Avis juridique important

|

32003D0605

2003/605/YUTP: Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös DRC/3/03, tehty 31 päivänä heinäkuuta 2003, kolmansien valtioiden osallistumisen hyväksymisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon Kongon demokraattisessa tasavallassa tehdyn poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätöksen DRC/1/2003 muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 206 , 15/08/2003 s. 0032 - 0032

Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös DRC/3/03,tehty 31 päivänä heinäkuuta 2003,kolmansien valtioiden osallistumisen hyväksymisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon Kongon demokraattisessa tasavallassa tehdyn poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätöksen DRC/1/2003 muuttamisesta(2003/605/YUTP)POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 25 artiklan viimeisen kohdan,ottaa huomioon 5 päivänä kesäkuuta 2003 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2003/423/YUTP Euroopan unionin sotilasoperaatiosta Kongon demokraattisessa tasavallassa(1) ja erityisesti sen 10 artiklan 2 ja 3 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea (PTK) hyväksyi 1 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyllä päätöksellä DRC/1/2003(2) kolmansien valtioiden osallistumisen Euroopan unionin sotilasoperaatioon Kongon demokraattisessa tasavallassa.(2) Kyproksen suurlähettiläs Euroopan unionissa ilmoitti 17 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Kyproksen olevan halukas osallistumaan EU:n sotilasoperaatioon Kongon demokraattisessa tasavallassa.(3) Saatuaan operaation komentajan suosituksen Euroopan unionin sotilaskomitea (EUSK) päätti 28 päivänä heinäkuuta 2003 suositella PTK:lle, että tämä hyväksyisi yhden Kyproksen lähettämän upseerin osallistumisen sotilasoperaatioon.(4) Näin ollen päätöstä DRC/1/2003 on muutettava,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan kolmansien valtioiden osallistumisen hyväksymisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon Kongon demokraattisessa tasavallassa tehdyn päätöksen DRC/1/2003 1 artikla seuraavasti:" 1 artiklaKolmansien valtioiden osallistuminenJoukkojen muodostamis- ja sijoittamiskonferenssien perusteella hyväksytään seuraavien kolmansien valtioiden osallistuminen Kongon demokraattisessa tasavallassa toteutettavaan Euroopan unionin sotilasoperaatioon:BrasiliaKanadaKyprosUnkariEtelä-Afrikka."2 artiklaVoimaantuloTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se allekirjoitetaan.Tehty Brysselissä 31 päivänä heinäkuuta 2003.Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolestaPuheenjohtajaM. Melani(1) EUVL L 143, 11.6.2003, s. 50.(2) EUVL L 170, 9.7.2003, s. 19.


Avis juridique important

|

41997D0662

15 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn Dublinin yleissopimuksen 18 artiklassa asetetun komitean päätös N:o 1/97, tehty 9 päivänä syyskuuta 1997, tietyistä yleissopimuksen täytäntöönpanomääräyksistä

Virallinen lehti nro L 281 , 14/10/1997 s. 0001 - 0025

