimmäistä päivää ja maastalähtöpäivänä viimeistä päivää, jona henkilö oleskelee jäsenvaltioiden alueella. Käsitteen ”minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana” mukaisesti olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän/180 päivän vaatimus edelleen. Tämä tarkoittaa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.
      Määritelmä tuli voimaan 18. lokakuuta 2013. Laskin on saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
      Esimerkki oleskelun pituuden laskemisesta uuden määritelmän perusteella:

                  Henkilö, jolla on vuoden (18.4.2014–18.4.2015) voimassa oleva toistuvaisviisumi, saapuu maahan ensimmäisen kerran 19.4.2014 ja oleskelee siellä 3 päivää. Tämän jälkeen hän saapuu maahan uudelleen 18.6.2014 ja oleskelee siellä 86 päivää. Mikä on tilanne tiettyinä päivämäärinä? Milloin kyseinen henkilö saa tulla uudestaan jäsenvaltioiden alueelle?

                  11.9.2014: Viimeisten 180 päivän kuluessa (16.3.2014–11.9.2014) henkilö on oleskellut maassa 3 päivää (19.–21.4.2014) + 86 päivää (18.6.2014–11.9.2014) = 89 päivää. Oleskeluaika ei ylity. Henkilö voi oleskella maassa vielä yhden päivän.

                  16.10.2014 alkaen: Henkilö voi saapua maahan vielä 3 päivän oleskelua varten (oleskelusta 19.4.2014 tulee merkityksetön 16.10.2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle); oleskelusta 20.4.2014 tulee merkityksetön 17.10.2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle jne.).

                  15.12.2014 alkaen: Henkilö voi saapua maahan vielä 86 päivän oleskelua varten (oleskelusta 18.6.2014 tulee merkityksetön 15.12.2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle); oleskelusta 19.6.2014 tulee merkityksetön 16.12.2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle jne.).

            1.5   Tilanne niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti tai jotka eivät osallistu EU:n yhteiseen viisumipolitiikkaan, ja assosioituneiden maiden osalta

      Sopimus sitoo voimaantulostaan lähtien jäsenvaltioita, jotka ovat liittyneet unioniin vuonna 2004 (Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia), vuonna 2007 (Bulgaria ja Romania) ja vuonna 2013 (Kroatia).
      Ainoastaan Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Ne myöntävät edelleen kansallisia viisumeja, jotka ovat voimassa vain niiden omalla kansallisella alueella. Kun nämä jäsenvaltiot ryhtyvät soveltamaan Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ne jatkavat sopimuksen soveltamista.
      Kansallista lainsäädäntöä sovelletaan edelleen kaikkiin sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin kysymyksiin siihen päivään saakka, jona nämä jäsenvaltiot ryhtyvät soveltamaan Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Kyseisestä päivästä lähtien sopimuksen ulkopuolelle jääviin kysymyksiin sovelletaan Schengenin säännöstöä tai kansallista lainsäädäntöä.
      Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania voivat tunnustaa Schengen-valtioiden ja assosioituneiden valtioiden myöntämät oleskeluluvat, D-viisumit ja lyhytaikaiset viisumit niiden alueella tapahtuvaa lyhytaikaista oleskelua varten.
      Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 21 artiklan mukaan kaikkien Schengen-valtioiden on tunnustettava toistensa myöntämät pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat päteviksi toistensa alueella tapahtuvaa lyhytaikaista oleskelua varten. Schengen-jäsenvaltiot hyväksyvät assosioituneiden maiden oleskeluluvat, D-viisumit ja lyhytaikaiset viisumit maahantuloa ja lyhytaikaista oleskelua varten ja päinvastoin.
      Sopimusta ei sovelleta Tanskaan, Irlantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta siihen sisältyy yhteisiä julistuksia, joiden mukaan kyseisten jäsenvaltioiden on suotavaa tehdä Ukrainan kanssa kahdenväliset sopimukset viisumien myöntämismenettelyjen helpottamisesta.
      Tanskan ja Ukrainan kahdenvälinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta tuli voimaan 1. maaliskuuta 2009. Sen sijaan Ukrainan ja Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan välillä ei ole käyty neuvotteluja viisumien myöntämisen helpottamisesta.
      Vaikka Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi ovat liittyneet Schengen-yhteistyöhön, sopimusta ei sovelleta niihin. Siihen sisältyy kuitenkin yhteisiä julistuksia, joiden mukaan kyseisten Schengen-valtioiden on suotavaa tehdä Ukrainan kanssa kahdenväliset sopimukset viisumien myöntämisen helpottamisesta.
      Norja allekirjoitti kahdenvälisen sopimuksen viisumien myöntämisen helpottamisesta 13. helmikuuta 2008. Sopimus tuli voimaan 1. syyskuuta 2011.
      Sveitsi sai viisumien myöntämisen helpottamisesta tehtävää kahdenvälistä sopimusta koskevat neuvottelut päätökseen marraskuussa 2011. Islanti on ilmoittanut aloittaneensa neuvottelut Ukrainan kanssa.
      1.6   Sopimus/kahdenväliset sopimukset

      Sopimuksen 13 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan sopimuksen voimaantulosta alkaen ensisijaisina muihin sellaisiin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Ukrainan välillä, siltä osin kuin viimeksi mainittujen sopimusten tai järjestelyjen määräykset koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.”

      Sopimuksen voimaantulosta alkaen jäsenvaltioiden ja Ukrainan voimassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin sisältyviä määräyksiä asioista, joista määrätään sopimuksessa, ei ole enää sovellettu. Jäsenvaltioiden on unionin lainsäädännön mukaan toteutettava tarpeelliset toimenpiteet poistaakseen yhteensopimattomuudet kahdenvälisten sopimustensa ja sopimuksen väliltä.
      Sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa kuitenkin määrätään seuraavaa:

         ”2.   Yksittäisten jäsenvaltioiden ja Ukrainan välillä ennen tämän sopimuksen voimaantuloa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen määräyksiä, jotka koskevat muun virkapassin kuin biometrisen virkapassin haltijoiden vapauttamista viisumivelvollisuudesta, sovelletaan edelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisten jäsenvaltioiden tai Ukrainan oikeutta irtisanoa kyseiset kahdenväliset sopimukset tai järjestelyt tai keskeyttää niiden soveltaminen.”

      Seuraavilla jäsenvaltioilla on Ukrainan kanssa kahdenvälinen sopimus, jossa määrätään virkapassin haltijoiden vapauttamisesta viisumivelvollisuudesta: Bulgaria, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania ja Slovakia.
      Sopimuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaan, siltä osin kuin nämä kahdenväliset sopimukset koskevat biometrisen virkapassin haltijoita, sopimuksen 10 artiklan 2 kohtaa sovelletaan ensisijaisena kyseisiin kahdenvälisiin sopimuksiin nähden. Sopimuksen 13 artiklan 2 kohdan mukaan näitä kahdenvälisiä sopimuksia, jotka tehtiin ennen muutossopimuksen voimaantuloa, sovelletaan edelleen, siltä osin kuin ne kattavat muun virkapassin kuin biometrisen virkapassin haltijat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisten jäsenvaltioiden tai Ukrainan oikeutta irtisanoa kyseiset kahdenväliset sopimukset tai järjestelyt tai keskeyttää niiden soveltaminen. Jäsenvaltion muun virkapassin kuin biometrisen virkapassin haltijoille myöntämä viisumivapaus on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella matkustamisen yhteydessä, ei muihin Schengen-alueen jäsenvaltioihin matkustamista varten.
      Jos jäsenvaltio on tehnyt Ukrainan kanssa kahdenvälisen sopimuksen tai järjestelyn asioista, jotka eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan, tätä vapautusta sovelletaan edelleen sopimuksen tultua voimaan.
      1.7   Euroopan yhteisön julistus viisuminhakijoiden mahdollisuudesta saada tietoja ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämismenettelyjä ja tarvittavia liiteasiakirjoja koskevien tietojen yhdenmukaistamisesta

      Tämän sopimukseen liitetyn Euroopan yhteisön julistuksen mukaan yhteiset perusohjeet viisuminhakijoiden pääsystä jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoihin sekä viisumien myöntämiseen liittyvistä menettelyistä ja edellytyksistä sekä myönnettyjen viisumien voimassaolosta on laadittu sen varmistamiseksi, että hakijat saavat johdonmukaista ja yhdenmukaista tietoa. Nämä tiedot ovat käytettävissä EU:n Ukrainan-edustuston verkkosivuilla osoitteessa http://eeas.europa.eu/delegations/ukraine/index_en.htm.
      Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoja pyydetään levittämään tätä tietoa laajasti (ilmoitustauluilla, esitteissä, verkkosivuilla jne.) sekä antamaan tarkkoja tietoja viisumien myöntämisedellytyksistä, jäsenvaltioiden edustustoista Ukrainassa ja EU:n yhtenäisestä luettelosta, jossa luetellaan hakijoilta vaadittavat liiteasiakirjat.
      II   YKSITTÄISIÄ MÄÄRÄYKSIÄ KOSKEVAT SUUNTAVIIVAT
      2.1   Kaikkiin viisuminhakijoihin sovellettavat säännöt

      Tärkeää: On muistettava, että alla mainittuja helpotuksia, jotka koskevat viisumihakemusten käsittelymaksua, viisumihakemusten käsittelyaikoja, lähtöä siinä tapauksessa, että asiakirjat ovat kadonneet tai ne on varastettu, ja viisumin voimassaoloajan pidentämistä poikkeuksellisissa olosuhteissa, sovelletaan kaikkiin ukrainalaisiin viisuminhakijoihin ja -haltijoihin.
      2.1.1   Viisumihakemusten käsittelymaksu

      Sopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”Viisumihakemusten käsittelystä peritään Ukrainan kansalaisilta 35 euron maksu. Edellä mainittua määrää voidaan tarkistaa 14 artiklan 4 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti.”

      Sopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan viisumihakemuksen käsittelymaksu on siis 35 euroa. Tätä maksua sovelletaan kaikkiin ukrainalaisiin viisuminhakijoihin (mukaan lukien matkailijat), ja se koskee lyhytaikaisia viisumeja, riippumatta maahantulojen määrästä. Sitä sovelletaan myös ulkorajoilla jätettyihin viisumihakemuksiin.
      Sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”Jos Ukraina ottaa uudelleen käyttöön EU:n kansalaisia koskevan viisumivelvollisuuden, Ukrainan veloittama viisumimaksu saa olla enintään 35 euroa tai sovittu summa, jos maksua tarkistetaan 14 artiklan 4 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti.”

      Sopimuksen 6 artiklan 3 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”Jäsenvaltiot perivät 70 euron käsittelymaksun, jos hakija on vaatinut asuinpaikkansa ja hakemuksen jättämispaikan välisen välimatkan perusteella, että hakemuksesta tehdään päätös kolmen päivän kuluessa sen jättämisestä ja konsulaatti on suostunut tekemään päätöksen kolmessa päivässä.”

      Tämän mukaisesti 70 euron maksu peritään viisumihakemuksen käsittelystä silloin, kun viisumihakemuksen ja liiteasiakirjat on jättänyt viisuminhakija, jonka asuinpaikan tiedetään olevan alueella, jolla hakijan aiotun matkan kohteena olevalla jäsenvaltiolla ei ole konsuliedustustoa (eli kyseisellä alueella ei ole konsulaattia, viisumikeskusta eikä sellaisten jäsenvaltioiden konsulaatteja, jotka ovat tehneet hakijan aiotun matkan kohteena olevan jäsenvaltion kanssa edustussopimuksen), ja diplomaatti- tai konsuliedustusto on suostunut tekemään viisumihakemusta koskevan päätöksen kolmessa päivässä. Viisuminhakijan asuinpaikkaa koskevat todisteet esitetään viisumihakemuslomakkeessa.
      Periaatteessa sopimuksen 6 artiklan 3 kohdan tarkoituksena on helpottaa kaukana konsulaatista asuvien hakijoiden viisuminhakua. Jos viisumin hakeminen edellyttää matkustamista kauas, tarkoitus on myöntää viisumi nopeasti, ettei hakijan tarvitse tehdä samaa pitkää matkaa toiseen kertaan.
      Edellä mainituista syistä tapauksissa, joissa tavanomainen viisumihakemuksen käsittelyaika tietyssä diplomaatti- tai konsuliedustustossa on kolme päivää tai vähemmän, peritään normaali 35 euron maksu.
      Diplomaatti- ja konsuliedustustoissa, joissa on käytössä ajanvarausjärjestelmä, ajan järjestämiseen kulunutta ajanjaksoa ei lasketa osaksi käsittelyaikaa (ks. myös II.2.1.2 kohta).
      Sopimuksen 6 artiklan 4 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”4.   Viisumihakemuksen käsittelymaksusta vapautetaan seuraaviin ryhmiin kuuluvat henkilöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan soveltamista:

                     a)

                     jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Ukrainan kansalaisten tai siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalaisia he ovat, oleskelevien Euroopan unionin kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset (puolisot, lapset ja adoptiolapset, vanhemmat ja huoltajat, isovanhemmat ja lapsenlapset);”

      (Huom. Tässä alakohdassa määrätään ukrainalaisten lähisukulaisten tilanteesta näiden matkustaessa jäsenvaltioihin vierailemaan jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien Ukrainan kansalaisten luona tai sellaisten Euroopan unionin kansalaisten luona, jotka oleskelevat sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalaisia he ovat. Ukrainalaisille viisuminhakijoille, jotka ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (4) 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja unionin kansalaisen perheenjäseniä, myönnetään viisumi maksutta, mahdollisimman pian ja nopeutettua menettelyä noudattaen.)

                  ”b)

                  virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka Ukrainalle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

                  c)

                  kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, ellei heitä ole vapautettu viisumivelvollisuudesta tällä sopimuksella;

                  d)

                  koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän mukanaan matkustavat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtävälle matkalle;

                  e)

                  vammaiset ja tarvittaessa heidän mukanaan matkustava henkilö;” (Huom. Jotta hakijat voidaan vapauttaa viisumihakemuksen käsittelymaksusta, heidän olisi esitettävä todisteet siitä, että kukin viisuminhakijoista kuuluu tähän ryhmään.)

                  ”f)

                  henkilöt, jotka ovat asiakirjoin osoittaneet matkustavansa humanitaarisista syistä esimerkiksi siksi, että he tarvitsevat kiireellistä lääkärinhoitoa, sekä tällaisen henkilön mukana matkustava henkilö, ja henkilöt, jotka osallistuvat lähisukulaisen hautajaisiin tai vierailevat vakavasti sairaana olevan lähisukulaisen luona;

                  g)

                  kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja heidän mukanaan matkustavat henkilöt;” (Huom. Tämä alakohta kattaa ainoastaan ammattitehtävissä mukana matkustavat henkilöt; kannattajia ei siten pidetä mukana matkustavina henkilöinä.)

                  ”h)

                  henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan tai yliopistojen järjestämään tai muuhun vaihto-ohjelmaan;

                  i)

                  ystävyyskaupunkien ja muiden kunnallisten yksiköiden järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat;

                  j)

                  toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat;” (Huom. Tämä alakohta kattaa sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan soveltamisalaan kuuluvat toimittajat.)

                  ”k)

                  eläkkeensaajat;” (Huom. Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumihakemuksen käsittelymaksusta, hänen on esitettävä todiste eläkkeensaajan asemasta.)

                  ”l)

                  autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Ukrainassa;

                  m)

                  jäsenvaltioiden alueille kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenet;

                  n)

                  alle 18-vuotiaat lapset ja alle 21-vuotiaat huollettavana olevat lapset;” (Huom. Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumihakemuksen käsittelymaksusta, hänen on esitettävä todiste iästään ja, jos kysymys on alle 21-vuotiaasta, huollettavan asemastaan.)

                  ”o)

                  uskonnollisten yhteisöjen edustajat;

                  p)

                  jäsenvaltioiden alueella järjestettäviin kansainvälisiin messuihin, konferensseihin, symposiumeihin, seminaareihin tai muihin vastaaviin tapahtumiin osallistuvat vapaiden ammattien harjoittajat;

                  q)

                  sellaiset 25-vuotiaat ja sitä nuoremmat henkilöt, jotka osallistuvat voittoa tuottamattomien järjestöjen järjestämiin seminaareihin, konferensseihin tai urheilu-, kulttuuri- tai koulutustapahtumiin;

                  r)

                  kansalaisjärjestöjen edustajat, jotka matkustavat osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin tai konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien puitteissa;

                  s)

                  Euroopan unionin virallisten, rajat ylittävien yhteistyöohjelmien, kuten eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI), osanottajat.

            Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös silloin, kun matkan tarkoituksena on kauttakulku.”
      Sopimuksen 6 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa sovelletaan ainoastaan, jos kolmanteen maahan tehtävän matkan tarkoitus vastaa jotakin sopimuksen 6 artiklan 4 kohdan a–s alakohdassa luetelluista tarkoituksista, toisin sanoen jos kauttakulku on tarpeen seminaariin osallistumiseksi, perheenjäsenten luona vierailemiseksi, kansalaisjärjestön vaihto-ohjelmaan osallistumiseksi jne. kolmannessa maassa.
      Edellä mainitut henkilöryhmät vapautetaan kokonaan viisumihakemuksen käsittelymaksusta. Lisäksi viisumisäännöstön 16 artiklan 6 kohdan mukaan ”Viisumimaksuja voidaan yksittäistapauksissa alentaa tai ne voidaan jättää perimättä, kun tämä palvelee kulttuuriin tai urheiluun liittyvää etua tai ulko- tai kehitysyhteistyöpoliittista etua tai jotakin muuta merkittävää yleistä etua taikka humanitaarisista syistä.”
      Tätä sääntöä ei kuitenkaan voida soveltaa viisumihakemuksen 70 euron käsittelymaksusta vapauttamiseksi yksittäistapauksissa, joissa viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjat jättäneen viisuminhakijan asuinpaikan tiedetään sijaitsevan kaukana jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliedustustosta ja joissa hakija kuuluu johonkin sopimuksen 6 artiklan 4 kohdassa lueteltuun viisumihakemuksen käsittelymaksusta vapautettuun ryhmään.
      Olisi pidettävä mielessä myös se, että viisumihakemuksen käsittelymaksusta vapautetuilta henkilöryhmiltä voidaan edelleen periä palvelumaksu, jos jäsenvaltio tekee yhteistyötä ulkoisen palveluntarjoajan kanssa.
      Sopimuksen 6 artiklan 5 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”5.   Jos jäsenvaltio tekee viisumin myöntämiseksi yhteistyötä ulkoisen palveluntarjoajan kanssa, ulkoinen palveluntarjoaja voi periä palvelumaksun. Palvelumaksun on oltava oikeassa suhteessa kustannuksiin, joita ulkoiselle palveluntarjoajalle aiheutuu sen suorittaessa tehtäviään, eikä se saa olla enempää kuin 30 euroa. Jäsenvaltioiden on varattava kaikille hakijoille mahdollisuus jättää hakemuksensa suoraan niiden konsulaatteihin. Jos hakijoiden on varattava aika hakemuksen jättämiseksi, aika on järjestettävä pääsääntöisesti kahden viikon kuluessa päivämäärästä, jolloin aikaa pyydettiin.”

      Kaikkiin henkilöryhmiin kuuluville viisuminhakijoille on annettava mahdollisuus jättää hakemus ulkoisen palveluntarjoajan sijaan suoraan konsulaattiin. Tämä tarkoittaa sitä, että hakijalle on annettava todellinen valinnan mahdollisuus näiden kahden mahdollisuuden välillä. Vaikka suoraa asiointia konsulaatissa ei tarvitsekaan järjestää samanlaisissa tai samankaltaisissa olosuhteissa kuin palveluntarjoajan kanssa asiointia, olosuhteet eivät saa tehdä suoraa asiointia käytännössä mahdottomaksi. Vaikka konsulaatin kanssa asioinnissa hyväksyttäisiin pidempi odotusaika, se ei saa olla niin kohtuuton, että hakemuksen jättäminen suoraan konsulaattiin muuttuu käytännössä mahdottomaksi.
      2.1.2   Viisumihakemusten käsittelyajat

      Sopimuksen 7 artiklassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Jäsenvaltioiden diplomaattiset edustustot ja konsulaatit tekevät päätöksen viisumin myöntämisestä 10 kalenteripäivän kuluessa viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjojen vastaanottamisesta.
         2.   Viisumihakemusta koskevaa päätöksentekoaikaa voidaan pidentää enintään 30 kalenteripäivään yksittäistapauksissa, erityisesti silloin kun hakemuksen käsittely vaatii lisätarkistuksia.
         3.   Kiireellisissä tapauksissa viisumihakemusta koskeva päätös voidaan tehdä kahden päivän kuluessa tai nopeammin.”

      Viisumihakemusta koskeva päätös on periaatteessa tehtävä 10 kalenteripäivän kuluessa täydellisen viisumihakemuksen ja liiteasiakirjojen vastaanottamispäivästä.
      Tätä määräaikaa voidaan pidentää enintään 30 kalenteripäivään, jos on tarpeen tehdä lisätarkistuksia, esimerkiksi kuulemalla keskusviranomaisia.
      Kaikki nämä määräajat alkavat kulua vasta kun hakemus on täydellinen, toisin sanoen viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjojen vastaanottopäivästä alkaen.
      Diplomaatti- ja konsuliedustustoissa, joissa on käytössä ajanvarausjärjestelmä, ajan järjestämiseen kulunutta ajanjaksoa ei lasketa osaksi käsittelyaikaa. Ajanvarausta järjestettäessä olisi otettava huomioon viisuminhakijan esiin tuoma hakemuksen mahdollinen kiireellisyys sopimuksen 7 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanoa varten. Yleensä aika olisi järjestettävä kahden viikon kuluessa siitä, kun ajanvarausta pyydettiin (vrt. sopimuksen 6 artiklan 5 kohta). Tätä pidemmän ajanjakson olisi pysyttävä poikkeustapauksena myös ruuhkaisina aikoina. Sekakomitea seuraa tätä kysymystä tarkasti. Jäsenvaltioiden on pyrittävä varmistamaan, että Ukrainan virallisten valtuuskuntien jäsenille, jotka pyytävät vastaanottoaikaa jättääkseen hakemuksen diplomaatti- tai konsuliedustustoon, olisi järjestettävä aika mahdollisimman nopeasti, mieluiten kahden työpäivän kuluessa, kiireellisissä tapauksissa, joissa kutsu on lähetetty myöhäisessä vaiheessa.
      Päätöksen sopimuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta viisumihakemusta koskevan päätöksen tekemisestä tavanomaista nopeammin tekee konsulivirkamies.
      2.1.3   Viisumin voimassaoloajan pidentäminen poikkeuksellisissa olosuhteissa

      Sopimuksen 9 artiklassa määrätään seuraavaa:

         ”Jos Ukrainan kansalaiset eivät voi lähteä jäsenvaltioiden alueelta viisumissa mainittuun määräaikaan mennessä ylivoimaisen esteen vuoksi, heidän viisuminsa voimassaoloaikaa voidaan pidentää maksutta vastaanottavan valtion soveltaman lainsäädännön mukaisesti, kunnes paluu asuinvaltioon on mahdollinen.”

      Mahdollisuuteen pidentää viisumin voimassaoloaikaa ylivoimaisen esteen vuoksi (esimerkiksi sairaalahoito odottamattomien syiden/äkillisen sairauden/onnettomuuden vuoksi), jolloin viisumin haltijalla ei ole mahdollisuutta poistua jäsenvaltion alueelta viisumiin merkittyyn päivämäärään mennessä, sovelletaan viisumisäännöstön 33 artiklan 1 kohdan säännöksiä. Edellytyksenä on, että ne ovat yhteensopivat sopimuksen kanssa (esimerkiksi viisumi, jonka voimassaoloaikaa on jatkettu, pysyy yhtenäisenä viisumina, joka oikeuttaa maahantuloon kaikkien niiden Schengen-jäsenvaltioiden alueelle, joihin maahantuloa varten viisumi oli voimassa sen myöntämishetkellä). Sopimuksen mukaan ylivoimaisen esteen tapauksessa viisumin voimassaoloaikaa pidennetään maksutta.
      2.2   Tiettyihin viisuminhakijoiden ryhmiin sovellettavat säännöt

      2.2.1   Matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat

      Kaikilta sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa luetelluilta henkilöryhmiltä, myös autonkuljettajilta, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä, vaaditaan ainoastaan mainitut matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat. Näiltä hakijaryhmiltä ei saa vaatia mitään muita matkan tarkoitusta koskevia asiakirjoja. Kuten sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa todetaan, heiltä ei vaadita muita matkan tarkoitusta koskevia selvityksiä, kutsuja tai vahvistuksia.
      Jos matkan todellista tarkoitusta on yksittäistapauksissa syytä epäillä, viisuminhakija kutsutaan lähetystöön/konsulaattiin perusteelliseen (lisä-)haastatteluun, jossa hänelle voidaan esittää kysymyksiä vierailun todellisesta tarkoituksesta tai hänen aikomuksestaan palata (vrt. viisumisäännöstön 21 artiklan 8 kohta). Tällaisissa yksittäistapauksissa viisuminhakija voi esittää lisäasiakirjoja tai konsulivirkamies voi poikkeuksellisesti pyytää niitä. Sekakomitea seuraa asiaa tarkasti.
      Niiden henkilöryhmien osalta, joita ei mainita sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa, matkan tarkoitusta koskeviin asiakirjoihin sovelletaan edelleen voimassa olevia sääntöjä. Sama pätee asiakirjoihin, jotka koskevat vanhempien suostumusta alle 18-vuotiaiden lasten matkustamiseen.
      Sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin kysymyksiin, kuten matkustusasiakirjojen tunnustaminen, matkasairausvakuutus ja paluuta koskevat takeet sekä toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen, sovelletaan Schengenin säännöstöä tai kansallista lainsäädäntöä (vrt. edellä I.1.2 kohta).
      Muutossopimukseen on liitetty Euroopan unionin julistus asiakirjoista, jotka on toimitettava haettaessa lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävää viisumia, ja sen mukaan ”Euroopan unioni laatii viisumisäännöstön 48 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti yhtenäisen luettelon vaadittavista lisäselvityksistä, jotta voidaan varmistaa, että ukrainalaisilta hakijoilta vaaditaan periaatteessa samat liiteasiakirjat”. Jäsenvaltioiden konsulaatteja, jotka toimivat paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa, pyydetään varmistamaan, että ukrainalaisille viisuminhakijoille annetaan yhdenmukaiset perustiedot ja että heidän edellytetään esittävän periaatteessa samat liiteasiakirjat riippumatta siitä, minkä jäsenvaltion konsulaattiin he jättävät hakemuksen.
      Periaatteessa viisumihakemuksen mukana on toimitettava sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kutsu tai todistus alkuperäiskappaleena. Konsulaatti voi kuitenkin aloittaa viisumihakemuksen käsittelyn kutsusta tai todistuksesta lähetetyn faksin tai jäljennösten perusteella. Konsulaatti voi pyytää alkuperäistä asiakirjaa siinä tapauksessa, että kyseessä on ensimmäinen hakemus, ja alkuperäistä asiakirjaa pyydetään tapauksissa, joihin liittyy epäselvyyksiä.
      Koska jäljempänä olevissa viranomaisia koskevissa luetteloissa on myös sellaisten henkilöiden nimiä, jotka voivat allekirjoittaa asianomaisia kutsuja ja/tai todistuksia, Ukrainan viranomaisten olisi ilmoitettava näiden henkilöiden vaihtumisesta paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa.
      Sopimuksen 4 artiklassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Seuraavilta Ukrainan kansalaisten ryhmiltä vaaditaan toisen sopimuspuolen alueelle suuntautuvan matkan tarkoituksen osoittamiseksi vain seuraavat asiakirjat:

                     a)

                     virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka Ukrainalle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella:

                                 —

                                 Ukrainan viranomaisen kirje, jossa vahvistetaan, että hakija on sitä edustavan valtuuskunnan jäsen, joka matkustaa toisen sopimuspuolen alueelle osallistuakseen edellä mainittuihin tapahtumiin, ja virallisen kutsun jäljennös;”

      Hakijan nimen on oltava mainittu toimivaltaisen viranomaisen laatimassa kirjeessä, jossa vahvistetaan, että kyseinen henkilö kuuluu valtuuskuntaan, joka matkustaa toisen sopimuspuolen alueelle osallistuakseen viralliseen tapaamiseen. Hakijan nimeä ei tarvitse välttämättä mainita virallisessa kutsussa osallistua tapaamiseen, vaikka se saatetaan mainita silloin, kun virallinen kutsu on osoitettu tietylle henkilölle.
      Tämä määräys koskee virallisten valtuuskuntien jäseniä riippumatta siitä, minkä tyyppinen passi heillä on (muu virkapassi kuin biometrinen virkapassi, tai tavallinen passi).

                  ”b)

                  liikemiehet ja liikeorganisaatioiden edustajat:

                              —

                              toimivan [po. ’vastaanottajana toimivan’] oikeushenkilön tai yrityksen tai kyseisen oikeushenkilön tai yrityksen toimiston tai sivutoimiston, jäsenvaltioiden keskus- ja paikallisviranomaisten tai jäsenvaltion alueella pidettävien kauppa- tai teollisuusmessujen tai konferenssin tai symposiumin järjestelykomitean kirjallinen kutsu;

                  c)

                  autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Ukrainassa:

                              —

                              Ukrainan kansainvälistä tieliikennettä harjoittavien kuljetusyhtiöiden kansallisen liiton laatima kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, kesto, määräpaikka (määräpaikat) ja toistumistiheys;”

            Toimivaltaiset viranomaiset, jotka säätelevät kansainvälistä tieliikennettä ja ovat vastuussa matkojen tarkoituksen, keston, määräpaikan (määräpaikkojen) ja toistumistiheyden toteamisesta niiden autonkuljettajien osalta, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Ukrainassa, ovat seuraavat:

                  1.

                  Association of International Road Carriers of Ukraine (AsMAP/АсМАП)
                  AsMAPin postiosoite:

                              11, Shorsa str.

                              Kyiv, 03150, Ukraine

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutetut virkamiehet:

                              Kostiuchenko Leonid – Ukrainan AsMAPin puheenjohtaja;

                              Dokil' Leonid – Ukrainan AsMAPin varapuheenjohtaja;

                              Kuchynskiy Yurii – Ukrainan AsMAPin varapuheenjohtaja.

                  2.

                  Valtionyritys Service on International Road Carriages (SIRC)
                  SIRCin postiosoite:

                              57, av. Nauka

                              Kyiv, 03083, Ukraine

                              Puhelin: (+ 38-044) 524 21 01

                              Faksi (+ 38-044) 524 00 70

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutetut virkamiehet:

                              Tkachenko Anatolij – SIRCin johtaja;

                              Neronov Oleksandr – SIRCin ensimmäinen apulaisjohtaja.

                  3.

                  Ukrainian Road Transport and Logistics Union
                  Ukrainian Road Transport and Logistics Union -järjestön postiosoite:

                              28, Predslavinska str.

                              Kyiv, 03150, Ukraine

                              Puhelin/faksi: (+ 38-044) 528 71 30/(+ 38-044) 528 71 46/(+ 38-044) 529 44 40

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutettu virkailija:
                  Lypovskiy Vitalij – järjestön puheenjohtaja

                  4.

                  All-Ukrainian Association of Automobile Carriers (AAAC) (Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників)
                  AAAC:n postiosoite:

                              139, Velyka Vasylkivska str.

                              Kyiv, 03150, Ukraine

                              Puhelin/faksi: (+ 38-044) 538 75 05, (+ 38-044) 529 25 21

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutetut virkailijat:

                              Reva Vitalii (Віталій Рева) – AAAC:n puheenjohtaja

                              Glavatskyi Petro (Петро Главатський) – AAAC:n varapuheenjohtaja
                              Sähköposti: vaap@i.com.ua

                  5.

                  All-Ukrainian Association of Automobile Carriers (AAAC) Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників)
                  AAAC:n postiosoite:

                              3, Rayisy Okipnoyi str.

                              Kyiv, 02002, Ukraine

                              Puhelin/faksi: (+ 38-044) 517 44 31, (+ 38-044) 516 47 26

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutetut virkailijat:
                  Vakulenko Volodymyr (Вакуленко Володимир Михайлович) – AAAC:n varapuheenjohtaja

                  6.

                  Valtionyhtiö Ukrinteravtoservice (Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів ”Укрінтеравтосервіс”)
                  Valtionyhtiön Ukrinteravtoservice postiosoite:

                              57, av. Nauky

                              Kyiv, 03083, Ukraine

                        Kutsujen allekirjoittamiseen valtuutetut virkamiehet:

                              Dobrohod Serhii (Доброход Сергій Олександрович) – Valtionyhtiön Ukrinteravtservice pääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 524 09 99 GSM: (+ 38-050) 463 89 32)

                              Kubalska Svitlana (Кубальська Світлана Сергіївна) – Valtionyhtiön Ukrinteravtservice varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 524 09 99, GSM: (+ 38-050) 550 82 62).

            Tähän viisuminhakijoiden ryhmään liittyvien ongelmien vuoksi sekakomitea seuraa tämän määräyksen täytäntöönpanoa tiiviisti.

                     ”d)

                     jäsenvaltioiden alueille kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenet:

                                 —

                                 Ukrainan toimivaltaisen rautatieyhtiön kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, kesto ja toistumistiheys.”

      Rautatiekuljetusten alan toimivaltainen viranomainen Ukrainassa on Ukrainan rautatiekuljetusten valtionhallinto (State Administration of Railway Transport of Ukraine, Ukrzaliznytsia/Укрзалізниця).
      Ukrzaliznytsian postiosoite:

                  5–7 Tverskaya str.

                  Kyiv, 03680, Ukraine

            Ukrzaliznytsian johdon vastuualueiden jaottelun mukaisesti jäsenvaltioiden alueille kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenten matkojen tarkoitusta, kestoa ja toistumistiheyttä koskevat tiedot antavat seuraavat henkilöt:

                  Bolobolin Serhii (Болоболін Сергій Петрович) – Ukrzaliznytsian ensimmäinen pääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 10);

                  Serhiyenko Mykola (Сергієнко Микола Іванович) – Ukrzaliznytsian ensimmäinen varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 01);

                  Zhurakivskyy Vitaliy (Жураківський Віталій Олександрович) – Ukrzaliznytsian ensimmäinen varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 41);

                  Slipchenko Oleksiy (Сліпченко Олексій Леонтійович) – Ukrzaliznytsian varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 14);

                  Naumenko Petro (Науменко Петро Петрович) – Ukrzaliznytsian varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 12);

                  Chekalov Pavlo (Чекалов Павло Леонтійович) – Ukrzaliznytsian varapääjohtaja (puhelin: (+ 38-044) 465 00 13);

                  Matviiv Igor – Ukrzaliznytsian kansainvälisten suhteiden osaston päällikkö (puhelin: (+ 38-044) 465 04 25).

