title: Komission päätös (EU, Euratom) 2015/443, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015 , turvallisuudesta komissiossa

text:
               17.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 72/41

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU, Euratom) 2015/443,
   annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015,
   turvallisuudesta komissiossa
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 249 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon perussopimuksiin liitetyn pöytäkirjan N:o 7 Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista ja erityisesti sen 18 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission turvallisuustoiminnan tavoitteena on saavuttaa tilanne, jossa komissio voi toimia turvallisessa ja vakaassa ympäristössä, kehittämällä johdonmukainen ja yhdennetty komission turvallisuutta koskeva lähestymistapa, tarjoamalla asianmukainen ja tiedossa oleviin riskeihin suhteutettu henkilöiden, omaisuuden ja tiedon suojaamisen taso ja varmistamalla tehokkaiden ja oikea-aikaisten turvatoimien toteuttaminen.

               (2)

               Komissioon kohdistuu muiden kansainvälisten elinten tavoin turvallisuusalalla suuria uhkia ja haasteita, jotka liittyvät erityisesti terrorismiin, verkkohyökkäyksiin sekä poliittiseen ja kaupalliseen vakoiluun.

               (3)

               Komissio on tehnyt päätoimipaikkojensa turvallisuusasioita koskevat sopimukset Belgian, Luxemburgin ja Italian hallitusten kanssa (1). Sopimuksissa vahvistetaan, että komissio on vastuussa omasta turvallisuudestaan.

               (4)

               Jotta komissio voisi varmistaa henkilöiden, omaisuuden ja tiedon turvallisuuden, se saattaa joutua toteuttamaan toimenpiteitä aloilla, jotka on suojattu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistetuilla ja Euroopan unionin tuomioistuimen tunnustamilla perusoikeuksilla.

               (5)

               Tämän vuoksi toimenpiteiden on oltava oikeutettuja niillä saavutettavan edun merkityksen perusteella, niiden on oltava oikeasuhteisia ja niillä on taattava perusoikeuksien, erityisesti oikeuden yksityisyyteen ja tietosuojaan, noudattaminen.

               (6)

               Komission on pyrittävä turvaamaan osana tätä oikeusvaltion periaatteeseen ja perusoikeuksien noudattamiseen perustuvaa järjestelmää henkilöstölleen, omaisuudelle ja tiedoille asianmukainen turvallisuustaso, ja samalla varmistamaan toiminnan toteuttaminen siten, ettei perusoikeuksia rajoiteta enempää kuin on ehdottomasti tarpeen.

               (7)

               Turvallisuuden komissiossa on perustuttava laillisuuden, avoimuuden, suhteellisuuden ja vastuuvelvollisuuden periaatteisiin.

               (8)

               Henkilöstön jäsenille, joilla on valtuudet toteuttaa turvatoimia, ei saa aiheutua toiminnastaan haittaa lukuun ottamatta tilanteita, joissa he ylittävät valtuutensa tai toimivat laittomasti, ja tämän vuoksi tämän päätöksen noudattaminen katsotaan henkilöstösäännöissä tarkoitetuiksi hallinnollisiksi ohjeiksi.

               (9)

               Komission olisi toteutettava asianmukaiset aloitteet turvallisuuskulttuurinsa edistämiseksi ja lujittamiseksi, turvallisuustoiminnan tehokkaammaksi toteuttamiseksi, turvallisuusasioiden hallintotavan parantamiseksi, verkostojen ja yhteistyön vahvistamiseksi edelleen alan viranomaisten kanssa kansainvälisellä, eurooppalaisella ja kansallisella tasolla sekä turvatoimien seurannan ja valvonnan parantamiseksi.

               (10)

               Toiminnallisesti itsenäiseksi unionin elimen, Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ’EUH’, perustamisella on ollut merkittävä vaikutus komission turvallisuusnäkökohtiin, ja näin ollen EUH:n ja komission on asetettava vaarattomuuteen ja turvallisuuteen liittyvälle yhteistyölle yhteiset säännöt ja menettelyt erityisesti siltä osin kuin on kyse komission huolehtimisvelvollisuudesta, joka koskee unionin edustustoissa työskentelevää komission henkilöstöä.

               (11)

               Komission turvallisuuspolitiikkaa olisi toteutettava tavalla, joka on johdonmukainen muiden, mahdollisesti turvallisuuskysymyksiä sisältävien sisäisten prosessien ja menettelyjen kanssa. Näitä ovat erityisesti toiminnan jatkuvuuden hallinta, jolla pyritään säilyttämään komission kriittisen tärkeät toiminnot toimintakatkosten tilanteessa, ja monialaisen kriisikoordinoinnin ARGUS-järjestelmä.

               (12)

               Tämän päätöksen hyväksymisajankohtana jo toteutettavina olevista ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle (2) ilmoitetuista toimenpiteistä riippumatta tämän päätöksen mukaisiin toimenpiteisiin, jotka edellyttävät henkilötietojen käsittelyä, sovelletaan soveltamissääntöjä rekisteröityihin liittyviä asianmukaisia suojatoimia koskevan 21 artiklan mukaisesti.

               (13)

               Komission on näin ollen tarpeen tarkistaa, ajantasaistaa ja vahvistaa voimassa olevaa säädösperustaa, joka koskee turvallisuutta komissiossa.

               (14)

               Tämän vuoksi olisi kumottava komission päätös K(94) 2129 (3),

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 LUKU

      YLEISET SÄÄNNÖKSET

   1 artikla
   Määritelmät
   Tässä päätöksessä tarkoitetaan

               1)

               ’omaisuudella’ kaikkea komission irtainta ja kiinteää omaisuutta;

               2)

               ’komission yksiköllä’ komission pääosastoa, yksikköä tai komission jäsenen kabinettia;

               3)

               ’viestintä- ja tietojärjestelmällä’ järjestelmää, jolla tietoa käsitellään sähköisessä muodossa, mukaan lukien kaikki järjestelmän toiminnan kannalta tarpeelliset resurssit, myös infrastruktuuri, organisaatio, henkilöstö ja tietoresurssit;

               4)

               ’riskienvalvonnalla’ turvatoimia, joiden avulla voidaan kohtuudella olettaa hallittavan turvallisuuteen kohdistuvaa riskiä estämällä, lieventämällä, välttämällä tai siirtämällä se;

               5)

               ’kriisitilanteella’ olosuhdetta, tilannetta, tapahtumaa tai hätätilannetta (tai näiden seurausta tai yhdistelmää), joka aiheuttaa suuren tai välittömän uhan turvallisuudelle komissiossa sen alkuperästä riippumatta;

               6)

               ’tiedoilla’ tietoja muodossa, jossa niitä voidaan välittää eteenpäin, tallentaa tai käsitellä;

               7)

               ’turvallisuusasioista vastaavalla komission jäsenellä’ komission jäsentä, jonka alaisuuteen henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto kuuluu;

               8)

               ’henkilötiedoilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (4) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyjä henkilötietoja;

               9)

               ’tiloilla’ kaikkea komission kiinteää ja kiinteään verrattavissa olevaa omaisuutta;

               10)

               ’riskien estämisellä’ turvatoimia, joiden voidaan kohtuudella olettaa estävän tai pysäyttävän turvallisuuteen kohdistuvan riskin tai viivästyttävän sitä,

               11)

               ’turvallisuuteen kohdistuvalla riskillä’ uhkatason, haavoittuvuuden tason ja tapahtuman mahdollisen vaikutuksen yhdistelmää,

               12)

               ’turvallisuudella komissiossa’ henkilöiden, omaisuuden ja tiedon turvallisuutta komissiossa ja erityisesti henkilöiden ja omaisuuden fyysistä koskemattomuutta, tiedon ja viestintä- ja tietojärjestelmien koskemattomuutta, luottamuksellisuutta ja saatavuutta sekä komission toiminnan esteetöntä toimivuutta;

               13)

               ’turvatoimella’ tämän päätöksen mukaisesti toteutettua toimenpidettä turvallisuuteen kohdistuvien riskien hallitsemiseksi;

               14)

               ’henkilöstösäännöillä’ Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä sellaisina kuin ne on vahvistettu neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (5) ja sen muutossäädöksissä;

               15)

               ’turvallisuuteen kohdistuvalla uhalla’ tapahtumaa tai tekijää, jonka voidaan kohtuudella olettaa vaikuttavan turvallisuuteen haitallisesti, jos siihen ei reagoida ja jos sitä ei hallita;

               16)

               ’välittömällä turvallisuuteen kohdistuvalla uhalla’ sellaista uhkaa turvallisuudelle, jolla ei ole lainkaan ennakkovaroitusta tai ennakkovaroitus on erittäin lyhyt,

               17)

               ’suurella turvallisuuteen kohdistuvalla uhalla’ sellaista uhkaa turvallisuudelle, jonka voidaan kohtuudella olettaa johtavan kuolouhreihin, vakaviin loukkaantumisiin tai haittoihin, merkittävään vahinkoon omaisuudelle, arkaluonteisten tietojen vaarantumiseen tai komission tietoteknisten järjestelmien tai keskeisten toimintavalmiuksien häiriintymiseen, ja

               18)

               ’haavoittuvuudella’ minkä tahansa luonteista heikkoutta, jonka voidaan kohtuudella olettaa vaikuttavan haitallisesti turvallisuuteen komissiossa yhden tai useamman uhan tilanteessa.

         2 artikla
   Kohde
   1.   Tässä päätöksessä vahvistetaan tavoitteet, perusperiaatteet, järjestelyt ja velvollisuudet, jotka koskevat turvallisuutta komissiossa.
   2.   Tätä päätöstä sovelletaan kaikkiin komission yksiköihin kaikissa komission tiloissa. Unionin edustustoissa työskentelevään komission henkilöstöön sovelletaan Euroopan ulkosuhdehallinnon turvallisuussääntöjä (6).
   3.   Riippumatta tiettyjä henkilöstöryhmiä koskevista erityismaininnoista tätä päätöstä sovelletaan komission jäseniin, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen alaiseen komission henkilöstöön, komission palvelukseen tilapäisesti siirrettyihin kansallisiin asiantuntijoihin, palveluntarjoajiin ja näiden henkilöstöön, harjoittelijoihin ja kaikkiin henkilöihin, joilla on pääsy komission rakennuksiin tai muuhun omaisuuteen tai komission käsittelemiin tietoihin.
   4.   Tämän päätöksen säännökset eivät rajoita komission päätöksen 2002/47/EY, EHTY, Euratom (7), komission päätöksen 2004/563/EY, Euratom (8), komission päätöksen K(2006) 1623 (9) ja komission päätöksen K(2006) 3602 (10) soveltamista.
   2 LUKU

      PERIAATTEET

   3 artikla
   Periaatteet, jotka koskevat turvallisuutta komissiossa
   1.   Komissio noudattaa tämän päätöksen täytäntöönpanon yhteydessä perussopimuksia ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjaa ja pöytäkirjaa N:o 7 Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista, johdanto-osan 2 kappaleessa tarkoitettuja välineitä yhdessä kansallisen lainsäädännön sovellettavien sääntöjen kanssa sekä tässä päätöksessä asetettuja ehtoja. Tarvittaessa laaditaan 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu turvallisuusohje, jossa annetaan ohjausta.
   2.   Turvallisuus komissiossa perustuu laillisuuden, avoimuuden, suhteellisuuden ja vastuuvelvollisuuden periaatteisiin.
   3.   Laillisuusperiaate merkitsee, että tämän päätöksen täytäntöönpanon yhteydessä on noudatettava tarkasti oikeudellista kehystä ja mukauduttava oikeudellisiin vaatimuksiin.
   4.   Turvatoimet toteutetaan avoimesti, paitsi tilanteissa, joissa tämän voidaan kohtuudella olettaa haittaavan turvatoimen vaikutusta. Kohteelle, jolle turvatoimi on osoitettu, ilmoitetaan ennalta toimen syistä ja vaikutuksista paitsi tilanteissa, joissa tiedon antamisen voidaan kohtuudella olettaa haittaavan turvatoimen vaikutusta. Tällöin kohteelle, jolle turvatoimi on osoitettu, ilmoitetaan asiasta jälkikäteen, kun turvatoimen vaikutuksen haittaamiseen kohdistuva riski on päättynyt.
   5.   Komission yksiköt varmistavat, että turvallisuuskysymykset otetaan huomioon niiden vastuulla olevien komission politiikkojen, päätösten, ohjelmien, hankkeiden ja toimien kehittämisen ja toteuttamisen alusta alkaen. Ne ottavat tätä varten yleisesti henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston ja tietoteknisten järjestelmien osalta komission tietoturvavastaavan mukaan valmisteluun jo alkuvaiheessa.
   6.   Komissio pyrkii tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan yhteistyöhön isäntävaltion, muiden jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin muiden toimielinten, virastojen ja elinten toimivaltaisten viranomaisten kanssa siten, että kyseisten viranomaisten toteuttamat tai suunnittelemat toimenpiteet asianomaisen turvallisuusriskin hoitamiseksi otetaan huomioon.
   4 artikla
   Noudattamisvelvollisuus
   1.   Tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen sekä turvatoimien ja valtuutettujen henkilöstön jäsenten antamien ohjeiden noudattaminen on pakollista.
   2.   Turvallisuutta koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen saattaa antaa aiheen kurinpitotoimiin perussopimusten ja henkilöstösääntöjen mukaisesti sekä sopimusseuraamuksiin ja/tai oikeustoimiin kansallisten lakien ja säännösten mukaisesti.
   3 LUKU

      TURVATOIMIEN TOTEUTTAMINEN

   5 artikla
   Valtuutettu henkilöstö
   1.   Ainoastaan henkilöstöllä, jolle henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtaja on antanut henkilökohtaisen valtuutuksen henkilöstön senhetkisten tehtävien perusteella, voi olla oikeus yhteen tai useampaan seuraavista:

               1)

               käsiaseen kantaminen;

               2)

               13 artiklassa tarkoitettujen turvallisuusselvityksien toteuttaminen;

               3)

               12 artiklassa tarkoitettujen turvatoimien toteuttaminen valtuutuksen mukaisesti.