15 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn Dublinin yleissopimuksen 18 artiklassa asetetun komitean PÄÄTÖS N:o 1/97,tehty 9 päivänä syyskuuta 1997,tietyistä yleissopimuksen täytäntöönpanomääräyksistä (97/662/JVY) Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta Dublinissa 15 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun yleissopimuksen (1) 18 artiklassa asetettu KOMITEA, jokaOTTAA HUOMIOON mainitun yleissopimuksen 11 artiklan 6 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 2 kohdan sekäKATSOO, että on annettava tiettyjä määräyksiä, jotta varmistetaan mainitun yleissopimuksen tehokas täytäntöönpano sen tultua voimaan 1 päivänä syyskuuta 1997,PÄÄTTÄÄ JA VAHVISTAA SEURAAVAA:1 artikla Tässä päätöksessä viittaukset artikloihin, kohtiin ja alakohtiin tarkoittavat Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä `yleissopimus`, määräyksiä, ellei toisin mainita.I LUKU YLEISSOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YLEISET SUUNTAVIIVAT 2 artikla Turvapaikkahakemuksen jättäminen 1. Turvapaikkahakemus katsotaan jätetyksi, kun asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset ovat saaneet siitä kirjallisen tiedon: tapauskohtaisesti joko turvapaikanhakijan täyttämän lomakkeen tai viranomaisten laatiman pöytäkirjan.2. Muun kuin kirjallisen hakemuksen kohdalla on aikeesta ilmoittamisen ja pöytäkirjan laatimisen välisen ajan oltava mahdollisimman lyhyt.3 artikla Vastaanottopyyntöön vastaaminen Vastaanottopyyntöön on vastattava kirjallisella ilmoituksella, jotta estetään 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kolmen kuukauden enimmäisaikaa koskevan määräyksen vaikutus.4 artikla Vastaanottopyyntöön vastaamisen määräaika 1. Jäsenvaltion, jota pyydetään huolehtimaan turvapaikanhakijasta, olisi tehtävä kaikkensa vastatakseen pyyntöön viimeistään kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.2. Pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voi erityisten ongelmien ilmaantuessa antaa kuukauden määräajan kuluessa väliaikaisen vastauksen, jossa ilmoitetaan, minkä ajan kuluessa lopullinen vastaus voidaan antaa. Jälkimmäisen määräajan olisi oltava mahdollisimman lyhyt, eikä se saa missään tapauksessa ylittää 11 artiklan 4 kohdassa mainittua, pyynnön vastaanottamisesta laskettavaa kolmen kuukauden määräaikaa.3. Jos kuukauden kuluessa annetaan kielteinen vastaus, pyynnön esittäneellä jäsenvaltiolla on vielä mahdollisuus kiistää se kuukauden kuluessa kielteisen vastauksen saamisesta, jos sen tietoon on pyynnön esittämisen jälkeen tullut uusia ja merkittäviä seikkoja, jotka osoittavat, että vastuu on pyynnön vastaanottaneella jäsenvaltiolla. Viimeksi mainitun on tällöin vastattava viipymättä.4. Tämän määräyksen käytännön täytäntöönpanoa on arvioitava 18 artiklassa asetetussa komiteassa vuoden kuluttua. Silloin käsitellään kysymystä siitä, voiko enimmäismääräaika olla yksi kuukausi.5 artikla Kiireellinen menettely Kun turvapaikkahakemus jätetään jäsenvaltiolle maahantulo- tai oleskelukiellon, laittomasta oleskelusta johtuvan pidätyksen tai karkotustoimenpiteestä ilmoittamisen tai sen toteuttamisen jälkeen, asianomaisen jäsenvaltion olisi ilmoitettava asiasta välittömästi jäsenvaltiolle, jonka katsotaan olevan siitä vastuussa. Tällaisessa ilmoituksessa olisi esitettävä tosiasialliset ja oikeudelliset syyt siihen, miksi nopea vastaus on tarpeen, ja määräaika, jonka kuluessa vastausta pyydetään. Viimeksi mainitun jäsenvaltion olisi pyrittävä antamaan vastaus asetettujen määräaikojen kuluessa. Ellei tämä ole mahdollista, jäsenvaltio ilmoittaa siitä pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle mahdollisimman pian.6 artikla Kahdeksan päivän määräajan ylitys takaisinottopyyntöön vastattaessa 1. Yleissopimuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätään hyvin selkeästi, että jäsenvaltioiden on vastattava takaisinottopyyntöön kahdeksan päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.2. Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat kyseisten kahdeksan päivän kuluessa antaa väliaikaisen vastauksen, jossa ilmoitetaan, minkä ajan kuluessa ne antavat lopullisen vastauksensa. Tämän viimeksi mainitun määräajan on oltava mahdollisimman lyhyt, eikä se missään tapauksessa saa ylittää väliaikaisen vastauksen lähetyspäivästä laskettavaa yhden kuukauden määräaikaa.3. Jos jäsenvaltio, jolta takaisinottoa on pyydetty, ei vastaa- edellä 1 kohdassa mainittujen kahdeksan päivän kuluessa,- edellä 2 kohdassa mainitun kuukauden kuluessa,katsotaan, että se hyväksyy vastuun turvapaikanhakijasta kuuluvan sille.7 artikla Ulkomaalaisen karkottamista koskevat määräykset Jäsenvaltion, joka on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, on todistettava, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu jäsenvaltioiden alueelta. On siis kyse täytäntöönpannuista karkotuksista ja velvoitteesta, joka koskee tulosta eikä aikomusta, mikä tarkoittaa, että tällaisessa tapauksessa jäsenvaltion on toimitettava kirjalliset todisteet.8 artikla Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen 1. Jos turvapaikanhakija hankkii itse todisteet siitä, että hän on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi, toinen jäsenvaltio voi tutkia kyseisten tietojen todenperäisyyden ottamalla tarvittaessa yhteyttä siihen kolmanteen valtioon, jossa turvapaikanhakija vakuuttaa oleskelleensa kyseisen ajan.2. Muissa tapauksissa sen jäsenvaltion, jonne ensimmäinen hakemus jätettiin, on toimitettava todisteet erityisesti turvapaikanhakijan maastapoistumispäivästä ja määränpäästä. Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön puitteissa jäsenvaltiolla, jonne toinen hakemus jätettiin, on parhaimmat edellytykset selvittää, minä päivänä turvapaikanhakija saapui sen alueelle.9 artikla Poikkeukset sellaisen turvapaikanhakijan osalta, jolla on viisumi 1. Yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa määrätään kolmesta eri tilanteesta, joissa jäsenvaltion velvollisuus käsitellä turvapaikkahakemus lakkaa, vaikka turvapaikanhakijalla on kyseisen valtion myöntämä voimassa oleva viisumi.2. Ensimmäinen poikkeus (a alakohta) koskee viisumia, joka on myönnetty toisen jäsenvaltion luvalla: poikkeustilanteisiin vetoavat jäsenvaltiot pääsääntöisesti toimittavat todisteet.3. Toinen poikkeus (b alakohta) on seurausta tilanteesta, jossa hakemus jätetään jäsenvaltioon, jossa hakijalta ei vaadita viisumia: näin ollen todisteisiin liittyvien tietojen hankkiminen ei ole aiheellista.4. Kolmas poikkeus (c alakohta) koskee tilannetta, jossa turvapaikanhakijalla on kauttakulkuviisumi, joka kuitenkin on myönnetty lopullisena määränpäänä olevan valtion diplomaattisten tai konsuliviranomaisten kirjallisella luvalla: todistustaakkaa koskeva kysymys ei ole aiheellinen, jos kauttakulkuviisumin myöntämisestä on kirjallinen etukäteisvahvistus.10 artikla Vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaiseminen, jos oleskelulupia tai viisumeja on useita Jos turvapaikanhakijalla on useita