                     ”e)

                     toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat:

                                 —

                                 ammattialajärjestön tai hakijan työnantajan antama todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että asianomainen henkilö on ammatiltaan toimittaja, ja todetaan, että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen, tai jossa todistetaan, että henkilö on toimittajan mukana ammattitehtävissä matkustava tekninen avustaja;”

      Tämä ryhmä ei kata freelance-toimittajia.
      Hakemuksen yhteydessä on esitettävä todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että hakija on ammatiltaan toimittaja, ja hakijan työnantajan antama alkuperäinen asiakirja, jossa todetaan, että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen, tai jossa todistetaan, että henkilö on toimittajan mukana ammattitehtävissä matkustava tekninen avustaja.
      Toimivaltaiset ammattialajärjestöt, jotka todistavat henkilön olevan ammatiltaan toimittaja, ovat Ukrainassa seuraavat:

                  1.

                  National Union of Journalists of Ukraine (NUJU) (Національна спілка журналістів України, НСЖУ)
                  NUJU myöntää joukkotiedotusvälineiden palveluksessa ammatikseen työskenteleville kansalliset lehdistökortit ja Kansainvälisen journalistiliiton mallin mukaiset kansainväliset lehdistökortit.
                  NUJUn postiosoite:

                              27-a Khreschatyk str.

                              Kyiv, 01001, Ukraine

                        Valtuutettu henkilö NUJUssa:
                  Nalyvaiko Oleg Igorovych (Наливайко Олег Ігорович) – NUJUn päällikkö
                  Puhelin/Faksi: (+ 38-044) 234 20 96; (+ 38-044) 234 49 60; (+ 38-044) 234 52 09
                  Sähköposti: spilka@nsju.org; admin@nsju.org.

                  2.

                  Independent Media Union of Ukraine (IMUU) (Незалежна медіа-профспілка України)
                  IMUUn postiosoite:

                              Office 25,

                              27 – A, Khreshchatyk Str.

                              Kyiv, 01001, Ukraine

                        Valtuutetut henkilöt:

                              Lukanov Yurii (Луканов Юрій Вадимович) – IMUUn päällikkö

                              Vynnychuk Oksana (Оксана Винничук) – IMUUn pääsihteeri
                              Puhelin: (+ 38-050) 356 57 58
                              Sähköposti: secretar@profspilka.org.ua.

                  ”f)

                  henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan tai yliopistojen järjestämään tai muuhun vaihto-ohjelmaan:

                              —

                              vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu osallistua mainittuun toimintaan;

                  g)

                  koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän mukanaan matkustavat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtävälle matkalle esimerkiksi vaihto-ohjelman tai muun opiskeluun liittyvän toiminnan puitteissa:

                              —

                              vastaanottajana toimivan yliopiston, oppilaitoksen tai koulun kirjallinen kutsu tai ilmoittautumistodistus tai sitä kurssia koskeva opiskelijakortti tai todistus, johon on tarkoitus osallistua;”

            Todisteena matkan tarkoituksesta voidaan hyväksyä vain sen yliopiston, korkeakoulun, oppilaitoksen tai koulun antama opiskelijakortti, jossa hakijan on tarkoitus opiskella.

                     ”h)

                     kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka matkustavat heidän mukanaan työnsä vuoksi:

                                 —

                                 vastaanottajana toimivan organisaation eli toimivaltaisten viranomaisten taikka jäsenvaltioiden kansallisen urheiluliiton tai kansallisen olympiakomitean kirjallinen kutsu;”

      Kansainvälisten urheilutapahtumien osalta mukana matkustavien henkilöiden luetteloon voidaan merkitä henkilöt, jotka matkustavat urheilijan mukana työnsä vuoksi; näitä ovat valmentajat, hierojat, managerit, lääkintähenkilöstö ja urheiluseuran johtajat. Kannattajia ei pidetä mukana matkustavina henkilöinä.

                     ”i)

                     ystävyyskaupunkien ja muiden kunnallisten yksiköiden järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat:

                                 —

                                 kyseisten kaupunkien tai muiden kunnallisten yksiköiden johtajan tai pormestarin kirjallinen kutsu;”

      Toimivalta laatia kirjallinen kutsu on ystävyyskaupunkitoiminnan isäntäkaupungin tai kunnan johtajalla tai pormestarilla. Tämä ryhmä kattaa ainoastaan virallisen ystävyyskaupunkitoiminnan.

                     ”j)

                     jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Ukrainan kansalaisten tai sen jäsenvaltion alueella, joiden kansalaisia he ovat, oleskelevien Euroopan unionin kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset eli puoliso, lapset (myös adoptiolapset), vanhemmat (myös huoltajat), isovanhemmat ja lapsenlapset:

                                 —

                                 vastaanottajana toimivan henkilön kirjallinen kutsu;”

      Mainitussa alakohdassa määrätään ukrainalaisten lähisukulaisten tilanteesta näiden matkustaessa jäsenvaltioihin vierailemaan jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien Ukrainan kansalaisten luona tai sellaisten Euroopan unionin kansalaisten luona, jotka oleskelevat sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalaisia he ovat.
      Toimivaltaisen viranomaisen on todistettava kutsujana toimivan henkilön allekirjoitus oikeaksi asuinmaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
      Lisäksi on todistettava kutsujana toimivan henkilön oleskelun laillisuus ja perheside esimerkiksi toimittamalla vastaanottajana toimivan henkilön kirjallisen kutsun ohessa jäljennökset asiakirjoista, joista käy ilmi hänen asemansa, esimerkiksi valokopio oleskeluluvasta, ja joissa vahvistetaan perheside.
      Mainittua määräystä sovelletaan myös diplomaatti- ja konsuliedustustoissa työskentelevän henkilöstön sukulaisiin, jotka matkustavat sukulaisvierailulle enintään 90 päiväksi jäsenvaltioiden alueelle, lukuun ottamatta tarvetta esittää todisteita laillisesta oleskelusta ja perhesiteistä.
      Muutossopimukseen liitetyn viisumien myöntämisen helpottamisesta perheenjäsenten osalta annetun Euroopan unionin julistuksen mukaisesti ”Helpottaakseen useampien sellaisten henkilöiden liikkuvuutta, joilla on perhesiteitä (erityisesti sisaret ja veljet lapsineen) jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskeleviin Ukrainan kansalaisiin tai Euroopan unionin kansalaisiin, jotka oleskelevat siinä jäsenvaltiossa, joiden kansalaisia he ovat, Euroopan unioni kehottaa jäsenvaltioiden konsuliedustustoja käyttämään täysimääräisesti hyväkseen viisumisäännöstöön sisältyviä mahdollisuuksia helpottaa viisumien myöntämistä tähän ryhmään kuuluville henkilöille, erityisesti yksinkertaistamalla hakijoilta vaadittavia asiakirjatodisteita, vapauttamalla heidät käsittelymaksusta ja myöntämällä tarvittaessa toistuvaisviisumeja”.

                     ”k)

                     hautajaisiin osallistuvat sukulaiset:

                                 —

                                 virallinen asiakirja, joka vahvistaa kuolemantapauksen, sekä todistus hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta;”

      Sopimuksessa ei täsmennetä, minkä maan viranomaisten olisi annettava edellä mainittu virallinen asiakirja: maan, jossa hautajaiset pidetään, vai sen henkilön asuinmaan, joka haluaa osallistua hautajaisiin. Olisi hyväksyttävä, että molempien maiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa tällaisen virallisen asiakirjan.
      Hakijan on esitettävä edellä mainittu virallinen asiakirja, joka vahvistaa kuolemantapauksen sekä hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muun suhteen, esimerkiksi syntymä- ja/tai kuolintodistus.

                     ”l)

                     sotilas- ja siviilihautausmailla vierailevat henkilöt:

                                 —

                                 virallinen asiakirja, joka osoittaa, että hauta on edelleen olemassa, sekä todistus hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta;”

      Sopimuksessa ei täsmennetä, minkä maan viranomaisten olisi annettava edellä mainittu virallinen asiakirja: maan, jossa hautausmaa sijaitsee, vai sen henkilön asuinmaan, joka haluaa vierailla hautausmaalla. Olisi hyväksyttävä, että molempien maiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa tällaisen virallisen asiakirjan.
      Hakijan on esitettävä edellä mainittu virallinen asiakirja, joka osoittaa, että hauta on edelleen olemassa, sekä todistus hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta.
      Sopimukseen liitetyn Euroopan yhteisöjen lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisestä sotilas- ja siviilihautausmailla käyntiä varten koskevan julistuksen mukaisesti lyhytaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeita myönnetään sotilas- ja siviilihautausmailla vieraileville henkilöille pääsääntöisesti enintään 14 päiväksi.

                     ”m)

                     lääketieteellisistä syistä vierailevat henkilöt ja tarvittavat saattajat:

                                 —

                                 hoitolaitoksen virallinen asiakirja, jossa vahvistetaan hoidon tarve kyseisessä laitoksessa ja saattajan tarpeellisuus, ja todistus riittävistä rahavaroista hoidon maksamiseksi;”

      Esitetään hoitolaitoksen asiakirja, jossa vahvistetaan hoidon tarve kyseisessä laitoksessa, ja todistus riittävistä rahavaroista hoidon maksamiseksi; lisäksi siinä olisi vahvistettava saattajan tarpeellisuus.