         2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut valtuudet annetaan enintään ajaksi, jonka asianomainen henkilö on siinä virassa tai tehtävässä, jonka hoitamiseksi valtuudet on annettu. Ne annetaan 3 artiklan 1 kohdan sovellettavien säännösten mukaisesti.
   3.   Tämä päätös muodostaa valtuutetun henkilöstön osalta henkilöstösääntöjen 21 artiklassa tarkoitetun hallinnollisen ohjeen.
   6 artikla
   Turvatoimia koskevat yleiset säännökset
   1.   Siinä määrin kuin on kohtuudella mahdollista, komissio varmistaa turvatoimia toteuttaessaan erityisesti, että

               a)

               se pyytää tukea tai apua ainoastaan asianomaiselta valtiolta edellyttäen, että kyseinen valtio on Euroopan unionin jäsenvaltio tai osapuolena Euroopan ihmisoikeussopimuksessa tai että se takaa oikeudet, jotka vähintään vastaavat kyseisessä ihmisoikeussopimuksessa taattuja oikeuksia;

               b)

               se siirtää henkilöä koskevia tietoja asetuksen (EY) N:o 45/2001 9 artiklan mukaisesti ainoastaan sellaisille yhteisön toimielinten ja elinten ulkopuolisille vastaanottajille, joihin ei sovelleta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (11) mukaisesti annettua kansallista lakia;

               c)

               jos henkilö aiheuttaa uhan turvallisuudelle, häntä vastaan kohdistetaan turvatoimia ja hän saattaa joutua vastaamaan aiheutuvista kustannuksista. Turvatoimia voidaan kohdistaa muita henkilöitä vastaan ainoastaan, jos on hallittava välitöntä tai suurta turvallisuuteen kohdistuvaa uhkaa ja seuraavat edellytykset täyttyvät:

                           a)

                           aiottuja toimia sitä henkilöä vastaan, joka aiheuttaa turvallisuuteen kohdistuvan uhan, ei voida toteuttaa tai ne todennäköisesti eivät ole tehokkaita;

                           b)

                           komissio ei pysty hallitsemaan turvallisuuteen kohdistuvaa uhkaa omilla toimillaan tai oikea-aikaisesti;

                           c)

                           toimi ei aiheuta suhteetonta vaaraa muulle henkilölle tai tämän oikeuksille.

         2.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosasto laatii katsauksen turvatoimiin, jotka saattavat edellyttää tuomarin määräystä niiden jäsenvaltioiden lakien ja säännösten nojalla, joissa komission tilat sijaitsevat.
   3.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosasto voi kääntyä alihankkijan puoleen toteuttaakseen turvallisuuteen liittyviä tehtäviä turvallisuusosaston johdolla ja valvonnassa.
   7 artikla
   Henkilöitä koskevat turvatoimet
   1.   Henkilöille tarjotaan asianmukainen suojataso komission tiloissa vaarattomuuteen ja turvallisuuteen liittyvien vaatimusten mukaisesti.
   2.   Jos kyseessä on suuri turvallisuuteen kohdistuva riski, henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto tarjoaa komission jäsenille ja muulle henkilöstölle henkilösuojausta, jos uhka-arviosta on käynyt ilmi, että tällaista suojausta tarvitaan vaarattomuuden ja turvallisuuden varmistamiseksi.
   3.   Jos kyseessä on suuri turvallisuuteen kohdistuva riski, komissio saattaa määrätä tilansa evakuoitaviksi.
   4.   Komission tiloissa onnettomuuden tai hyökkäyksen uhriksi joutuneille on annettava apua.
   5.   Valtuutettu henkilöstö saattaa turvallisuuteen kohdistuvia riskejä estääkseen ja hallitakseen tehdä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvista henkilöistä taustatarkistuksia määrittääkseen, aiheuttaako tällaisten henkilöiden pääsy komission tiloihin tai tietoihin turvallisuuteen kohdistuvan uhan. Tätä varten valtuutettu henkilöstö voi asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti

               a)

               käyttää mitä tahansa komission käytettävissä olevaa tiedonlähdettä tiedonlähteen luotettavuuden huomioiden;

               b)

               tarkastella komission hallussa olevaa sen palveluksessa olevan henkilön tai henkilön, jonka se aikoo ottaa palvelukseensa, henkilökansiota tai alihankkijan henkilöstöä perustelluissa tapauksissa.

         8 artikla
   Fyysistä turvallisuutta ja omaisuutta koskevat turvatoimet
   1.   Omaisuuden turvallisuus varmistetaan soveltamalla asianmukaisia fyysisiä ja teknisiä suojatoimenpiteitä ja vastaavia menettelyjä, jäljempänä ’fyysinen turvallisuus’, jotka muodostavat monitasoisen järjestelmän.
   2.   Tämän artiklan nojalla voidaan toteuttaa toimenpiteitä, jotta voitaisiin suojella henkilöitä ja tietoja komissiossa sekä suojella omaisuutta.
   3.   Fyysisen turvallisuuden tavoitteet ovat seuraavat:

               —

               komission jäseniin tai tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin henkilöihin kohdistuvien väkivallantekojen estäminen;

               —

               arkaluonteisia tai turvallisuusluokiteltuja tietoja koskevan vakoilun tai salakuuntelun estäminen;

               —

               sellaisten varkauksien, ilkivallan, sabotaasin tai muiden väkivaltaisten toimien estäminen, joiden tarkoituksena on vahingoittaa tai tuhota komission rakennuksia ja omaisuutta;

               —

               turvallisuuden vaarantumistapauksia koskevan tutkinnan ja selvitysten edistäminen esimerkiksi tarkastelemalla 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja saapumisten ja poistumisten valvontaa koskevia lokitiedostoja, kameravalvontatietoja, puhelunauhoituksia ja vastaavia tietoja sekä muita tietolähteitä.

         4.   Fyysiseen turvallisuuteen sisältyy

               —

               pääsynvalvontapolitiikka, jota sovelletaan kaikkiin komission tiloihin, myös parkkipaikoille, pyrkiviin henkilöihin tai ajoneuvoihin;

               —

               pääsynvalvontajärjestelmä, joka käsittää vartijat, tekniset laitteet ja toimenpiteet, tietojärjestelmät tai kaikkien näiden yhdistelmän.

         5.   Fyysisen turvallisuuden varmistamiseksi voidaan toteuttaa seuraavat toimet:

               —

               henkilöiden, ajoneuvojen, tavaran ja laitteiden saapumista komission tiloihin tai poistumista niistä voidaan tallentaa;

               —

               komission tiloissa voidaan tehdä henkilöllisyystarkastuksia;

               —

               ajoneuvoille, tavaroille ja laitteille voidaan tehdä visuaalisia tai teknisiä tarkastuksia;

               —

               asiattomilta henkilöiltä, ajoneuvoilta tai tavaroilta voidaan estää pääsy komission tiloihin.

         9 artikla
   Tietoa koskevat turvatoimet
   1.   Tiedon turvallisuus kattaa kaiken komission käsittelemän tiedon.
   2.   Tiedon turvallisuuden suhteen tasapainotetaan tiedon muodosta riippumatta toisaalta avoimuus, suhteellisuus, vastuuvelvollisuus ja tehokkuus ja toisaalta tarve suojata tieto luvattomalta pääsyltä, käytöltä, paljastamiselta, muuttamiselta tai tuhoamiselta.
   3.   Tiedon turvaamisen tarkoituksena on luottamuksellisuuden, eheyden ja saatavuuden suojaaminen.
   4.   Tämän vuoksi tietovarantojen luokitteluun ja oikeasuhteisten turvatoimien, -menettelyjen ja -standardien, myös lieventävien toimenpiteiden, laatimiseen käytetään riskinhallintaprosesseja.
   5.   Näitä tiedon turvallisuuden yleisiä periaatteita sovelletaan erityisesti seuraaviin:

               a)

               ”EU:n turvallisuusluokitellut tiedot”, joilla tarkoitetaan mitä tahansa tietoja tai aineistoja, joille on määritelty EU:n turvallisuusluokka ja joiden luvaton ilmitulo saattaisi vaihtelevassa määrin vahingoittaa Euroopan unionin tai sen yhden tai useamman jäsenvaltion etuja;

               b)

               ”arkaluonteiset turvallisuusluokittelemattomat tiedot”, joilla tarkoitetaan tietoa tai aineistoa, jota komission on suojeltava perussopimuksissa tai perussopimusten täytäntöönpanemiseksi hyväksytyissä säädöksissä vahvistettujen oikeudellisten velvoitteiden vuoksi ja/tai sen arkaluonteisuuden vuoksi. Arkaluonteisiin turvallisuusluokittelemattomiin tietoihin sisältyvät muun muassa, muttei yksinomaan, SEUT-sopimuksen 339 artiklassa tarkoitetun salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvat tiedot, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (12) 4 artiklalla, tarkasteltuna yhdessä Euroopan unionin tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön kanssa, suojattujen etujen piiriin kuuluvat tiedot ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 soveltamisalaan kuuluvat henkilötiedot.

         6.   Arkaluonteisiin turvallisuusluokittelemattomiin tietoihin sovelletaan niiden käsittelyä ja tallentamista koskevia sääntöjä. Niitä paljastetaan ainoastaan henkilöille, joilla on tiedonsaantitarve. Niille annetaan turvallisuusmerkintä, kun tämän katsotaan olevan tarpeen luottamuksellisuuden tehokkaaksi suojaamiseksi, ja henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtaja hyväksyy tätä koskevat käsittelyohjeet. Kun tällaisia tietoja käsitellään tai tallennetaan viestintä- ja tietojärjestelmässä, niitä on suojattava myös päätöksen K(2006) 3602, sen soveltamissääntöjen ja vastaavien standardien mukaisesti.
   7.   EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tai arkaluonteisten turvallisuusluokittelemattomien tietojen, jotka on yksilöity sellaisiksi niiden käsittelyä ja tallentamista koskevissa säännöissä, vaarantumisesta tai häviämisestä vastuussa oleva henkilö voi joutua kurinpitotoimien kohteeksi henkilöstösääntöjen mukaisesti. Nämä kurinpitotoimet eivät rajoita jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten viranomaisten jäsenvaltioiden lakien ja asetusten mukaisia myöhempiä oikeustoimia, rikosoikeudellisia menettelyjä tai sopimusperusteisia oikaisukeinoja.
   10 artikla
   Viestintä- ja tietojärjestelmiä koskevat turvatoimet
   1.   Kaikkien komission käyttämien viestintä- ja tietojärjestelmien on noudatettava päätöksessä K(2006) 3602, sen soveltamissäännöissä ja vastaavissa turvallisuusstandardeissa vahvistettua komission tietojärjestelmien turvallisuuspolitiikkaa.
   2.   Viestintä- ja tietojärjestelmiä omistavat, hallinnoivat ja käyttävät komission yksiköt saavat sallia ainoastaan muiden unionin toimielinten, virastojen, elinten ja muiden organisaatioiden pääsyn kyseisiin järjestelmiin edellyttäen, että kyseiset toimielimet, virastot, elimet ja muut organisaatiot voivat tarjota kohtuulliset takeet siitä, että niiden tietotekniset järjestelmät on suojattu päätöksessä K(2006) 3602, sen soveltamissäännöissä ja vastaavissa turvallisuusstandardeissa vahvistettua komission tietojärjestelmien turvallisuuspolitiikkaa vastaavalla tasolla. Komissio valvoo noudattamista, ja sillä on oikeus estää pääsy järjestelmiin vakavissa tai jatkuvissa noudattamattajättämistapauksissa.
   11 artikla
   Tietoverkkoturvallisuutta koskeva rikostekninen analyysi
   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto vastaa yhteistyössä toimivaltaisten komission osastojen kanssa erityisesti 13 artiklassa tarkoitettujen turvallisuusselvitysten tueksi toteutetuista rikosteknisistä analyyseistä, jotka koskevat vastatiedustelua, tietovuotoja, verkkohyökkäyksiä ja tietojärjestelmien turvallisuutta.
   12 artikla
   Henkilöitä ja esineitä koskevat turvatoimet
   1.   Jotta voidaan varmistaa turvallisuus komissiossa sekä estää ja hallita riskejä, 5 artiklan mukaisesti valtuutettu henkilöstö voi toteuttaa 3 artiklassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti muun muassa yhden tai useamman seuraavista turvatoimista:

               a)

               tapahtumapaikkojen ja todisteiden, esimerkiksi saapumisten ja poistumisten valvontaa koskevien lokitiedostojen ja kameravalvontakuvien, turvaaminen sellaisten tapahtumien tai käytöksen yhteydessä, jotka voivat johtaa hallinnollisiin, kurinpidollisiin tai yksityis- tai rikosoikeudellisiin menettelyihin;

               b)

               rajoitetut toimenpiteet, jotka koskevat turvallisuuteen kohdistuvan uhan aiheuttavia henkilöitä, esimerkiksi henkilöiden määrääminen poistumaan komission tiloista, henkilöiden saattaminen ulos komission tiloista ja henkilöiden komission tiloihin pääsyn epääminen tietyksi ajaksi, joka asetetaan täytäntöönpanoa koskevissa säännöissä määriteltyjen kriteerien mukaisesti;

               c)

               rajoitetut toimenpiteet, jotka koskevat turvallisuuteen kohdistuvan uhan aiheuttavia esineitä, esimerkiksi esineiden poistaminen, takavarikointi tai hävittäminen;

               d)

               komission tilojen, myös tiloissa sijaitsevien toimistojen, tarkastaminen;

               e)

               viestintä- ja tietojärjestelmien ja laitteiden, puhelin- ja viestiliikennetietojen, lokitiedostojen ja käyttäjätilien ym. tarkastaminen;

               f)

               muut erityiset turvatoimet, joilla on vastaava vaikutus, riskien estämiseksi ja hallitsemiseksi erityisesti kun otetaan huomioon sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaiset komission oikeudet vuokranantajana tai työnantajana.

         2.   Poikkeuksellisissa olosuhteissa 5 artiklan mukaisesti valtuutetut henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosaston henkilöstön jäsenet voivat toteuttaa tarvittavia kiireellisiä toimenpiteitä 3 artiklassa vahvistettuja periaatteita tarkasti noudattaen. Kyseisten henkilöstön jäsenten on mahdollisimman pian näiden toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen ilmoitettava niistä turvallisuusosaston johtajalle, joka hakee asianmukaista valtuutusta henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtajalta, vahvistaa toteutetut toimenpiteet, antaa luvan mahdollisiin lisätoimiin ja on tarvittaessa yhteydessä toimivaltaisiin kansallisiin viranomaisiin.
   3.   Tämän artiklan mukaisista turvatoimista on esitettävä asiakirjat niiden toteuttamisajankohtana tai, jos kyseessä on välitön riski tai kriisitilanne, kohtuullisen ajan kuluttua niiden toteuttamisesta. Jälkimmäisessä tilanteessa asiakirjoihin on sisällyttävä myös ne tiedot, joiden perusteella arvio välittömän riskin tai kriisitilanteen olemassaolosta on tehty. Asiakirjat voivat olla lyhyitä, mutta ne olisi laadittava siten, että toimen kohteena oleva henkilö voi käyttää puolustautumiseen ja henkilötietojen suojaan liittyviä oikeuksiaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti ja että toimen laillisuus on mahdollista tarkastaa. Henkilöstön jäsenen henkilökansioon ei liitetä tietoja häneen kohdistetuista erityisistä turvatoimista.
   4.   Komissio takaa b alakohdan mukaisia turvatoimia toteuttaessaan lisäksi, että asianomaiselle henkilölle annetaan mahdollisuus ottaa yhteyttä lakimieheen tai uskottuun henkilöön ja että hänelle tiedotetaan oikeuksistaan vedota Euroopan tietosuojavaltuutettuun.
   13 artikla
   Selvitykset
   1.   Sanotun rajoittamatta henkilöstösääntöjen 86 artiklan ja liitteen IX sekä minkään komission ja EUH:n välisen erityisjärjestelyn soveltamista, esimerkiksi unionin edustustoissa työskentelevään komission henkilöstöön liittyvän huolellisuusvelvoitteen, jota koskevasta erityisjärjestelystä Euroopan komission henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto ja Euroopan ulkosuhdehallinto sopivat 28 päivänä toukokuuta 2014, soveltamista, turvallisuusselvitys voidaan tehdä

               a)

               kun on kyse komission turvallisuuteen vaikuttavista tapahtumista, myös epäillyistä rikoksista;

               b)

               kun on kyse arkaluonteisten turvallisuusluokittelemattomien tietojen, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tai Euratomin turvallisuusluokiteltujen tietojen mahdollisesta vuotamisesta, väärinkäytöstä tai vaarantumisesta;

               c)

               vastatiedustelun tai terrorismin torjunnan yhteydessä;

               d)

               kun on kyse vakavista verkkoturvapoikkeamista.

         2.   Päätöksen turvallisuusselvityksen tekemisestä tekee henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtaja, jolle myös toimitetaan selvitysraportti.
   3.   Turvallisuusselvityksiä tekee ainoastaan tähän erikoistunut, 5 artiklan mukaisesti valtuutettu henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston henkilöstö.
   4.   Valtuutettu henkilöstö käyttää oikeuksiaan tehdä turvallisuusselvitys itsenäisesti valtuutuksensa mukaisesti ja sillä on 12 artiklassa luetellut oikeudet.
   5.   Valtuutettu henkilöstö, jolla on toimivalta tehdä turvallisuusselvityksiä, voi koota kaikista käytettävissä olevista lähteistä tietoja, jotka liittyvät komission tiloissa tehtyihin rikoksiin tai hallinnollisiin rikkomuksiin tai 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin henkilöihin, jotka ovat näiden tekojen uhreja tai tekijöitä.
   6.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto ilmoittaa asiasta isäntäjäsenvaltion tai tarvittaessa muun asiaan liittyvän jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille erityisesti, jos selvityksen perusteella on aihetta epäillä rikosta. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto antaa tässä yhteydessä tarvittaessa tai pyydettäessä tukea isäntäjäsenvaltion tai muun asiaan liittyvän jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
   7.   Kun kyse on vakavasta verkkoturvapoikkeamasta, tietotekniikan pääosasto antaa tiiviissä yhteystyössä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston kanssa tukea kaikissa teknisissä kysymyksissä. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto päättää tietotekniikan pääosastoa kuultuaan, milloin on syytä tiedottaa isäntäjäsenvaltion tai muun asiaan liittyvän jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. EU:n toimielinten, elinten ja virastojen tietotekniikan kriisiryhmän (CERT-EU) tietoturvapoikkeamien koordinointipalvelut toimivat tukena muille EU:n toimielimille ja virastoille, joihin tilanteella saattaa olla vaikutusta.
   8.   Turvallisuusselvityksistä on esitettävä asiakirjat.
   14 artikla
   Turvallisuusselvityksiin ja muuhun tutkintaan liittyvän toimivallan erottaminen
   1.   Kun henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosasto tekee 13 artiklassa tarkoitettuja turvallisuusselvityksiä ja nämä selvitykset kuuluvat Euroopan petostentorjuntaviraston, jäljempänä ’OLAF’, tai komission tutkinta- ja kurinpitotoimiston, jäljempänä ’IDOC’, toimivaltaan, se ottaa välittömästi yhteyttä kyseisiin elimiin erityisesti siksi, etteivät myöhemmät OLAFin tai IDOCin toteuttamat toimet vaarantuisi. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosasto pyytää tarvittaessa OLAFia tai IDOCia osallistumaan tutkintaan.
   2.   Edellä 13 artiklassa tarkoitetut turvallisuusselvitykset eivät rajoita OLAFin ja IDOCin oikeuksia, jotka on vahvistettu kyseisiä elimiä koskevissa säännöissä. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosastoa voidaan pyytää tarjoamaan teknistä apua OLAFin tai IDOCin aloittamaan tutkintaan.
   3.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosastoa voidaan pyytää avustamaan OLAFin työntekijöitä näiden tehtävien helpottamiseksi, kun nämä saapuvat komission tiloihin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (13) 3 artiklan 5 kohdan ja 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Turvallisuusosasto ilmoittaa tällaisista avunpyynnöistä pääsihteerille ja henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtajalle tai, jos tutkinta tehdään komission jäsenten tai pääsihteerin käyttämissä komission tiloissa, komission puheenjohtajalle ja henkilöstöhallinnosta vastaavalle komissaarille.
   4.   Jos tapaus kuuluu sekä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosaston että IDOCin toimivaltaan, turvallisuusosasto ilmoittaa mahdollisimman aikaisessa vaiheessa raportoidessaan asiasta henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtajalle 13 artiklan mukaisesti, onko perusteluja sille, että IDOC käsittelee asiaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta henkilöstösääntöjen 22 a artiklan soveltamista. Tämä vaihe katsotaan saavutetun erityisesti, kun turvallisuuteen kohdistuva välitön uhka on päättynyt. Asiasta päättää henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtaja.
   5.   Kun tapaus kuuluu sekä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston turvallisuusosaston että OLAFin toimivaltaan, turvallisuusosasto raportoi välittömästi henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtajalle ja ilmoittaa asiasta mahdollisimman aikaisessa vaiheessa OLAFin pääjohtajalle. Tämä vaihe katsotaan saavutetun erityisesti, kun turvallisuuteen kohdistuva välitön uhka on päättynyt.
   15 artikla
   Turvallisuustarkastukset
   1.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto tekee turvallisuustarkastuksia varmistaakseen, että komission yksiköt ja henkilöt noudattavat tätä päätöstä ja sen soveltamissääntöjä sekä, jos se katsoo tämän tarpeelliseksi, esittääkseen suosituksia.
   2.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto suorittaa tarvittaessa turvallisuustarkastuksia, turvallisuuden seurantaa tai arviointikäyntejä varmistaakseen, onko unionin muiden toimielinten, virastojen tai elinten, EU:n ulkopuolisten valtioiden tai kansainvälisten organisaatioiden vastuulla olevan komission henkilöstön, omaisuuden ja tiedon turvallisuus suojattu asianmukaisesti sellaisten turvallisuutta koskevien sääntöjen, säännösten ja standardien mukaisesti, jotka vähintään vastaavat komission sääntöjä, säännöksiä ja standardeja. Kyseisiin turvallisuustarkastuksiin sisältyy tarvittaessa myös tarkastuksia, jotka liittyvät turvallisuusluokitellun tiedon vaihtoon unionin muiden toimielinten, elinten ja virastojen, jäsenvaltioiden, EU:n ulkopuolisten valtioiden tai kansainvälisten organisaatioiden kanssa, kun tämä on hallintoelinten hyvän yhteistyön hengen mukaista.
   3.   Tätä artiklaa sovelletaan soveltuvin osin unionin edustustoissa työskentelevään komission henkilöstöön sanotun rajoittamatta minkään komission ja EUH:n välisen erityisjärjestelyn soveltamista, esimerkiksi unionin edustustoissa työskentelevään komission henkilöstöön liittyvän huolellisuusvelvoitteen, jota koskevasta erityisjärjestelystä Euroopan komission henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto ja Euroopan ulkosuhdehallinto sopivat 28 päivänä toukokuuta 2014, soveltamista.
   16 artikla
   Valmiustilat ja kriisitilanteiden hallinta
   1.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto on vastuussa asianmukaisten valmiustilaa koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta ennakoitaessa komission turvallisuuteen kohdistuvia uhkia ja tapahtumia tai vastattaessa niihin sekä kriisitilanteiden hallitsemisen edellyttämistä toimenpiteistä.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut valmiustilaa koskevat toimenpiteet on suhteutettava turvallisuuteen kohdistuvan uhan tasoon. Valmiustilan taso määritellään tiiviissä yhteistyössä unionin muiden toimielinten, virastojen ja elinten toimivaltaisten yksiköiden sekä komission tilojen isäntäjäsenvaltion tai -valtioiden kanssa.
   3.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto toimii valmiustilaa ja kriisitilanteiden hallintaa koskevana yhteyspisteenä.
   4 LUKU