eri jäsenvaltioiden myöntämiä oleskelulupia tai viisumeja (erityisesti 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan tapauksessa), todisteita vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaisemiseksi ei tarvita siltä osin kuin tarvittavat tiedot käyvät ilmi turvapaikanhakijan esittämästä maahantuloon oikeuttavasta asiakirjasta.11 artikla Määräaikojen määrittäminen ja tosiasiallinen saapuminen jäsenvaltioon 1. Määräaikoja määritettäessä oleskelulupien tai viisumien vanhentumispäivä lasketaan ottamalla lähtökohdaksi turvapaikkahakemuksen jättöpäivä.2. Oleskelulupien ja viisumien vanhentumista ei kuitenkaan tarvitse tarkistaa, jos kyseiset tiedot käyvät ilmi turvapaikanhakijan asiakirjoista.3. Näytettäessä toteen sitä, että henkilö on tosiasiallisesti saapunut jäsenvaltioon, on tehtävä ero seuraavien tilanteiden välillä:- jos turvapaikanhakija on tosiasiallisesti päässyt jäsenvaltioon, todisteena voidaan käyttää sen jäsenvaltion antamia tietoja, jonne turvapaikkahakemus on jätetty,- jos turvapaikanhakija ei ole poistunut jäsenvaltioiden alueelta, vanhentuneen oleskeluluvan tai viisumin myöntäneen jäsenvaltion on toimitettava pyydetyt tiedot,- jos turvapaikanhakija itse ilmoittaa poistuneensa jäsenvaltioiden alueelta, jäsenvaltio, jonne toinen hakemus on jätetty, tarkistaa lausuntojen todenperäisyyden.Näitä sääntöjä sovelletaan tähän samaan käsitteeseen (tosiasiallinen maahantulo) 5 artiklan 4 kohdan molempien alakohtien osalta.12 artikla Jäsenvaltion rajan luvaton ylittäminen 1. Todiste jäsenvaltion rajan luvattomasta ylittämisestä (6 artiklan ensimmäinen kohta) on tutkittava sen jälkeen, kun todistelukeinojen luettelo on laadittu.2. Jos turvapaikanhakija jättää hakemuksensa jäsenvaltioon, jossa hän on oleskellut kuusi kuukautta 6 artiklan toisen kohdan mukaisesti, sen jäsenvaltion, joka viittaa tähän poikkeussääntöön asianomaisten kahden jäsenvaltion välisen yhteistoiminnan hengessä, on toimitettava ensisijaisesti todiste kyseisen jäsenvaltion vastuun lakkaamisesta.3. Jos turvapaikanhakija vakuuttaa, että hän on oleskellut jäsenvaltiossa yli kuusi kuukautta, kyseisen jäsenvaltion on tarkistettava lausuntojen todenperäisyys. Asianomaiseen toiseen jäsenvaltioon lähetettäviin ensimmäisiin tietoihin on joka tapauksessa sisällyttävä turvapaikanhakijan antamat lausunnot, joita voidaan tämän jälkeen käyttää vastanäyttönä.13 artikla Turvapaikanhakijan suostumusta koskevat määräykset 1. Suostumus on annettava kirjallisena.2. Pääsääntöisesti henkilön suostumuksen on oltava annettu silloin kun jäsenvaltio, joka ilmoittaa olevansa velvollinen käsittelemään hakemuksen, esittää tiedonvaihtoa koskevan pyynnön.3. Turvapaikanhakijan on aina oltava tietoinen, mitä tietoja hänen antamansa suostumus koskee.4. Suostumus koskee turvapaikanhakijan hakemuksensa tueksi esittämiä perusteita tai mahdollisesti hakijaa koskevan päätöksen perusteita.14 artikla Tiedoksiantomenettelyt 1. Tiedonvaihtojärjestelmään on sisällyttävä myös tiedoksiantomenettelyjä koskevia seikkoja. Tätä varten tiedoksiannot on tehtävä:- mahdollisimman nopeasti ja kirjallisina,- käytettävissä olevin teknisin keinoin,- jäsenvaltioille, jotka ilmoittavat olevansa velvollisia käsittelemään turvapaikkahakemuksen.2. Tätä tiedoksiantoa, jolla vältetään kahden menettelyn aloittaminen samanaikaisesti kahdessa