                     ”n)

                     kansalaisjärjestöjen edustajat, jotka matkustavat osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin ja konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien puitteissa:

                                 —

                                 vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu, vahvistus siitä, että henkilö edustaa kansalaisjärjestöä, ja valtion viranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti antama rekisteritodistus kyseisen järjestön perustamisesta;”

      Asiakirja, joka todistaa, että kansalaisjärjestö on rekisteröity Ukrainassa, on Ukrainan valtiollisen rekisteripalvelun (State Registration Service) laatima kirje, joka sisältää kansalaisjärjestöä koskevat, yhdistysrekisteriin (Register of Public Associations) sisältyvät tiedot.

                  ”o)

                  jäsenvaltioiden alueella järjestettäviin kansainvälisiin messuihin, konferensseihin, symposiumeihin, seminaareihin tai muihin vastaaviin tapahtumiin osallistuvat vapaiden ammattien harjoittajat;

                              —

                              vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu, jossa vahvistetaan kyseisen henkilön osallistuminen tapahtumaan;

                  p)

                  uskonnollisten yhteisöjen edustajat:

                              —

                              Ukrainassa rekisteröidyn uskonnollisen yhteisön kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, kesto ja toistumistiheys;”

            Asiakirja, joka todistaa, että uskonnollinen yhteisö on rekisteröity Ukrainassa, on ote valtiollisesta oikeushenkilö- ja yksityisyrittäjärekisteristä, jossa mainitaan, että kyseisen oikeushenkilön oikeudellinen ja organisaatiomuoto on uskonnollinen yhteisö.

                     ”q)

                     Euroopan unionin virallisten, rajat ylittävien yhteistyöohjelmien, kuten eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI), osanottajat:

                                 —

                                 vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu.”

      Tärkeää: sopimuksella ei luoda kirjallisen kutsun laativille luonnollisille tai oikeushenkilöille uusia vastuuvelvollisuutta koskevia sääntöjä. Tällaisten kutsujen virheelliseen laatimiseen sovelletaan vastaavaa EU:n lainsäädäntöä ja/tai kansallista lainsäädäntöä.
      2.2.2   Toistuvaisviisumien myöntäminen

      Tapauksissa, joissa viisuminhakijan on matkustettava usein tai säännöllisesti jäsenvaltioiden alueelle, myönnetään lyhytaikaisia viisumeja useita käyntejä varten, edellyttäen, että näiden käyntien kokonaiskesto on enintään 90 päivää 180 päivän jaksolla.
      Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille:

                     a)

                     kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, kansallisen ja alueellisen tason syyttäjät ja apulaissyyttäjät, ellei heitä ole tällä sopimuksella vapautettu viisumivelvollisuudesta, tehtäviensä hoitamisen yhteydessä;

                     b)

                     virallisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, jotka Ukrainalle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jäsenvaltioiden alueella;

                     c)

                     jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Ukrainan kansalaisten tai siinä jäsenvaltiossa, joiden kansalaisia he ovat, oleskelevien Euroopan unionin kansalaisten luona vierailevat puolisot ja alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat (myös huoltajat);

                     d)

                     liikemiehet ja liikeyritysten edustajat, jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin;

                     e)

                     toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat.

               Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, kun on ilmeistä, että tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen jaksoon, erityisesti kun

                     —

                     a alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta toimikausi,

                     —

                     b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta se ajanjakso, jona henkilö toimii virallisen valtuuskunnan pysyvänä jäsenenä,

                     —

                     c alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta Euroopan unionissa oleskelevien Ukrainan kansalaisten laillisen oleskelun voimassaoloaika,

                     —

                     d alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta se ajanjakso, jona henkilö toimii liikeyrityksen edustajana, tai työsopimuksen voimassaoloaika,

                     —

                     e alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta työsopimuksen voimassaoloaika

               on alle viisi vuotta.”

      Näiden henkilöryhmien osalta, ottaen huomioon heidän ammattiasemansa tai heidän sukulaissuhteensa Ukrainan kansalaiseen, joka asuu laillisesti jäsenvaltioiden alueella, tai Euroopan unionin kansalaiseen, joka asuu sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen hän on, on perusteltua myöntää pääsääntöisesti toistuvaisviisumi, joka on voimassa viisi vuotta. Sopimuksen alkuperäisessä toisinnossa käytetty sanamuoto ”enintään viisi vuotta voimassa olevia” jätti konsulaateille harkintavaltaa viisumin voimassaoloajan pituudesta päättämisen suhteen, kun siinä määrättiin vain viisumin enimmäisvoimassaoloajasta. Muutossopimuksen myötä tämä harkintavalta on poistunut, sillä uusi sanamuoto ”viisi vuotta voimassa olevia” merkitsee sitä, että jos hakija täyttää kaikki sopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset, ”jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja”.
      Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta olisi esitettävä vahvistus heidän ammatillisesta asemastaan ja toimikautensa pituudesta.
      Tätä määräystä ei sovelleta 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluviin henkilöihin, jos heidät on sopimuksen mukaan vapautettu viisumivelvollisuudesta, eli jos heillä on diplomaattipassi tai biometrinen virkapassi.
      Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta on esitettävä todisteet heidän pysyvästä asemastaan virallisen valtuuskunnan jäsenenä ja tarpeesta osallistua säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin.
      Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta on esitettävä todisteet kutsun esittävän henkilön laillisesta oleskelusta (vrt. edellä II.2.2.1 kohta).
      Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta on esitettävä todisteet heidän ammatillisesta asemastaan ja toimintansa kestosta.
      Sopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”2.   Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät enintään yhden vuoden voimassa olevan toistuvaisviisumin [po. ’myöntävät yhden vuoden voimassa olevan toistuvaisviisumin’] seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että heille on edellisen vuoden aikana myönnetty vähintään yksi viisumi ja että he ovat käyttäneet sitä kohdevaltion maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti:

                     a)

                     autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Ukrainassa;

                     b)

                     jäsenvaltioiden alueille kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenet;

                     c)

                     henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan, mukaan lukien yliopistojen järjestämät ja muut vaihto-ohjelmat, ja jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin;

                     d)

                     kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja heidän mukanaan ammattitehtävissä matkustavat henkilöt;

                     e)

                     ystävyyskuntien ja muiden kunnallisten yksiköiden järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat;

                     f)

                     kansalaisjärjestöjen edustajat, jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin ja konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien puitteissa;

                     g)

                     Euroopan unionin virallisten, rajat ylittävien yhteistyöohjelmien, kuten eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI), osanottajat;

                     h)

                     opiskelijat ja jatko-opiskelijat, jotka matkustavat säännöllisesti opinto- tai koulutustarkoituksessa esimerkiksi vaihto-ohjelmien puitteissa;

                     i)

                     uskonnollisten yhteisöjen edustajat:

                     j)

                     jäsenvaltioiden alueella järjestettäviin kansainvälisiin messuihin, konferensseihin, symposiumeihin, seminaareihin tai muihin vastaaviin tapahtumiin osallistuvat vapaiden ammattien harjoittajat;

                     k)

                     lääketieteellisistä syistä säännöllisesti vierailevat henkilöt ja tarvittavat saattajat.

               Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, kun on ilmeistä, että tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen jaksoon.”

      Sopimuksen alkuperäisessä toisinnossa käytetty sanamuoto ”myöntävät enintään yhden vuoden voimassa olevia” jätti konsulaateille harkintavaltaa viisumin voimassaoloajan pituudesta päättämisen suhteen, kun siinä määrättiin vain viisumin enimmäisvoimassaoloajasta. Muutossopimuksen myötä tämä harkintavalta on poistunut, sillä uusi sanamuoto [po.] ”myöntävät yhden vuoden voimassa olevan” merkitsee sitä, että jos hakija täyttää kaikki sopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa määrätyt edellytykset, ”jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät enintään yhden vuoden voimassa olevan toistuvaisviisumin”. On huomattava, että yhden vuoden voimassa oleva toistuvaisviisumi myönnetään edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että viisuminhakijalle on edellisen vuoden (12 kuukauden) aikana myönnetty vähintään yksi Schengen-viisumi ja että hän on käyttänyt sitä kohdevaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti (henkilö ei esimerkiksi ole ylittänyt sallittua oleskeluaikaa) ja että toistuvaisviisumin hakemiselle on perusteet. Edellisen vuoden aikana saatu Schengen-viisumi voi olla myös jonkin muun Schengen-valtion myöntämä kuin sen valtion, josta hakija on hakenut uutta viisumia. Tapauksissa, joissa ei ole perusteltua myöntää vuoden voimassa olevaa viisumia (esimerkiksi, jos vaihto-ohjelma on alle vuoden pituinen tai henkilön ei tarvitse matkustaa usein ja säännöllisesti kokonaisen vuoden ajan), viisumin voimassaoloaika on alle vuoden edellyttäen, että viisumin myöntämisen muut edellytykset täyttyvät.
      Sopimuksen 5 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätään seuraavaa:

         ”3.   Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät vähintään kaksi ja enintään viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että he ovat kahden edellisen vuoden aikana käyttäneet heille myönnettyä yhden vuoden toistuvaisviisumia kohdevaltion maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti, paitsi jos tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, jolloin toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen jaksoon.
         4.   Tämän artiklan 1–3 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden alueella yhteensä enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”

      Kahdesta viiteen vuoteen voimassa olevia toistuvaisviisumeja myönnetään sopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että he ovat kahden edellisen vuoden aikana käyttäneet heille myönnettyä yhden vuoden Schengen-toistuvaisviisumia kohdevaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti ja että on ilmeistä, ettei tarve matkustaa usein tai säännöllisesti rajoitu lyhyempään jaksoon. On huomattava, että kahdesta viiteen vuoteen voimassa oleva viisumi on myönnettävä ainoastaan, jos viisuminhakijalle on kahden edellisen vuoden aikana myönnetty kaksi yhden vuoden (ei lyhyemmän aikaa) voimassa olevaa viisumia ja hän on käyttänyt näitä viisumeja kohdevaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot päättävät kunkin viisumihakemuksen arvioinnin perusteella näiden viisumien voimassaoloajan, joka siis voi olla kahdesta viiteen vuotta.
      Kun tarkastellaan edellytysten määritelmää sopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa: ”edellyttäen, että … heillä on perusteltu syy hakea toistuvaisviisumia” ja sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa: ”edellyttäen, että … perusteet toistuvaisviisumin hakemiselle ovat edelleen voimassa”, voidaan todeta, että tämän tyyppisten viisumeiden myöntämiseen sovelletaan viisumisäännöstön 24 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteita, toisin sanoen että henkilön on tarpeen matkustaa usein yhteen tai useampaan jäsenvaltioon esimerkiksi liikeasioissa.
      Toistuvaisviisumia ei ole pakko myöntää, ellei hakija ole käyttänyt aiempaa viisumiaan. Tällainen viisumi voidaan kuitenkin myöntää, jos edellisen viisumin käyttämättä jättäminen johtui hakijasta riippumattomista syistä, kuten kuorma-auton kuljettajan pitkä poissaolo työstä sairauden takia.
      Vrt. II.2.2.1 kohta, jossa käsitellään matkan tarkoitusta koskevia todistusasiakirjoja toistuvaisviisumien myöntämiseksi sopimuksen 5 artiklassa tarkoitetuille henkilöryhmille.
      2.2.3   Diplomaatti- ja virkamatkapassien haltijat

      Sopimuksen 10 artiklassa määrätään seuraavaa:

         ”1.   Ukrainan kansalaisilta, joilla on voimassa oleva diplomaattipassi, ei vaadita viisumia jäsenvaltioiden alueelle tuloa, alueelta poistumista tai alueen kauttakulkua varten.
         2.   Ukrainan kansalaisilta, joilla on voimassa oleva biometrinen virkapassi, ei vaadita viisumia jäsenvaltioiden alueelle tuloa, alueelta poistumista tai alueen kauttakulkua varten.
         3.   Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa mainitut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”

      Voimassa olevien, muun virkapassin kuin biometrisen virkapassin haltijoiden viisumivapautta koskevien kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen soveltamista jatketaan, paitsi jos ne on irtisanottu tai niiden soveltaminen on keskeytetty (vrt. edellä 1.6 kohta).
      Sopimuksessa ei säännellä diplomaattien sijoittamista jäsenvaltioihin. Siihen sovelletaan tavanomaista akkreditointimenettelyä.
      III   TILASTOTIEDOT
      Jotta sekakomitea voi seurata sopimuksen täytäntöönpanoa tehokkaasti, jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustojen on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden välein tilastotietoja, jotka koskevat mahdollisuuksien mukaan erityisesti seuraavia seikkoja, kuukausittain eriteltyinä:

                  —

                  sopimuksen kattamille eri henkilöryhmille myönnetyt viisumityypit;

                  —

                  sopimuksen kattamilta eri henkilöryhmiltä evättyjen viisumien lukumäärä;

                  —

                  henkilökohtaiseen haastatteluun kutsuttujen hakijoiden prosenttiosuudet henkilöryhmittäin;

                  —

                  Ukrainan kansalaisille myönnettyjen viisivuotisten toistuvaisviisumien lukumäärä (maittain)

                  —

                  sopimuksen kattamille eri henkilöryhmille maksutta myönnettyjen viisumien prosenttiosuudet.

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

         (2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (EUVL L 81, 21.3.2001, s. 1).

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).


               30.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 316/196

         P8_TA(2015)0060
   Sergei Stanishevin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskeva pyyntö
   Euroopan parlamentin päätös 11. maaliskuuta 2015 Sergei Stanishevin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2014/2259(IMM))
   (2016/C 316/24)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Sergei Stanishevin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevan, Bulgarian tasavallan yleisen pääsyyttäjän 24. marraskuuta 2014 välittämän pyynnön, joka liittyy Sofian kaupungin tuomioistuimessa vireillä olevaan oikeusmenettelyyn (viite CCAN N:o C-280/2013) ja josta ilmoitettiin täysistunnossa 15. joulukuuta 2014,

               —

               on kuullut Sergei Stanishevia työjärjestyksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevan 8 ja 9 artiklan sekä Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964, 10. heinäkuuta 1986, 15. ja 21. lokakuuta 2008, 19. maaliskuuta 2010, 6. syyskuuta 2011 ja 17. tammikuuta 2013 antamat tuomiot (1),

               —

               ottaa huomioon Bulgarian tasavallan perustuslain 70 pykälän,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 5 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan,

               —

               ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A8-0045/2015),

               A.

               toteaa, että Bulgarian tasavallan yleinen pääsyyttäjä on toimittanut parlamentille Sofian kaupungin yleisen syyttäjänviraston pyynnön saada lupa jatkaa rikosoikeudellista menettelyä Sergei Stanishevia vastaan Bulgarian rikoslain 358 pykälän 1 momentissa ja 26 pykälän 1 momentissa tarkoitetusta rikoksesta;

               B.

               toteaa, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 8 artiklan mukaan Euroopan parlamentin jäseniä ei voida alistaa tutkittavaksi, pidättää tai haastaa oikeuteen heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella;

               C.

               toteaa, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 9 artiklan mukaan Euroopan parlamentin jäsenillä on oman valtionsa alueella kansanedustajille myönnetty koskemattomuus;

               D.

               toteaa, että Bulgarian tasavallan perustuslain 70 pykälän 1 momentin nojalla kansalliskokouksen jäsentä ei voida pidättää tai asettaa syytteeseen paitsi, jos hän on tehnyt rikoksen, ja että niissä tapauksissa on saatava kansalliskokouksen tai, jos se ei ole koolla, kansalliskokouksen puhemiehen lupa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa asianomainen on otettu kiinni itse teossa (in flagrante delicto); toteaa, että Bulgarian tasavallan perustuslain 70 pykälän 2 momentin nojalla lupaa rikossyytteen vireillepanoon ei tarvita, jos kansalliskokouksen jäsen on antanut siihen suostumuksensa kirjallisesti;

               E.

               toteaa, että parlamentti päättää itsenäisesti, pidättääkö se tietyssä tapauksessa koskemattomuuden vai ei; toteaa, että parlamentti voi kohtuullisessa määrin ottaa jäsenen kannan huomioon, kun se tekee päätöksen siitä, pidätetäänkö hänen koskemattomuutensa vai ei (2);

               F.

               toteaa, että väitetyllä rikoksella ei ole välitöntä tai ilmeistä yhteyttä Stanishevin Euroopan parlamentin jäsenenä hoitamiin tehtäviin eikä se liity hänen tehtäviään hoitaessaan ilmaisemaansa mielipiteeseen tai suorittamaansa äänestykseen Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjassa N:o 7 olevan 8 artiklan tarkoitusta varten;

               G.

               toteaa, että Sergei Stanishevia koskeva oikeudenkäyntiä edeltävä menettely oli pantu alulle jo kauan ennen kuin hänestä tuli Euroopan parlamentin jäsen ja että kyseinen oikeudenkäynti ei näin ollen liity millään tavalla hänen asemaansa Euroopan parlamentin jäsenenä;

               H.

               toteaa, että kun Sergei Stanishev toimi ensin pääministerinä ja sen jälkeen kansalliskokouksen jäsenenä, hän esitti kansalliskokouksen puhemiehelle kaksi kirjallista lausuntoa, joissa hän hyväksyi itseään koskevan menettelyn aloittamisen Bulgarian tasavallan perustuslain 70 pykälän 2 momentin nojalla;

               I.

               toteaa, että tässä tapauksessa parlamentti ei ole havainnut todisteita tarkoitushakuisesta syytteestä (fumus persecutionis), toisin sanoen sillä ei ole riittävän vakavaa ja täsmällistä epäilystä siitä, että rikossyytteet olisi nostettu jäsenen vahingoittamiseksi poliittisesti;

               1.

               päättää pidättää Sergei Stanishevin parlamentaarisen koskemattomuuden;

               2.

               kehottaa puhemiestä toimittamaan tämän päätöksen sekä asiasta vastaavan valiokunnan mietinnön viipymättä Bulgarian tasavallan toimivaltaiselle viranomaiselle ja Sergei Stanisheville.