      JÄRJESTELYT

   17 artikla
   Komission yksiköiden yleiset velvollisuudet
   1.   Tässä päätöksessä tarkoitettuja komission velvollisuuksia hoitaa henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto turvallisuusasioista vastaavan komission jäsenen valvonnassa ja vastuulla.
   2.   Tietoverkkoturvallisuutta koskevat erityiset järjestelyt määritellään päätöksessä K(2006) 3602.
   3.   Tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen täytäntöönpanoa ja päivittäistä noudattamista koskevat velvollisuudet voidaan delegoida muille komission yksiköille, kun turvallisuustoiminnan toteuttamisen hajauttaminen tarjoaa merkittäviä tehokkuus-, resurssi- tai aikasäästöjä esimerkiksi asianomaisten yksiköiden maantieteellisen sijainnin vuoksi.
   4.   Sovellettaessa 3 kohtaa henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto ja tarvittaessa tietotekniikan pääosasto sopivat yksittäisten komission yksiköiden kanssa järjestelyistä, joissa turvallisuuspolitiikkojen toteuttamiselle ja valvonnalle asetetaan selkeät roolit ja velvollisuudet.
   18 artikla
   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto
   1.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto vastaa erityisesti

               1)

               komission turvallisuuspolitiikan, soveltamissääntöjen ja turvallisuusohjeiden laatimisesta;

               2)

               tietojen kokoamisesta turvallisuuteen kohdistuvien uhkien ja riskien arvioimiseksi sekä sellaisten tietojen kokoamisesta, jotka voivat vaikuttaa turvallisuuteen komissiossa;

               3)

               sähköisen seurannan ja suojan tarjoamisesta kaikissa komission toimipaikoissa ottaen huomioon uhka-arviot ja todisteet komission edun vastaisesta luvattomasta toiminnasta;

               4)

               hätäpalvelujen tarjoamisesta komission yksiköille ja henkilöstölle kaikissa vaarattomuuteen ja turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa;

               5)

               sellaisten turvatoimien toteuttamisesta, joilla on tarkoitus lieventää turvallisuuteen kohdistuvia riskejä ja kehittää ja pitää yllä asianmukaisia viestintä- ja tietojärjestelmiä pääosaston toimintatarpeiden kattamiseksi erityisesti fyysisen pääsynvalvonnan, luotettavuusvaltuutusten hallinnan sekä arkaluonteisten ja EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyn aloilla;

               6)

               tiedottamisesta, turva- ja pelastusharjoitusten järjestämisestä sekä koulutuksen ja neuvonnan tarjoamisesta kaikissa komission turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä turvallisuuskulttuurin edistämiseksi ja turvallisuusasioissa asianmukaisen koulutuksen saaneiden henkilöstön jäsenten reservin luomiseksi.

         2.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto vastaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden komission yksiköiden toimivaltaa ja velvollisuuksia, ulkoisista yhteyksistä

               1)

               unionin muiden toimielinten, virastojen ja elinten turvallisuusosastojen kanssa kysymyksissä, jotka liittyvät henkilöiden, omaisuuden ja tiedon turvallisuuteen komissiossa;

               2)

               jäsenvaltioiden, EU:n ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden turvallisuudesta, tiedustelusta ja uhka-arvioista vastaavien palvelujen, myös kansallisten turvallisuusviranomaisten, kanssa kysymyksissä, jotka liittyvät henkilöiden, omaisuuden ja tiedon turvallisuuteen komissiossa;

               3)

               poliisin ja muiden hälytyspalveluiden kanssa kaikissa kysymyksissä, jotka liittyvät komission turvallisuuteen vaikuttaviin rutiini- ja hätätilannekysymyksiin;

               4)

               sellaisten verkkohyökkäyksien torjunnasta vastuussa olevien unionin toimielinten, virastojen ja elinten, jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden turvallisuusviranomaisten kanssa, jotka saattavat vaikuttaa turvallisuuteen komissiossa;

               5)

               sellaiseen terrorismiin ja vakoilutoimintaan, jolla saattaa olla vaikutusta turvallisuuteen komissiossa, liittyviä uhkia koskevien tiedustelutietojen vastaanottamisen, arvioinnin ja jakamisen osalta;

               6)

               komission päätöksessä (EU, Euratom) 2015/444 (14) määriteltyä turvallisuusluokiteltua tietoa koskevien kysymysten osalta.

         3.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto vastaa tiedon, myös henkilötietojen, suojatusta lähettämisestä tämän artiklan mukaisesti.
   19 artikla
   Komission turvallisuusasiantuntijaryhmä
   Perustetaan komission turvallisuusasiantuntijaryhmä, jonka tehtävänä on antaa komissiolle neuvontaa sen sisäiseen turvallisuuspolitiikkaan ja erityisesti EU:n turvallisuusluokitellun tiedon suojeluun liittyvissä kysymyksissä.
   20 artikla
   Paikalliset turvavastaavat
   1.   Kukin komission yksikkö tai kabinetti nimeää paikallisen turvavastaavan, joka toimii oman yksikkönsä ja henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston välisenä pääasiallisena yhteystahona kaikissa komission turvallisuutta koskevissa kysymyksissä. Tarvittaessa voidaan nimetä yksi tai useampi varavastaava. Paikallisen turvavastaavan on oltava virkamies tai väliaikainen toimihenkilö.
   2.   Paikallinen turvavastaava raportoi oman komission yksikkönsä pääasiallisena yhteystahona säännöllisin väliajoin henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosastolle ja omille esimiehilleen turvallisuuskysymyksistä, jotka liittyvät asianomaiseen komission yksikköön, ja välittömästi kaikista turvallisuustapahtumista, myös sellaisista, joissa EU:n turvallisuusluokitellut tiedot tai arkaluonteiset turvallisuusluokittelemattomat tiedot ovat saattaneet vaarantua.
   3.   Viestintä- ja tietojärjestelmien turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä paikallinen turvavastaava on yhteydessä oman komission yksikkönsä paikallistietojärjestelmien tietoturvavastaavaan, jonka rooli ja velvollisuudet määritellään komission päätöksessä K(2006) 3602.
   4.   Paikallinen turvavastaava antaa panoksensa turvallisuuskoulutukseen ja -tiedottamiseen, jolla vastataan henkilöstön, alihankkijan ja muiden turvavastaavan yksikön valvonnassa työskentelevien henkilöiden erityistarpeisiin.
   5.   Paikalliselle turvavastaavalle voidaan osoittaa erityistehtäviä suurten tai välittömien turvallisuuteen kohdistuvien riskien tai hätätapausten yhteydessä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pyynnöstä. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto tiedottaa paikallisen turvavastaavan oman pääosaston pääjohtajalle tai henkilöstöjohtajalle kyseisistä erityistehtävistä.
   6.   Paikallisen turvavastaavan velvollisuudet eivät rajoita paikallistietojärjestelmien tietoturvavastaaville, työsuojelupäälliköille, rekisterin valvontavastaaville tai muille vaarattomuuteen tai turvallisuuteen liittyviä vastuualueita hoitaville toimille osoitettua roolia ja velvollisuuksia. Paikallinen turvavastaava on yhteydessä edellä mainittuihin tahoihin varmistaakseen yhtenäisen ja yhdenmukaisen lähestymistavan turvallisuuskysymyksiin ja tehokkaan tiedonkulun komission turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä.
   7.   Tiedottaessaan lähimmille esimiehilleen paikallisella turvavastaavalla on oltava mahdollisuus olla suoraan yhteydessä pääjohtajaansa tai toimialajohtajaansa. Hänellä on oltava turvallisuusvaltuutus EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsemiseksi vähintään tasoon SECRET UE/EU SECRET asti.
   8.   Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto järjestää tiedonvaihdon ja parhaiden käytänteiden jakamisen edistämiseksi paikallisten turvavastaavien kokouksen vähintään kaksi kertaa vuodessa. Paikallisten turvavastaavien osallistuminen näihin kokouksiin on pakollista.
   LUKU 5

      SOVELTAMINEN

   21 artikla
   Soveltamissäännöt ja turvallisuusohjeet
   1.   Tämän päätöksen soveltamissäännöt annetaan tarpeen mukaan erillisessä komission valtuutuspäätöksessä, joka annetaan turvallisuusasioista vastaavan komission jäsenen hyväksi sisäisten menettelysääntöjen mukaisesti.
   2.   Saatuaan valtuutuksen edellä mainitun komission päätöksen perusteella turvallisuusasioista vastaava komission jäsen voi laatia turvallisuusohjeita, joissa vahvistetaan tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen soveltamisalaan kuuluvia turvallisuutta koskevia suuntaviivoja ja parhaita käytänteitä.
   3.   Komissio voi siirtää tämän artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa mainittuja tehtäviä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtajalle erillisellä päätöksellä sisäisten menettelysääntöjen mukaisesti.
   6 LUKU

      MUUT SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

   22 artikla
   Henkilötietojen käsittely
   1.   Komissio käsittelee tämän päätöksen soveltamiseen tarvittavia henkilötietoja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
   2.   Tämän päätöksen hyväksymisajankohtana jo toteutettavina olevista ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle (15) ilmoitetuista toimenpiteistä riippumatta tämän päätöksen mukaisiin toimenpiteisiin, jotka edellyttävät henkilötietojen käsittelyä, esimerkiksi saapumisten ja poistumisten valvontaa koskevia lokitiedostoja, kameravalvontatietoja, valvomoihin tai lähettämöihin soitettujen puhelujen nauhoituksia tai vastaavia tietoja, joita tarvitaan turvallisuus- tai kriisitilanteeseen vastaamiseksi, sovelletaan soveltamissääntöjä rekisteröityihin liittyviä asianmukaisia suojatoimia koskevan 21 artiklan mukaisesti.
   3.   Tämän päätöksen soveltamisen yhteydessä toteutetun henkilötietojen käsittelyn turvaamisesta on vastuussa henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston pääjohtaja.
   4.   Soveltamissäännöt ja -menettelyt hyväksytään sen jälkeen, kun tietosuojavastaavaa ja Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
   23 artikla
   Avoimuus
   Tämä päätös ja sen soveltamissäännöt on saatettava komission henkilöstön ja kaikkien niiden henkilöiden tietoon, joihin sitä sovelletaan.
   24 artikla
   Aiempien päätösten kumoaminen
   Kumotaan päätös K(94) 2129.
   25 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2015.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Arrangement entre le Gouvernement belge et le Parlement européen, le Conseil, la Commission, le Comité économique et social européen, le Comité des régions, la Banque européenne d'investissement en matière de sécurité, tehty 31 päivänä joulukuuta 2004; Accord de sécurité signé entre la Commission et le Gouvernement luxembourgeois, tehty 20 päivänä tammikuuta 2007, ja Accordo tra il Governo italiano e la Commissione europea dell'energia atomica (Euratom) per l'istituzione di un Centro comune di ricerche nucleari di competenza generale, tehty 22 päivänä heinäkuuta 1959.

      (2)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.

      (3)  Komission päätös K(94) 2129, tehty 8 päivänä syyskuuta 1994, turvallisuustoimiston tehtävistä.

      (4)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (5)  Neuvoston asetus (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68, annettu 29 päivänä helmikuuta 1968, Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta ja komission virkamiehiin väliaikaisesti sovellettavista erityistoimenpiteistä (EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1).

      (6)  Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan päätös 2013/C 190/01, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2013, Euroopan ulkosuhdehallinnon turvallisuussäännöistä (EUVL C 190, 29.6.2013, s. 1).

      (7)  Komission päätös 2002/47/EY, EHTY, Euratom, tehty 23 päivänä tammikuuta 2002, työjärjestyksensä muuttamisesta (EYVL L 21, 24.1.2002, s. 23), jonka liitteenä on säännökset asiakirjahallinnosta.