jäsenvaltiossa, sovelletaan 3 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan osalta.3. Jos vastuun ratkaisemista koskevan päätöksen täytäntöönpano keskeytetään, keskeyttäminen annetaan tiedoksi, jotta jäsenvaltiot ovat keskenään selvillä asioista. On itse asiassa erittäin hyödyllistä, että jäsenvaltiolle, johon hakemus on jätetty, ilmoitetaan siitä, että turvapaikanhakijaa ei siirretä, kunnes toinen jäsenvaltio tekee häntä koskevan päätöksen.15 artikla Yhtenäislomake vastuussa olevan valtion määrittämiseksi Tämän päätöksen liitteenä I on yhtenäislomakkeen kaava sen valtion määrittämiseksi, joka vastaa turvapaikkahakemuksen käsittelystä.II LUKUYLEISSOPIMUKSEEN LIITTYVIEN MÄÄRÄAIKOJEN LASKEMINEN 16 artikla Pääsääntö Lauantait, sunnuntait ja pyhäpäivät on otettava lukuun laskettaessa yleissopimuksessa määrättyjä määräaikoja.17 artikla Täydentävä sääntö Edellä 11 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrättyjä määräaikoja laskettaessa sovelletaan myös seuraavia sääntöjä:- määräaika alkaa pyynnön vastaanottamista seuraavasta päivästä,- määräajan viimeinen päivä on vastauksen toimittamisen määräpäivä.III LUKU TURVAPAIKANHAKIJAN SIIRTO 18 artikla Alustavat määräykset 1. Yleissopimuksen 3 artiklan 7 kohdassa sekä 4, 5, 6, 7 ja 8 artiklassa määritellään ne olosuhteet, joissa vastuu jäsenvaltioon (jäljempänä `ensimmäinen jäsenvaltio`) jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä on toisella jäsenvaltiolla (jäljempänä `toinen jäsenvaltio`).2. Yleissopimuksen 10 artiklan 1 kohdan a, c, d ja e alakohdassa sekä 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ilmoitetaan ne velvoitteet ja asetetaan ne määräajat, jotka koskevat turvapaikanhakijan vastaanottoa tai takaisinottoa ensimmäisestä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon.Jäljempänä ilmaisua `siirto` käytetään samalla sekä vastaanotosta että takaisinotosta.3. Hakijan siirtoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt esitetään tämän päätöksen 20, 21 ja 22 artiklassa.19 artikla Tiedoksianto turvapaikanhakijalle Jos ensimmäinen jäsenvaltio 11 tai 13 artiklaa soveltaen tekee toiselle jäsenvaltiolle turvapaikanhakijaa koskevan vastaanottopyynnön tai takaisinottopyynnön, se ilmoittaa siitä hakijalle niin pian kuin mahdollista ja kertoo hänelle pyynnön tuloksen. Kun vastuu on siirtynyt toiselle jäsenvaltiolle, hakijalle ilmoitetaan tällä tiedoksiannolla, että hänet siirretään toiseen jäsenvaltioon 11 artiklan 5 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä asiaankuuluvan kansallisen lainsäädännön tai menettelyn mukaisesti. Tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti toteutetussa siirrossa tiedoksiantoon sisältyy maininta ajasta ja paikasta, jossa hakijan on ilmoittauduttava saapuessaan toiseen jäsenvaltioon.20 artikla Turvapaikanhakijan siirto 1. Jos turvapaikanhakijan siirrosta toiseen jäsenvaltioon on sovittu, ensimmäisen jäsenvaltion on huolehdittava kaikin mahdollisin keinoin siitä, että hakija ei vältä siirtoa. Tätä varten ensimmäinen jäsenvaltio vahvistaa hakijan siirron yksityiskohdat ottaen huomioon kunkin tapauksen erityisolosuhteet sekä noudattaen kansallista lainsäädäntöä ja menettelyjä. Siirto voi tapahtua:a) hakijan toimesta, jolloin määräpäivä on vahvistettu,b) saatettuna, jolloin ensimmäisen jäsenvaltion viranomainen seuraa hakijaa.2. Hakijan