      (1)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.5.1964, Wagner v. Fohrmann ja Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.7.1986, Wybot v. Faure ym., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.10.2008, Mote v. parlamentti, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.10.2008, Marra v. De Gregorio ja Clemente, C-200/07 ja C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2010, Gollnisch v. parlamentti, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, unionin tuomioistuimen tuomio 6.9.2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543 sekä unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2013, Gollnisch v. parlamentti, T-346/11 ja T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Asia T-345/05, Mote v. parlamentti (edellä mainittu), kohta 28.


title: 2014/615/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin perusoikeusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012

text:
               5.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 266/296

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin perusoikeusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012
   (2014/615/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2012,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin perusoikeusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2012 sekä viraston vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 18. helmikuuta 2014 antaman suosituksen (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta 15. helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 (4) ja erityisesti sen 21 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5),

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (6) ja erityisesti sen 108 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0184/2014),

               1.

               myöntää Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 365, 13.12.2013, s. 245.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2017/1545, annettu 13 päivänä syyskuuta 2017, Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               15.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 237/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/1545,
   annettu 13 päivänä syyskuuta 2017,
   Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 445/2014/EU (2) tavoitteena on suojella ja edistää Euroopan kulttuurien rikkautta ja monimuotoisuutta sekä korostaa niiden yhteisiä piirteitä ja samalla vahvistaa kansalaisten tunnetta kuulumisesta yhteiseen kulttuurialueeseen sekä siten edistää keskinäistä yhteisymmärrystä ja kulttuurien välistä vuoropuhelua sekä korostaa yhteistä kulttuuriperintöä. Päätöksen tavoitteena on myös edistää kulttuurin panosta kaupunkien, jotka voivat ottaa toimintaan mukaan ympäröivät alueensa, pitkän aikavälin kehitykseen niiden omien strategioiden ja painopisteiden mukaisesti älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun tukemiseksi.

               (2)

               Euroopan kulttuuripääkaupungit auttavat merkittävällä tavalla edistämään unionin arvoja.

               (3)

               Kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihdon edistämiseksi olisi kannustettava edelleen entisten, nykyisten ja tulevien Euroopan kulttuuripääkaupunki -nimityksen haltijakaupunkien välisiin verkostumistoimiin.

               (4)

               Päätöksen N:o 445/2014/EU mukaan ainoastaan jäsenvaltion, ehdokasmaan tai mahdollisen ehdokasmaan kaupunki tai mainitussa päätöksessä säädetyin edellytyksin unioniin liittyvän maan kaupunki voi päästä mukaan unionin Euroopan kulttuuripääkaupungit -toimintaan, jäljempänä ’toiminta’.

               (5)

               Kulttuurisiteiden lujittamiseksi niiden Euroopan vapaakauppaliiton maiden, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (3) sopimuspuolia, jäljempänä ’EFTA/ETA-maat’, ja unionin välillä toiminnan olisi oltava tietyin ehdoin avointa myös kyseisten maiden kaupungeille mainitun sopimuksen mukaisesti.

               (6)

               Toimintaan osallistuvien jäsenvaltioiden kaupunkien tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi EFTA/ETA-maiden kaupungit saisivat kuitenkin osallistua vain yhteen kilpailuun päätöksen N:o 445/2014/EU kattamalla kaudella eli vuosina 2020–2033. Jäsenvaltioiden tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi kukin EFTA/ETA-maa saisi nimityksen ainoastaan kerran kyseisen ajanjakson aikana samalla tavalla kuin ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat.

               (7)

               Koska hakemuspyynnöt on julkaistava vähintään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta, ehdokasmaan, mahdollisen ehdokasmaan tai EFTA/ETA-maan olisi isännöitävä Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa vuonna 2028 vuoden 2027 sijaan, jotta kyseiset maat voivat neuvotella osallistumisestaan Luova Eurooppa -ohjelmaa seuraavaan unionin kulttuuriohjelmaan vuosina 2021–2027.

               (8)

               Sen vuoksi päätöstä N:o 445/2014/EU olisi muutettava,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös N:o 445/2014/EU seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 3 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 2 kohta seuraavasti:
                           ”2.   Nimityksen haltijakaupunkien lukumäärä tiettynä vuonna, jäljempänä ’nimitysvuosi’, on korkeintaan kolme.
                           Nimitys annetaan kunakin vuonna enintään yhdelle kaupungille kummastakin liitteessä olevassa kalenterissa, jäljempänä ’kalenteri’, esitetystä jäsenvaltiosta sekä asiaankuuluvina vuosina yhdelle Euroopan vapaakauppaliiton maan, joka on Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuoli, jäljempänä ’EFTA/ETA-maa’, ehdokasmaan tai mahdollisen ehdokasmaan kaupungille taikka unioniin 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti liittyvän maan kaupungille.”;

                           b)

                           korvataan 4 kohta seuraavasti:
                           ”4.   Luova Eurooppa -ohjelmaan tai myöhempiin unionin kulttuuriohjelmiin 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna hakemuspyynnön julkaisupäivänä osallistuvien EFTA/ETA-maiden, ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kaupungit voivat hakea nimitystä yhdeksi vuodeksi osallistumalla liitteessä olevan kalenterin mukaisesti järjestettävään avoimeen kilpailuun.
                           EFTA/ETA-maiden, ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kaupungeilla on oikeus osallistua vain yhteen kilpailuun vuosina 2020–2033.
                           Kukin EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa voi saada nimityksen ainoastaan kerran vuosina 2020–2033.”

               2)

               Muutetaan 10 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan otsikko seuraavasti:
                           ”Esivalinta ja valinta EFTA/ETA-maissa, ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokasmaissa”;

                           b)

                           korvataan 1 kohta seuraavasti:
                           ”1.   Komissio vastaa kilpailun järjestämisestä kaupunkien välillä EFTA/ETA-maissa, ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokasmaissa.”;

                           c)

                           korvataan 6 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
                           ”6.   Raati laatii esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien hakemuksista valintaraportin, jossa on suositus enintään yhden yhdessä EFTA/ETA-maassa, ehdokasmaassa tai mahdollisessa ehdokasmaassa sijaitsevan kaupungin nimeämisestä.”

               3)

               Korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Kun on kyse EFTA/ETA-maista, ehdokasmaista ja mahdollisista ehdokasmaista, komissio nimeää asiaankuuluvina vuosina yhden kaupungin nimityksen haltijakaupungiksi asiantuntijaraadin valintaraportin sisältämien suositusten pohjalta ja ilmoittaa viimeistään neljä vuotta ennen nimitysvuotta kyseisestä nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.”

               4)

               Muutetaan 13 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
                           ”Asianomainen jäsenvaltio, EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa voi nimetä tarkkailijan osallistumaan näihin kokouksiin.”;

                           b)

                           korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
                           ”Raati toimittaa seurantaraporttinsa komissiolle, nimetyille kaupungeille ja niiden jäsenvaltioille sekä nimetyille kaupungeille ja asianomaiselle EFTA/ETA-maalle, ehdokasmaalle tai mahdolliselle ehdokasmaalle.”

               5)

               Korvataan liite tämän päätöksen liitteellä.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 13 päivänä syyskuuta 2017.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         A. TAJANI

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. MAASIKAS

      (1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. kesäkuuta 2017 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. heinäkuuta 2017.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 445/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 ja päätöksen N:o 1622/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 132, 3.5.2014, s. 1).

      (3)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

      LIITE

         ”KALENTERI

                  2020

                  Kroatia

                  Irlanti

                  2021

                  Romania

                  Kreikka

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa

                  2022

                  Liettua

                  Luxemburg

                  2023

                  Unkari

                  Yhdistynyt kuningaskunta

                  2024

                  Viro

                  Itävalta

                  EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa (1)

                  2025

                  Slovenia

                  Saksa

                  2026

                  Slovakia

                  Suomi

                  2027

                  Latvia

                  Portugali

                  2028

                  Tšekki

                  Ranska

                  EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa

                  2029

                  Puola

                  Ruotsi

                  2030

                  Kypros

                  Belgia

                  EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa

                  2031

                  Malta

                  Espanja

                  2032

                  Bulgaria

                  Tanska

                  2033

                  Alankomaat

                  Italia

                  EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokasmaa

         (1)  Edellyttäen, että tämä päätös tulee voimaan ennen kuin vuoden 2024 kilpailun hakemuspyyntö on määrä julkaista eli kuusi vuotta ennen nimitysvuotta.”