      (8)  Komission päätös 2004/563/EY, Euratom, tehty 7 päivänä heinäkuuta 2004, komission työjärjestyksen muuttamisesta (EUVL L 251, 27.7.2004, s. 9), jonka liitteenä on sähköisiä ja digitoituja asiakirjoja koskevat säännökset.

      (9)  K(2006) 1623, tehty 21 päivänä huhtikuuta 2006, koko Euroopan komission henkilöstöä koskevasta yhdenmukaisesta työterveys- ja työturvallisuuspolitiikasta.

      (10)  K(2006) 3602, tehty 16 päivänä elokuuta 2006, komission käyttämien tietojärjestelmien turvallisuudesta.

      (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

      (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

      (14)  Komission päätös (EU, Euratom) 2015/444, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä (ks. tämän virallisen lehden sivu 53).

      (15)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2015/644, annettu 15 päivänä huhtikuuta 2015, Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta (hakemus EGF/2014/018 GR/Attica broadcasting, Kreikka)

text:
               24.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 106/29

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2015/644,
   annettu 15 päivänä huhtikuuta 2015,
   Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta (hakemus EGF/2014/018 GR/Attica broadcasting, Kreikka)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottavat huomioon Euroopan globalisaatiorahastosta (2014–2020) ja asetuksen (EY) N:o 1927/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1309/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 4 kohdan,
   ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 13 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan globalisaatiorahasto, jäljempänä ’EGR’, on perustettu tuen tarjoamiseksi globalisaatiosta johtuvien maailmankaupan huomattavien rakenteellisten muutosten, asetuksessa (EY) N:o 546/2009 (3) käsitellyn maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin jatkumisen taikka uuden maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi työttömiksi jääneille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, joiden työskentely on loppunut, ja heidän auttamisekseen integroitumisessa uudelleen työmarkkinoille.

               (2)

               Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (4) 12 artiklan nojalla EGR:n varoja voidaan ottaa vuosittain käyttöön enintään 150 miljoonaa euroa (vuoden 2011 hintoina).

               (3)

               Kreikka esitti 4 päivänä syyskuuta 2014 hakemuksen EGR:n varojen käyttöönottamiseksi NACE Rev. 2:n kaksinumerotasolla 60 (Radio- ja televisiotoiminta (5)) Kreikan Attikassa NUTS 2 -tason alueella (EL 30) toimivassa 16 yrityksessä toteutettujen työntekijävähennysten vuoksi ja täydensi hakemustaan asetuksen (EU) N:o 1309/2013 8 artiklan 3 kohdan mukaisilla lisätiedoilla. Hakemus on asetuksen (EU) N:o 1309/2013 13 artiklassa säädettyjen EGR:n rahoitustuen vahvistamista koskevien vaatimusten mukainen.

               (4)

               Tämän vuoksi EGR:stä olisi otettava käyttöön 5 046 000 euroa rahoitustuen myöntämiseksi Kreikan hakemuksen perusteella,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Euroopan globalisaatiorahastosta otetaan käyttöön 5 046 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja maksumäärärahoina osana varainhoitovuotta 2015 koskevaa Euroopan unionin yleistä talousarviota.
   2 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä huhtikuuta 2015.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 546/2009, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1927/2006 muuttamisesta (EUVL L 167, 29.6.2009, s. 26).

      (4)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1893/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 ja tiettyjen eri tilastoaloja koskevien yhteisön asetusten muuttamisesta (EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1).


Avis juridique important

|

31994D0798

94/798/EY: Neuvoston päätös, tehty 8 päivänä joulukuuta 1994, tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen liitteiden E.7 ja F.4 hyväksymisestä yhteisön puolesta ()

Virallinen lehti nro L 331 , 21/12/1994 s. 0011 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 2 Nide 16 s. 0059  Ruotsink. erityispainos Alue 2 Nide 16 s. 0059