siirron katsotaan toteutuneen edellä 1 kohdan a alakohdan mukaisen siirron osalta, kun hakija on ilmoittautunut hänelle toimitetussa tiedonannossa mainituille toisen jäsenvaltion viranomaisille, ja edellä 1 kohdan b alakohdan mukaisen siirron osalta, kun toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat ottaneet hänet vastaan.3. Kun siirto tapahtuu edellä 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, toinen jäsenvaltio ilmoittaa ensimmäiselle jäsenvaltiolle mahdollisimman nopeasti siitä, että siirto on tapahtunut tai että hakija ei ole ilmoittautunut asetetussa määräajassa.21 artikla Turvapaikanhakijan siirron määräaika 1. Yleissopimuksen 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätään, että siirto on tehtävä kuukauden kuluessa siitä, kun toinen jäsenvaltio on hyväksynyt vastuun turvapaikkahakemuksen käsittelystä. Jäsenvaltiot pyrkivät kaikin tavoin noudattamaan tätä määräaikaa, silloin kun siirto tehdään tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.2. Jos siirrosta on tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sovittu mutta sitä ei ole tehty, koska hakija ei ole ollut halukas yhteistyöhön, toinen jäsenvaltio voi aloittaa hakemuksen käsittelyn käytettävissään olevien tietojen perusteella 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä.3. Jos hakemus hylätään, toinen jäsenvaltio on edelleen velvollinen ottamaan hakijan takaisin 10 artiklan 1 kohdan e alakohdan määräysten mukaisesti, paitsi jos 10 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan määräyksiä sovelletaan.4. Jos turvapaikanhakijan siirtoa on lykättävä erityisolosuhteiden kuten sairauden, raskauden, vankeusrangaistuksen tms. johdosta, eikä sitä näin ollen voida toteuttaa tavanmukaisessa kuukauden määräajassa, asianomaiset jäsenvaltiot neuvottelevat asianmukaisesti ja sopivat tapauskohtaisesti määräajasta, jonka kuluessa siirron on tapahduttava.5. Jos turvapaikanhakija välttää siirron täytäntöönpanon eikä hänen siirtämistään siten voida toteuttaa, ei vastuun osalta ole merkitystä sillä, katosiko turvapaikanhakija ennen vastuussa olevan jäsenvaltion muodollista vastuun hyväksymistä vai sen jälkeen. Jos turvapaikanhakija myöhemmin löytyy, asianomaisten jäsenvaltioiden olisi neuvoteltava asianmukaisesti ja sovittava tapauskohtaisesti määräajasta, jonka kuluessa siirron on tapahduttava.6. Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen mahdollisimman nopeasti, jos niiden tietoon tulee, että jokin edellä 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tilanteista on syntynyt. Molemmissa edellä mainituissa tapauksissa yleissopimuksen nojalla turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on edelleen vastuussa hakijan vastaanotosta tai hänen takaisinotostaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa.22 artikla Turvapaikanhakijan siirtoon tarkoitettu kulkulupa Turvapaikanhakijan siirtoon tarkoitetun kulkuluvan malli on tämän päätöksen liitteenä II.IV LUKU YLEISSOPIMUKSEEN LIITTYVÄT TODISTELUKEINOT 23 artikla Todistelu- ja arviointiperiaatteet 1. Tavalla, jolla eri todisteita käytetään hyväksi sen ratkaisemiseksi, mikä valtio on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, on keskeinen merkitys yleissopimuksen soveltamisen kannalta.2. Vastuun määrittelyn turvapaikkamenettelyn toteuttamiseksi on periaatteessa perustuttava