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 8 päivänä joulukuuta 1994,tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen liitteiden E.7 ja F.4 hyväksymisestä yhteisön puolesta (94/798/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan yhdessä 228 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäneuvoston päätöksen 75/199/ETY(1) mukaisesti yhteisö hyväksyi tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (Kioton sopimus),yhteisö voi hyväksyä kyseisen yleissopimuksen tullittoman jälleenhankinnan menettelyä ja postiliikenteeseen sovellettavia tullimuodollisuuksia koskevat liitteet, jatähän hyväksymiseen olisi kuitenkin liitettävä tiettyjä varauksia tulliliiton erityisvaatimusten ja yhteisön tullilainsäädännön huomioon ottamiseksi,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Hyväksytään yhteisön puolesta tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen seuraavat liitteet niissä mainituin varauksin:- tullittoman jälleenhankinnan menettelyä koskeva liite E.7, yleisellä varauksella sekä normeja 3, 9 ja 20 ja suositeltuja käytäntöjä 11, 13, 16, 17 ja 25 koskevilla varauksilla,- postiliikenteeseen sovellettavia tullimuodollisuuksia koskeva liite F.4, yleisellä varauksella sekä normeja 19 ja 26 ja suositeltuja käytäntöjä 23, 24 ja 25 koskevilla varauksilla.Yleissopimuksen liitteiden E.7 ja F.4 tekstit ovat tämän päätöksen liitteissä I ja II, joiden lisäyksissä on yhteisön tekemät varaukset.2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilö, jolla on valtuudet ilmoittaa tulliyhteistyöneuvoston pääsihteerille 1 artiklassa tarkoitettujen liitteiden hyväksymisestä yhteisön puolesta kyseisessä artiklassa mainituin varauksin.Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. REXRODT(1) EYVL N:o L 100, 21.4.1975, s. 1LIITE I LIITE E.7 tullittoman jälleenhankinnan menettelystä JOHDANTO Useimpien valtioiden kansallisessa lainsäädännössä on säännöksiä, joiden nojalla maasta vietyjen tuotteiden valmistuksessa käytetyistä tavaroista ei kanneta tulleja eikä veroja.Tullinpalautusmenettelyssä ja väliaikaisessa maahantuonnissa sisäistä jalostusta varten voidaan myöntää tuontitullien ja -verojen palautus tai suspensio ulkomailla valmistetuille tavaroille, jotka on käytetty maasta vietyjen tuotteiden valmistuksessa.Sovellettaessa tässä liitteessä käsiteltävää tullittoman jälleenhankinnan menettelyä, myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus tavaroille, jotka vastaavat vapaaseen liikkeeseen luovutettuja, tullialueelta viedyiksi tuotteiksi jalostettuja tavaroita.Edellytyksenä tämän menettelyn käytölle on kuitenkin, että toimivaltaiset viranomaiset pitävät kansantaloutta hyödyntävänä sellaisten tavaroiden tuontia, jotka vastaavat aikaisemmin maasta vietyihin tuotteisiin sisältyviä tavaroita.Tuontitulleitta ja -veroitta tuoduista tavaroista valmistetut tuotteet saa luovuttaa sisämarkkinoille. Jos ne viedään maasta, voidaan tullittoman jälleenhankinnan menettelyä hakea uudelleen.MÄÄRITELMÄT Tässä liitteessä tarkoitetaan:a) 'tullittoman jälleenhankinnan menettelyllä` tullimenettelyä, jota sovellettaessa voidaan tuoda maahan tuontitulleitta ja -veroitta tavaroita, jotka vastaavat (eli ovat lajin, laadun ja teknisten ominaisuuksien osalta samanlaiset) aikaisemmin lopullisesti maasta vietyjen tuotteiden valmistuksessa käytettyjä vapaaseen liikkeeseen luovutettuja tavaroita,b) 'tuontitulleilla ja -veroilla` tulleja ja kaikkia muita maksuja, veroja tai erilaisia kuluja, jotka kannetaan tavaroiden maahantuonnissa tai sen yhteydessä, lukuun ottamatta maksuja ja kuluja, joiden määrä ei ole suurempi kuin suoritetuista palveluista suunnilleen aiheutuneet kustannukset.c) 'henkilöllä` sekä luonnollista henkilöä että oikeushenkilöä, jollei asiayhteydessä toisin edellytetä.PERIAATE 1. NormiTullittoman jälleenhankinnan menettelystä määrätään tässä liitteessä.SOVELTAMISALA 2. NormiKansallisessa lainsäädännössä on mainittava olosuhteet, joissa tullittoman jälleenhankinnan menettely voidaan myöntää, ja määriteltävä edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta menettely voidaan myöntää.Huomautukset1) Olosuhteet, joissa tullittoman jälleenhankinnan menettely myönnetään, voidaan määritellä joko yleisesti ja/tai yksityiskohtaisesti.2) Menettelyn myöntämisen edellytykseksi voidaan määrätä, että toimivaltaiset viranomaiset pitävät kansantaloutta hyödyntävänä sellaisten tavaroiden tuontia, jotka vastaavat aikaisemmin maasta vietyihin tuotteisiin sisältyneitä tavaroita.3) Menettelyn myöntäminen voidaan rajoittaa henkilöihin, jotka ovat sijoittautuneet tullialueelle.3. NormiTavaroille, jotka vastaavat aikaisemmin maasta vietyihin tuotteisiin sisältyviä vapaaseen liikkeeseen luovutettuja tavaroita, myönnetään täydellinen tuontitullittomuus ja -verottomuus, jos palautuksen tai vapautuksen kohteena olevat tullit ja maksut on tuotteiden vientihetkellä suoritettu.Huomautukset1) Tuontitullittomuus ja -verottomuus voidaan myöntää raaka-aineille ja puolivalmisteille sekä osille, jotka vastaavat raaka-aineita, puolivalmisteita ja osia, jotka on sisällytetty maasta vietyihin tuotteisiin ilman, että niitä on jalostettu.2) Kemiallisten reaktioiden katalysaattorit, kiihdyttimet ja hidastimet ja niiden kaltaiset tavarat, joita käytetään tullittoman jälleenhankinnan varauksella maasta vietävien tuotteiden valmistuksessa ja jotka häviävät kokonaan tai osittain käytön aikana siten, että ne eivät tosiasiallisesti sisälly maasta vietäviin tuotteisiin, voidaan rinnastaa tavaroihin, joita käytetään kyseisten tuotteiden valmistuksessa ja niille voidaan myöntää sama vapautus tuontitulleista ja -veroista kuin kyseisille tavaroille. Tätä vapautusta ei kuitenkaan tavallisesti myönnetä aineille, joita käytetään yksinomaan tuotannon apuna, kuten voiteluaineille.4. Suositeltu käytäntöTullittoman jälleenhankinnan menettelyä ei saisi evätä pelkästään sillä perusteella, että tuotteet viedään tiettyyn maahan.5. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä henkilöryhmät, joille voidaan myöntää lupa tullittomaan jälleenhankintaan.HuomautusTullitonta jälleenhankintaa koskevan luvan haltija voi olla maasta vietyjen tuotteiden viejä, valmistaja tai omistaja.6. NormiTullittoman jälleenhankinnan menettely on myönnettävä tavaroille, joiden käyttö maasta viedyn tuotteen valmistuksessa voidaan osoittaa.HuomautusSen osoittamiseksi, että tavarat on käytetty maasta viedyn tuotteen valmistuksessa, tulliviranomaiset voivat valvoa valmistusta tai tutkia maasta vietävien tuotteiden valmistajan kirjanpitoa.TULLITTOMAAN JÄLLEENHANKINTAAN OIKEUTETTUJEN TUOTTEIDEN VIENTI a) Ennen tuotteiden vientiä suoritettavat muodollisuudet7. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä olosuhteet, joissa tullittoman jälleenhankinnan menettelylle edellytetään ennakkolupaa sekä nimettävä viranomaiset, joilla on valtuudet antaa tällainen lupa.8. Suositeltu käytäntöHenkilöille, jotka suorittavat merkittäviä ja jatkuvia toimia, jotka oikeuttavat tullittomaan jälleenhankintaan, on myönnettävä yleinen lupa näille toimille.9. NormiToimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava tullittoman jälleenhankinnan varauksella maasta vietäviin tuotteisiin sisältyvien vapaaseen liikkeeseen luovutettujen erilaisten tavaroiden laji, laatu, tekniset ominaisuudet ja paljous, käyttäen perusteena tosiasiallisia olosuhteita, joissa kyseiset tuotteet on valmistettu.10. Suositeltu käytäntöKun toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat paljoudet erilaisille tavaroille, jotka sisältyvät tullittoman jälleenhankinnan varauksella maasta vietäviin tuotteisiin, niiden on otettava huomioon kyseisten tuotteiden valmistuksessa syntyvä hävikki ja talteenotettavaksi soveltumattomat jätteet.11. Suositeltu käytäntöJos tullittoman jälleenhankinnan varauksella maasta vietävien tuotteiden ominaisuudet pysyvät muuttumattomina ja jos ne valmistetaan selvästi määritellyissä teknisissä olosuhteissa, toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava maasta vietäviin tuotteisiin sisältyvien erilaisten tavaroiden vakiomäärät.b) Tullittomaan jälleenhankintaan oikeuttava vienti-ilmoitus12. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä edellytykset, joiden mukaisesti tullittoman jälleenhankinnan varauksella maasta vietävät tavarat on esitettävä toimivaltaiselle tullitoimipaikalle ja joiden mukaisesti niille on tehtävä tullausilmoitus (lähtöilmoitus).HuomautusKansallisessa lainsäädännössä voidaan säätää, että tuotteita vietäessä laaditussa tullausilmoituksessa on oltava tarvittavat tiedot, joiden perusteella tulli voi todeta sellaisten erilaisten tavaroiden paljoudet, joille haetaan vapautusta tuontitulleista ja -veroista.13. Suositeltu käytäntöJos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole voineet ratkaista tullitonta jälleenhankintaa koskevaa lupahakemusta, tavaranhaltija olisi valtuutettava viemään tuotteet välittömästi, jos vahvistetut edellytykset ovat täyttyneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta lopullista päätöstä.14. Suositeltu käytäntöKansalliset lomakkeet, joita käytetään vietäessä tuotteita tullittoman jälleenhankinnan varauksella, olisi yhdenmukaistettava tullausilmoituksen kanssa (lähtöilmoitus).c) Tullittoman jälleenhankinnan varauksella vietyjen tuotteiden tarkastus15. Suositeltu käytäntöTavaranhaltijan pyynnöstä ja tulliviranomaisten perusteltuina pitämistä syistä kyseisten viranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan sallittava, että tullittoman jälleenhankinnan varauksella vietävät tuotteet tarkastetaan asianomaisen henkilön tiloissa, jolloin tarkastuksesta aiheutuvat kulut suorittaa tavaranhaltija.d) Tullittoman jälleenhankinnan varauksella vietyjen tuotteiden hyväksytyt määräpaikat16. Suositeltu käytäntöTullittoman jälleenhankinnan varauksella viedyt tuotteet olisi voitava siirtää vapaasatamiin tai vapaa-alueille.17. Suositeltu käytäntöTullittoman jälleenhankinnan varauksella viedyt tuotteet olisi voitava siirtää tullivarastoon myöhempää vientiä varten.e) Asiakirjan antaminen, jolla todistetaan, että tuotteet on viety tullittoman jälleenhankinnan varauksella18. NormiKun tuotteet viedään tullittoman jälleenhankinnan varauksella, on tulliviranomaisten annettava tavaranhaltijalle asiakirja, jonka perusteella tavaranhaltija voi osoittaa oikeutensa tuoda tuontitullittomasti ja -verottomasti tavaroita, jotka vastaavat kyseisiin tuotteisiin sisältyviä vapaaseen liikkeeseen luovutettuja tavaroita.HuomautusTavaranhaltijalle annettu asiakirja voi olla tullittomaan jälleenhankintaan oikeutettuja tavaroita koskevan vienti-ilmoituksen jäljennös, joka on tullin oikeaksi todistama, tai se voidaan laatia asianmukaiselle lomakkeelle.TAVAROIDEN TUONTI 19. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä edellytykset, joiden mukaisesti tullittoman jälleenhankinnan menettelyssä tullittomaan ja verottomaan tuontiin oikeutetut tavarat on esitettävä toimivaltaiselle tullitoimipaikalle ja joiden mukaisesti niille on tehtävä tullausilmoitus.HuomautusKansallisessa lainsäädännössä voidaan säätää, että tullausilmoituksessa on oltava tuontitullittomuuden ja -verottomuuden myöntämistä varten tarvittavat tiedot, ja että tulliviranomaisten antama asiakirja tai antamat asiakirjat on esitettävä kyseisen ilmoituksen tueksi.20. NormiToimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava, kaupalliset tarpeet huomioon ottaen, tullittomaan ja verottomaan tuontiin oikeutettujen tavaroiden tuontia koskeva määräaika.21. NormiTavarat, joille myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus, on voitava tuoda maahan muun tullitoimipaikan kuin tuotteiden vientitoimipaikan kautta.22. NormiTavarat, joille myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus, on voitava tuoda yhtenä tai useampana lähetyksenä.23. NormiUseampaan tullittoman jälleenhankinnan menettelyyn oikeuttavaan asiakirjaan merkityt tavarat on voitava tuoda yhtenä lähetyksenä.24. NormiTavarat, joille myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus, on voitava tuoda muusta maasta kuin siitä, johon tuotteet on viety.25. Suositeltu käytäntöMuun henkilön kuin tuotteiden viejän olisi saatava tulliviranomaisten vahvistamin edellytyksin tuoda maahan tavarat, joille myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus.26. Suositeltu käytäntöTavaranhaltijan pyynnöstä ja tulliviranomaisten perusteltuina pitämistä syistä kyseisten viranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan sallittava, että tavarat, joille myönnetään tuontitullittomuus ja -verottomuus, tarkastetaan asianomaisen henkilön tiloissa siten, että tarkastuksesta aiheutuvat kulut suorittaa tavaranhaltija.27. NormiKansallisessa lainsäädännössä on vahvistettava tullikohtelu, jota sovelletaan tullittoman jälleenhankinnan varauksella vietyjen tuotteiden jälleentuonnissa.TULLITTOMAN JÄLLEENHANKINNAN MENETTELYÄ KOSKEVAT TIEDOT 28. NormiTulliviranomaisten on varmistettava, että kaikki tarvittavat tullittoman jälleenhankinnan menettelyä koskevat tiedot ovat kaikkien asianosaisten henkilöiden helposti saatavissa.Liitteen I lisäys Yhteisön laatimat varaukset tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen liitteeseen E.7 1. Yleinen varaus (yleinen huomio)Tämän liitteen määräykset kuuluvat yleensä sisäistä jalostusta koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin tarvittaessa laatia omia varauksiaan aloilta, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.2. Normi 3Jos tuontitavarat asetetaan sisäiseen jalostusmenettelyyn muussa yhteisön jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa tätä menettelyä koskeva lupa annetaan ja jossa jalostustoimet suoritetaan, tätä normia ei voida soveltaa, ellei sisäistä jalostusmenettelyä koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädetyistä edellytyksistä muuta johdu.Yhteisön arvonlisäveroa koskevassa lainsäädännössä ei säädetä verottomuudesta tässä nimenomaisessa tapauksessa. Verovelvollisilla toimijoilla, joita asia koskee, on kuitenkin yleensä oikeus vähentää kokonaan vastaavista tavaroista kannettava arvonlisävero.3. Normi 9Yhteisössä tätä menettelyä koskevan luvan myöntämisen edellytyksenä on tavallisesti, että maahan tuotavat tavarat ja maasta viedyn tuotteen valmistuksessa käytetyt tavarat kuuluvat yhteisön tullitariffin samaan nimikkeeseen, että niiden kaupallinen laatu on sama ja että niillä on samat tekniset ominaisuudet.4. Suositeltu käytäntö 11Tässä vaiheessa sisäistä jalostusta koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädetään vakiomääräisestä tuottoasteesta vain tiettyjen tuotteiden osalta.5. Suositeltu käytäntö 13Yhteisön lainsäädännössä säädetään mahdollisuudesta antaa jalostusta koskevia lupia taannehtivasti ainoastaan asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa, jos hakemus on tehty ennen jalostettujen tuotteiden vienti-ilmoituksen vastaanottoa.6. Suositellut käytännöt 16 ja 17Yhteisön lainsäädännön mukaan jalostettujen tuotteiden siirto vapaa-alueille ja varastoihin oikeuttaa tullittoman jälleenhankinnan menettelyyn vasta niiden tosiasiallisen vientiajankohdan jälkeen.7. Normi 20Yhteisön lainsäädännössä säädetään tuontitavaroiden tuonnin toteuttamisen määräajaksi yleensä kuusi kuukautta jalostettujen tuotteiden arvioidun viennin jälkeen (tätä määräaikaa voidaan pidentää luvanhaltijan pyynnöstä kuudella kuukaudella). Tietyille tavaralajeille vahvistetaan kuitenkin lyhyemmät määräajat, joita ei voida pidentää.8. Suositeltu käytäntö 25Sisäistä jalostusta koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädetään, että tietyissä tapauksissa on voitava osoittaa, että toiminnon perusteella myönnettävät edut saa sisäistä jalostusta koskevan luvan haltija.LIITE II LIITE F.4 postiliikenteeseen sovellettavia tullimuodollisuuksia koskeva liite JOHDANTO Posti on aina ollut yksi yleisimmin käytetyistä tavoista lähettää henkilöltä toiselle ei ainoastaan tervehdyksiä ja tietoja vaan myös lahjoja ja muita tavaroita.Tulli on välttämättä osallisena kansainvälisessä postiliikenteessä, koska - samoin kuin muilla tavoilla maahantuotavien ja maastavietävien tavaroiden kohdalla - sen on varmistettava, että asiaankuuluvat tullit ja verot kannetaan, pantava täytäntöön tuonti- ja vientikieltoja ja -rajoituksia, sekä yleisesti varmistettava tullin vastuulla olevien lakien ja säännösten noudattaminen.Postiliikenteen erikoisluonteen vuoksi sovelletaan postitse kuljetettaviin lähetyksiin kuitenkin jossain määrin erilaisia tullimuodollisuuksia kuin muilla tavoilla kuljetettaviin tavaroihin. Vaikka yksittäisten postilähetysten koko on rajoitettu, niiden määrä on erittäin suuri ja hankalien viivytysten välttämiseksi ovat erityiset hallinnolliset järjestelyt tarpeen. Nämä ovat mahdollisia sen johdosta, että käytännöllisesti katsoen kaikissa maissa postipalveluista huolehtivat julkiset hallinnot tai viranomaiset ja molemmat postiliikenteeseen osallistuvat julkiset viranomaiset, posti ja tullilaitos, toimivat erittäin kiinteässä yhteistyössä.Tämän kansallisella tasolla tapahtuvan tulli- ja postiviranomaisten välisen kiinteän yhteistyön lisäksi Maailman postiliitto (kansainvälinen järjestö, jonka sääntöjä ja määräyksiä noudatetaan postiliikenteessä) ja Tulliyhteistyöneuvosto harjoittavat kiinteää yhteistoimintaa kansainvälisellä tasolla. Nämä kaksi kansainvälistä järjestöä ovat esimerkiksi perustaneen yhteyskomitean, jossa tullin ja postin asiantuntijat tapaavat keskustellakseen ja löytääkseen kansainvälisesti hyväksyttäviä ratkaisuja ongelmiin, joita ei voida ratkaista kansallisella tasolla tai kahdenkeskisesti.MÄÄRITELMÄT Tässä liitteessäa) 'postilähetykset` tarkoittaa kirjelähetyksiä ja postipaketteja;b) 'kirjelähetykset` tarkoittaa kirjeitä, postikortteja, painotuotteita, sokeainkirjoituslähetyksiä ja pikkupaketteja, joita nimitetään kirjelähetyksiksi Maailman postiliiton voimassa olevissa säännöissä.HuomautusMaailman postiliiton sääntöjen mukaan eräisiin kirjelähetyksiin tulee tapauksesta riippuen liittää tulli-ilmoituslomake C 1 ja/tai C 2/CP 3.c) 'postipaketit` tarkoittaa lähetyksiä, joita nimitetään postipaketeiksi Maailman postiliiton voimassa olevissa säännöissä.HuomautusMaailman postiliiton sääntöjen mukaan postipaketteihin tulee liittää tulli-ilmoituslomake C 2/CP 3.d) 'Maailman postiliitto` tarkoittaa hallitusten välistä järjestöä, joka perustettiin vuonna 1874 Bernin sopimuksella nimellä 'Yleinen postiliitto` ja joka nimi vuonna 1878 muutettiin 'Maailman postiliitoksi` (UPU) ja joka vuodesta 1948 on ollut Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestö (päämaja Bernissä);e) 'tuontitullit ja -verot` tarkoittaa tulleja ja kaikkia muita tavaroiden maahantuonnissa tai sen yhteydessä kannettavia maksuja, veroja tai muita kuluja, ei kuitenkaan maksuja tai kuluja, joiden määrä vastaa suunnilleen suoritetuista palveluksista aiheutuneita kustannuksia;f) 'vientitullit` ja -verot tarkoittaa tulleja ja kaikkia muita tavaroiden viennissä tai sen yhteydessä kannettavia maksuja, veroja tai muita kuluja, ei kuitenkaan maksuja tai kuluja, joiden määrä vastaa suunnilleen suoritetuista palveluksista aiheutuneita kustannuksia;g) 'tavarailmoitus` tarkoittaa tullin määräämässä muodossa annettavaa ilmoitusta, jolla asianomaiset henkilöt osoittavat tavaroihin sovellettavan tullimenettelyn sekä ilmoittavat ne tiedot, joita tulli vaatii kyseisen menettelyn soveltamiseksi;h) 'tulliselvitys` tarkoittaa niiden tullimuodollisuuksien suorittamista, jotka ovat välttämättömiä, jotka tavarat saadaan viedä maasta, tullata vapaaseen liikkeeseen tai sijoittaa ne johonkin muuhun tullimenettelyyn;j) 'tullaus vapaaseen liikkeeseen` tarkoittaa tullimenettelyä, jonka nojalla maahantuodut tavarat voivat jäädä lopullisesti tullialueelle. Tämä menettely edellyttää, että kaikki vaadittavat tuontitullit ja -verot maksetaan ja että kaikki vaadittavat tullimuodollisuudet täytetään;k) 'postilähetysten tarkastus` tarkoittaa postilähetyksiin sisältyvien tavaroiden fyysistä tarkastusta, jonka tulli suorittaa varmistuakseen niiden luonteesta, alkuperästä, kunnosta, paljoudesta ja arvosta;l) 'vapaassa liikkeessä olevat tavarat` tarkoittaa tavaroita, joita voidaan käyttää ilman tullin rajoituksia;m) 'tullivalvonta` tarkoittaa toimenpiteitä, joita sovelletaan niiden lakien ja säännösten noudattamisen varmistamiseksi, joiden täytäntöönpanosta tulli on vastuussa;n) 'luovutus` tarkoittaa toimenpidettä, jolla tulliviranomaiset sallivat tulliselvitettävien tavaroiden luovuttamisen asianomaisten henkilöiden hallintaan;o) 'henkilö` tarkoittaa sekä luonnollisia että juridisia henkilöitä, ellei asiayhteys muuta edellytä.PERIAATTEET 1. NormiPostilähetyksiä koskevien tullimuodollisuuksien osalta on noudatettava tämän liitteen määräyksiä.2. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä tullitarkoituksia varten täytettävät ehdot ja suoritettavat muodollisuudet postilähetysten osalta.3. NormiPostilähetysten tulliselvitys on suoritettava mahdollisimman nopeasti ja tullivalvonnan on rajoituttava tarvittavaan minimiin tullin vastuulla olevien lakien ja säännösten noudattamisen takaamiseksi.TULLI- JA POSTIVIRANOMAISTEN VÄLISET SUHTEET 4. NormiKansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä erikseen tullivaranomaisten ja erikseen postiviranomaisten vastuu ja velvoitteet postilähetysten tullikäsittelyn osalta.Huomautukset1) Postiviranomaisille kuuluu tietty vastuu ja tietyt velvoitteet, jotka johtuvat suoraan Maailman postiliiton säännöistä. Posti- ja tulliviranomaisten muusta vastuusta ja muista velvoitteista voidaan päättää näiden viranomaisten keskinäisellä sopimuksella.2) Postiviranomaiset vastaavat tavallisesti postilähetysten kuljettamisesta, varastoimisesta ja tulliviranomaisille esittämisestä sekä voivat tullivaranomaisten pyynnöstä avata ne tullivalvontaa varten. Kuitenkin eräissä maissa postilähetysten tosiasiallisesta kuljettamisesta, varastoimisesta ja tulliviranomaisille esittämisestä huolehtivat sopimuksen perusteella rautatieviranomaiset ja muut hyväksytyt yritykset postiviranomaisten asemesta. Tällaisista käytännön järjestelyistä johtuu, että eräät näistä velvoitteista voivat kyseisissä maissa tulla hyväksytyn yrityksen vastuulle.3) Vaikka lähtömaan postiviranomaiset eivät ota vastuuta tulli-ilmoitusten (esim. lomakkeen C 2/CP 3) paikkansapitävyydestä, ne periaatteessa tarkastavat, että postilähetysten tulli-ilmoitukset ovat tarvittaessa mukana ja ryhtyvät mikäli mahdollista toimenpiteisiin varmistaakseen, että ne on täytetty oikein ja täydellisesti. Milloin tulli-ilmoitus on ilmeisen epätäydellinen, postiviranomaiset tavallisesti kiinnittävät lähettäjien huomion asiaa koskeviin tullisäännöksiin ja voivat kieltäytyä ottamasta vastaan kyseistä postilähetystä.Milloin lähetys koostuu useista kolleista, erityisesti jos on kysymys kaupallisista lähetyksistä, postiviranomaiset tavallisesti ilmoittavat lähettäjälle, että jokaiseen kolliin on välttämätöntä liittää erilliset asiakirjat (esim. alkuperätodistukset).5. NormiTulliviranomaisten on tarvittaessa sopimuksella postiviranomaisten kanssa määrättävä ne tullitoimipaikat tai muut paikat, joissa postilähetyksiä voidaan tulliselvittää.Huomautukset1) Yhteisiä tulli/postitoimipaikkoja voidaan perustaa tai tullivirkamiehiä voidaan sijoittaa postitoimipaikkoihin pysyvästi tai päivän tietyiksi tunneiksi; jälkimmäisessä tapauksessa postiviranomaiset voivat hankkia virkatilat tullin käyttöön.2) Tullitoimipaikkoja voidaan perustaa ulkomaanlähetyksiä hoitaviin postitoimipaikkoihin, jotka ovat asianomaisten ulkomaisten postiviranomaisten kanssa tapahtuvasta postilähetysten vaihdoista vastaavia postitoimipaikkoja.POSTILÄHETYSTEN VIENTI a) Tavaroiden asema tulliselvitykseen nähden6. NormiPostilähetyksissä olevien tavaroiden vienti on sallittava riippumatta siitä, ovatko ne vapaassa liikkeessä vai sovelletaanko niihin jotain tullimenettelyä kuten tullivarastointia tai väliaikaista tullittomuutta, edellyttäen että silloin kun niihin sovelletaan jotain tullimenettelyä, kaikkia niitä muodollisuuksia noudatetaan, jotka on määrätty tätä menettelyä varten.HuomautusEräiden tavaroiden kuten huumeiden, räjähdysaineiden, helposti syttyvien ja muiden vaarallisten aineiden vienti postitse on tarkkaan säädelty ja on monissa tapauksissa kielletty Maailman postiliiton sääntöjen perusteella.b) Esittäminen tullille7. NormiTulliviranomaisten on ilmoitettava, mitkä postilähetykset on esitettävä niille tullivalvontaa varten viennissä.HuomautusEräissä maissa postipakettien osalta käytössä olevan asiakirjojen perusteella tapahtuvan tullausjärjestelmän puitteissa vain asiakirjat eikä itse lähetykset esitetään tullille ensin; tulli ilmoittaa sitten postiviranomaisille, mitkä lähetykset on esitettävä sille tullivalvontaa varten.8. Suositeltu käytäntöTullin ei tulisi yleensä vaatia postilähetysten esittämistä viennissä tullitarkastusta varten, elleivät ne sisällä tavaroita, joiden vienti on kirjallisesti todistettava, tavaroita, jotka ovat vientikieltojen tai -rajoitusten tai vientitullien ja -verojen alaisia, tai tavaroita, joiden arvo ylittää kansallisessa lainsäädännössä määrätyn arvorajan tai ne valitaan tullitarkastukseen valinta- tai pistokokeen perusteella.Huomautukset1) On useita tapauksia, joissa tavaroiden vienti on kirjallisesti todistettava, esim. silloin kun tavarat viedään maasta väliaikaisesti tai tullinpalautusmenettelyn nojalla tai väliaikaisen tullittomuuden päätyttyä.2) Tavarat, jotka viedään maasta postitse, voidaan tulliselvittää joko ennen kuin ne jätetään postille tai sen jälkeen. Niissä maissa, joissa yleisenä käytäntönä on tulliselvitys ennen postille jättämistä, tulliviranomaiset voivat varustaa lähetykset erityisillä leimoilla tai lipukkeilla, sinetöidä ne tai sallia viennin lähetyksen mukana seuraavan asiakirjan, esim. osoitekortin (CP 2) nojalla. Niissä maissa, joissa tavaroiden tulliselvitys tapahtuu tavallisesti sen jälkeen, kun ne on jätetty postille, voidaan tulliselvitys suorittaa ulkomaanlähetyksiä hoitavassa postitoimipaikassa tai muussa postitoimipaikassa, jossa on tullin edustaja; tarvittaessa tavarat siirretään tällaiseen postitoimipaikkaan valvontaa varten.3) Vientitullien ja -verojen alaiset tavarat tulliselvitetään tavallisesti ennen postiin jättämistä ja vientitullit ja -verot maksetaan ennen kuin tavarat jätetään postiviranomaisten haltuun vientiä varten. Eräissä maissa postiviranomaiset voivat kuitenkin kantaa vientitullit ja -verot, jolloin tilien selvitys ja maksu suoritetaan kuten tuonnissa.c) Asiakirjat9. Suositeltu käytäntöTavarailmoitusta ei tulisi vaatia postilähetysten viennissä, elleivät lähetykset sisällä tavaroita, joiden vienti on kirjallisesti todistettava, tai tavaroita, jotka ovat vientikieltojen tai -rajoitusten tai vientitullien ja -verojen alaisia tai tavaroita, joiden arvo ylittää kansallisessa lainsäädännössä määrätyn arvorajan.d) Postilähetysten tarkastus10. NormiTulliviranomaisten ei tule järjestelmällisesti tarkastaa kaikkia postilähetyksiä viennissä, vaan rajoittua suorittamaan tarkastukset valinta- tai pistokokeen perusteella.11. Suositeltu käytäntöKäyttäessään oikeuttaan tarkastaa postilähetykset viennissä tulliviranomaisten tulisi suorittaa tarkastus vain siinä laajuudessa, mikä katsotaan välttämättömäksi takaamaan tullin vastuulla olevien lakien ja säännösten noudattamisen.KAUTTAKULJETUKSESSA OLEVAT POSTILÄHETYKSET 12. NormiPostilähetyksiin ei tule kohdistaa tullimuodollisuuksia milloin niitä kuljetetaan kansainvälisessä liikenteessä.POSTILÄHETYSTEN MAAHANTUONTI a) Tavarat, joiden maahantuonti sallitaan13. NormiTavaroiden maahantuonti postilähetyksissä on sallittava siitä riippumatta, onko ne tarkoitettu tullattavaksi vapaaseen liikkeeseen vai onko niihin tarkoitus soveltaa muuta tullimenettelyä.b) Esittäminen tullille14. NormiTulliviranomaisten on ilmoitettava, mitkä maahantuodut postilähetykset on esitettävä niille tullivalvontaa varten.HuomautusEräissä maissa postipakettien osalta käytössä olevan asiakirjojen perusteella tapahtuvan tullausjärjestelmän puitteissa vain asiakirjat eikä itse lähetykset esitetään tullille ensin; tulli ilmoittaa sitten postiviranomaisille, mitkä lähetykset on esitettävä tullivalvontaa varten.15. Suositeltu käytäntöTulliviranomaisten ei tulisi yleensä vaatia, että seuraaviin ryhmiin kuuluvat maahantuodut kirjelähetykset esitetään niille:i) postikortit ja kirjeet, jotka sisältävät ainoastaan henkilökohtaisia tiedonantojaii) sokeainkirjoituslähetyksetiii) painotuotteet, jotka eivät ole tuontitullien ja -verojen alaisia.16. NormiMilloin maahantuodut postilähetykset esitetään tullille, tämän on vaadittava ainoastaan tulliselvitystä varten välttämättömät asiakirjat.Huomautukset1) Kysymykseen tulevat asiakirjat voivat vaihdella eri tapauksissa riippuen lähetyksen luonteesta ja sen sisällöstä, arvosta jne. Tavallisesti vaaditaan tulli-ilmoituslomake C 1 tai C 2/CP 3, tapauksesta riippuen, postipaketeista osoitekortti CP 2 sekä mahdollisesti tarvittavat alkuperätodistukset, laskut jne.2) Eri menetelmiä voidaan käyttää tulli-ilmoituslomakkeen C 2/CP 3 lähettämiseksi. Lomake voidaan kiinnittää osoitekorttiin, liimata tai sitoa lähetykseen tai panna lähetyksen sisälle, jos määrämaa niin vaatii. Lomake voidaan myös lähettää erikseen tiettyjen sopimusten mukaisesti.17. NormiMilloin maahantuotujen postilähetysten osalta jätetään tulli-ilmoituslomake C 2/CP 3, tulliviranomaisten tulee vaatia vain yksi kappale.c) Tulliselvitys tulli-ilmoituslomakkeiden C 1 ja C 2/CP 3 tai tavarailmoituksen perusteella18. Suositeltu käytäntöMilloin kaikki tulliviranomaisten vaatimat tiedot voidaan saada asianomaisesta tulli-ilmoituslomakkeesta C 1 tai C 2/CP 3 ja sen liiteasiakirjoista, postilähetykset tulisi tulliselvittää näiden asiakirjojen perusteella eikä erillistä tavarailmoitusta tulisi vaatia, paitsi milloin on kysymys kaupallisista lähetyksistä, joiden arvo ylittää kansallisessa lainsäädännössä määrätyn arvorajan tai tavaroista, joihin on tarkoitus soveltaa jotain muuta tullimenettelyä kuin vapaaseen liikkeeseen tullausta.19. NormiMilloin postilähetyksiin sisältyviin tavaroihin sovelletaan jotain muuta tullimenettelyä kuin vapaaseen liikkeeseen tullausta, tavarailmoitus on jätettävä kyseistä tullimenettelyä varten määrätyllä lomakkeella niin monena kappaleena kuin sitä varten on määrätty sekä noudatettava muita kyseisen tullimenettelyn osalta vaadittavia muodollisuuksia.HuomautusTavarailmoitus voi olla kansallinen asiakirja tai se voi olla kansainvälinen asiakirja kuten ATA-carnet.20. NormiMilloin tavarailmoitus vaaditaan vapaaseen liikkeeseen tullattavien postilähetysten osalta, käytettävän tavarailmoituslomakkeen on oltava toimivaltaisten viranomaisten vahvistaman virallisen mallin mukainen ja muita tämän tullimenettelyn osalta vaadittavia muodollisuuksia on noudatettava.Huomautukset1) Tavarailmoituslomakkeena vapaaseen liikkeeseen tullausta varten voidaan käyttää muilla tavoilla tapahtuvaa maahantuontia varten määrättyä lomaketta tai se voi olla erityisesti postitse tapahtuvaa tuontia varten suunniteltu lomake.2) Tavarailmoituksen voivat täyttää postiviranomaiset, vastaanottaja tai valtuutettu asiamies.d) Postilähetysten tarkastaminen21. NormiTulliviranomaisten ei tule järjestelmällisesti tarkastaa kaikkia maahantuotuja postilähetyksiä, vaan rajoittua suorittamaan tarkastukset valinta- tai pistokokeen perusteella.22. Suositeltu käytäntöKäyttäessään oikeuttaan tarkastaa maahantuodut postilähetykset tulliviranomaisten tulisi suorittaa tarkastus vain siinä laajuudessa, mikä katsotaan välttämättömäksi takaamaan niiden vastuulla olevien lakien ja säännösten noudattamisen.e) Tuontitullien ja -verojen määrääminen ja kanto23. Suositeltu käytäntöYhtenäistariffijärjestelmää tulisi soveltaa tavaroihin, jotka tuodaan maahan postilähetyksissä vapaaseen liikkeeseen laskemista varten, edellyttäen että tuonti ei ole luonteeltaan kaupallista ja että tavaroiden yhteisarvo ei ylitä rajaa, jonka tulisi olla vähintään 100 US dollaria. Yhtenäistariffijärjestelmää sovelletaan seuraavasti:- sillä tulisi määrätä kaikentyyppisiä tuontitulleja ja -veroja koskevat määrät;- sen ei tulisi riistää tavaroilta mahdollisen tullittomuuden etua, johon ne muuten ovat oikeutettuja;- sen tulisi sallia, että tavaroista voidaan kantaa niitä koskevat asianomaiset tuontitullit ja -verot, mikäli vastaanottaja on läsnä tullauksessa ja sitä pyytää, jolloin tulliviranomaiset voivat kuitenkin vaatia, että kaikista tullin- ja veronalaisista tavaroista kannetaan maksut kyseisellä tavalla;- sen ei tulisi kieltää tulliviranomaisilta mahdollisuutta määrätä erityisiä tariffeja korkeasti verotettavien tavaroiden osalta tai jättää joitakin tavaroita yhtenäistariffiedun ulkopuolelle.HuomautusMaahantuonnin ei yleensä katsota olevan luonteeltaan kaupallista silloin, kun se on satunnaista ja käsittää ainoastaan vastaanottajan tai hänen perheensä henkilökohtaiseen käyttöön tai kulutukseen tulevia tavaroita ja kun niiden luonne tai määrä ei viittaa kaupallisiin tarkoituksiin.24. Suositeltu käytäntöVapautus tuontitulleista ja -veroista tulisi myöntää lähetyksille, jotka sisältävät ainoastaan henkilökohtaisia lahjoja (lukuunottamatta alkoholia, alkoholijuomia tai tupakkavalmisteita), joiden yhteisarvo lähetysmaan vähittäismyyntihintojen perusteella laskettuna ei ylitä 30 US dollaria. Milloin sama lähettäjä on lähettänyt samanaikaisesti useita lähetyksiä samalle vastaanottajalle, tulisi yhteisarvon olla kaikkien näiden lähetysten kokonaisarvo. Muodollisuuksien tuontitulli- ja verovapauden saamiseksi tulisi olla mahdollisimman yksinkertaisia. Tällaisille lahjoille tulisi myöntää vapautus taloudellisista tuontikielloista ja -rajoituksista.Huomautukset1) Lahjan katsotaan tavallisesti olevan henkilökohtainen, milloina) sen lähettää yksityishenkilölle toinen ulkomaalla asuva yksityishenkilö tai joku hänen puolestaan;b) se on satunnainen; jac) se käsittää yksinomaan vastaanottajan tai hänen perheensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettuja tavaroita eikä maahantuotujen tavaroiden tuonne tai määrä viittaa kaupalliseen tarkoitukseen.2) Helpottaakseen lahjalähetysten nopeaa tullausta tuonnissa lähettäjä tavallisesti merkitsee tulli-ilmoituslomakkeeseen C 1 tai C 2/CP 3, että lähetys on lahja ja ilmoittaa sen sisällön ja arvon.25. Suositeltu käytäntöMilloin tulliviranomaiset luovuttavat maahantuodut postilähetykset postiviranomaisille tai hyväksytylle yritykselle vastaanottajalle toimitettavaksi ennen kannettavien tuontitullien ja -verojen maksamista, tulliviranomaisten tulisi luoda mahdollisimman yksinkertaiset järjestelyt mainittujen tullien ja verojen perimiseksi.Huomautukset1) Postiviranomaiset perivät tavallisesti tuontitullit ja -verot vastaanottajalta luovutettaessa tavara ja suorittavat maksun jaksottain tullille, esim. kunkin vuosineljänneksen päättyessä. Postiviranomaiset voivat kuitenkin maksaa tullille tuontitullit ja -verot vastaanottajan puolesta silloin kun lähetys luovutetaan niille edelleen toimitettavaksi.2) Eräiden Maailman postiliiton vapaaehtoisten sääntöjen perusteella postilähetyksen lähettäjä voi eräissä tapauksissa maksaa kaikki maksut, tuontitullit ja -verot mukaanlukien, jotka ovat luovuttamisen edellytyksenä.TUONTITULLIEN JA -VEROJEN TAKAISINMAKSU TAI NIISTÄ VAPAUTTAMINEN 26. NormiMilloin postilähetyksiä ei toimiteta vastaanottajalle tai tämä kieltäytyy ottamasta niitä vastaan, tuontitullien ja -verojen takaisinmaksu tai niistä vapauttaminen on myönnettävä pyynnöstä sellaisten tavaroiden osalta, jotka sisältyvät postilähetyksiin edellyttäen että tavarata) jälleenviedääntaib) hävitetään tai luovutetaan valtiolle kuluitta sen mukaan kuin tulliviranomaiset päättävät.POSTILIIKENTEESEEN SOVELLETTAVIA TULLIMUODOLLISUUKSIA KOSKEVAT TIEDOT 27. NormiTulliviranomaisten on varmistettava, että kaikki tarvittavat tiedot, jotka liittyvät postiliikennettä koskeviin tullimuodollisuuksiin maassaan, ovat kaikkien asianomaisten henkilöiden helposti saatavissa.HuomautusTällaisten tietojen saanti voidaan tehdä mahdolliseksi tullin käyttämien tavallisten tiedotusvälineiden kautta samoin kuin postiviranomaisten tiedotuspalvelujen kautta.Liitteen II lisäys Yhteisön laatimat varaukset tullimenetelmien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen liitteeseen F.4 1. Yleinen varaus (yleinen huomio)Osa tämän liitteen määräyksistä ei kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa laatia omia varauksiaan aloilta, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.2. Normi 19Postiliikenne ei kuulu ATA-carnet'ta koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.3. Suositeltu käytäntö 23Yhteisön lainsäädännössä ei säädetä arvonlisäveron ja valmisteveron yhtenäistariffijärjestelmästä.4. Suositeltu käytäntö 24Yhteisön lainsäädännössä säädetään tullittomasta ja verottomasta tuonnista kokonaisarvoltaan enintään 45 ecun arvoisten tavaroiden osalta, jotka yksityishenkilö lähettää maksutta kolmannesta maasta yhteisön alueella olevalle yksityishenkilölle pikkulähetyksinä, jotka eivät ole luonteeltaan kaupallisia.Tupakkaa, alkoholia ja alkoholijuomia koskevien määrällisten rajoitusten lisäksi yhteisön lainsäädännössä säädetään seuraavista enimmäismääristä jäljempänä lueteltujen tavaroiden verottomassa taikka tullittomassa ja verottomassa tuonnissa jokaisen kohdalla esitettyyn määrään saakka.>TAULUKON PAIKKA>5. Normi 26Yhteisön lainsäädännössä säädetään tavaroiden valtiolle luovuttamisesta, jos tästä mahdollisuudesta säädetään jäsenvaltioiden lainsäädännössä.Yhteisön lainsäädännössä säädetään kuitenkin, että väliaikaisen maahantuonnin ollessa kyseessä tavarat voidaan luovuttaa valtiolle tulliviranomaisten luvalla asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa.Valmisteverojen palautus- tai peruutusmenettelyt kuuluvat Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden toimivaltaan.


title: 2012/361/YUTP: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös Atalanta/2/2012, annettu 3 päivänä heinäkuuta 2012 , Euroopan unionin joukkojen komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta)

text:
               6.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 176/64

         POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEAN PÄÄTÖS ATALANTA/2/2012,
   annettu 3 päivänä heinäkuuta 2012,
   Euroopan unionin joukkojen komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta)
   (2012/361/YUTP)
   POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 38 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin sotilasoperaatiosta, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta), 10 päivänä marraskuuta 2008 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP (1) ja erityisesti sen 6 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP 6 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto on valtuuttanut poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean tekemään päätökset Euroopan unionin joukkojen komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä, jäljempänä ’Euroopan unionin joukkojen komentaja’.

               (2)

               Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea hyväksyi 25 päivänä toukokuuta 2012 päätöksen Atalanta/1/2012 (2), jolla kontra-amiraali Jean-Baptiste DUPUIS nimitettiin Euroopan unionin joukkojen komentajaksi.

               (3)

               Euroopan unionin operaation komentaja on suosittanut, että kontra-amiraali Enrico CREDENDINO nimitetään uudeksi Euroopan unionin joukkojen komentajaksi.

               (4)

               Euroopan unionin sotilaskomitea tukee tätä suositusta.

               (5)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 22) 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Nimitetään kontra-amiraali Enrico CREDENDINO Euroopan unionin joukkojen komentajaksi Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan 6 päivänä elokuuta 2012.

      Tehty Brysselissä 3 päivänä heinäkuuta 2012.

            Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolesta

            Puheenjohtaja

         O. SKOOG

      (1)  EUVL L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  EUVL L 142, 1.6.2012, s. 35.