mahdollisimman vähäisille todistevaatimuksille.3. Mikäli näytön syntymiselle asetettaisiin liiallisia vaatimuksia, vastuun määrittelyssä noudatettava menettely kestäisi lopulta kauemmin kuin varsinaisen turvapaikkahakemuksen käsittely. Tällöin ei yleissopimuksella olisi lainkaan toivottua vaikutusta ja vaarannettaisiin jopa eräs sen tavoitteista, sillä odotusajat synnyttäisivät uuden "kiertävien pakolaisten" ryhmän, johon kuuluisivat turvapaikanhakijat, joiden hakemuksia ei tällöin tutkittaisi Dublinin yleissopimuksessa määrätyn menettelyn aikana.4. Liian tiukan todistelujärjestelmän vallitessa jäsenvaltiot eivät hyväksyisi niille kuuluvaa vastuuta, ja yleissopimusta sovellettaisiin vain harvoin. Lisäksi ne jäsenvaltiot, joilla on täydellisemmät kansalliset tiedostot kuin yhteistyökumppaneillaan, joutuisivat eriarvoiseen asemaan, sillä niiden katsottaisiin muita helpommin olevan vastuussa.5. Jäsenvaltioiden olisi suostuttava ottamaan vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä myös aihetodisteisiin nojautuvan näytön perusteella heti, kun turvapaikanhakijan kokonaistilanteen tarkastelussa ilmenee, että vastuu hakemuksen käsittelystä kuuluu kaiken todennäköisyyden mukaan kyseiselle jäsenvaltiolle.6. Jäsenvaltiot tutkivat yhdessä myönteisen yhteistyön hengessä ja kaikkien käytettävissä olevien todistelukeinojen avulla, mukaan lukien turvapaikanhakijan lausunnot, voidaanko tietyn jäsenvaltion perustellusti katsoa olevan vastuussa.7. Tämän päätöksen 24 ja 25 artiklassa tarkoitetut luettelot A ja B on laadittu edellä olevien näkökohtien perusteella.24 artikla Luetteloita A ja B koskevia yleisiä näkökohtia 1. On katsottu tarpeelliseksi laatia kaksi todistelukeinoja koskevaa luetteloa: luettelossa A tarkoitetut todisteet sekä luettelossa B tarkoitetut aihetodisteet.Nämä luettelot ovat tämän päätöksen liitteessä III.2. Luettelossa A esitetään todistelukeinot, joilla saadaan muodollinen näyttö yleissopimukseen perustuvasta vastuusta, sikäli kuin niitä ei kumota vastanäytöllä, esimerkiksi näytöllä siitä, etteivät asiakirja ole aitoja.3. Luettelo B ei ole tyhjentävä, ja se sisältää sellaisia aihetodisteista koostuvia todistelukeinoja, joita voidaan käyttää yleissopimusta sovellettaessa. Kyse on todistelukeinoista, joilla on aihetodistearvoa. Luettelossa B tarkoitetut aihetodisteet voivat niille kuuluvasta todistusvoimasta riippuen toisinaan olla vastuun määrittämiseksi riittäviä. Ne on periaatteessa mahdollista kumota.4. Näitä luetteloja voidaan saatujen kokemusten perusteella tarkistaa.5. On syytä huomauttaa, että näiden todistelukeinojen todistusvoima voi vaihdella kunkin tapauksen erityisten olosuhteiden mukaisesti. Luokittelu todisteisiin ja aihetodisteisiin tapahtuu sen mukaan, mitä todistelulla on tarkoitus osoittaa. Sormenjälki voi esimerkiksi olla todisteena turvapaikan hakijan oleskelusta toisessa jäsenvaltiossa, kun taas selvitettäessä, minkä ulkorajan kautta turvapaikan hakija on saapunut, se voi kelvata vain aihetodisteeksi.6. Tämän erottelun vuoksi on ollut tarpeen laatia kutakin yleissopimuksen mukaan todisteiden esittämistä vaativaa tilannetta varten kaksi eri luetteloa, joista toinen sisältää todisteet (luettelo A) ja toinen aihetodisteet (luettelo B); näin on laadittu tämän päätöksen liitteenä III oleva, todistelun kohteen mukaan suoritettu todistelukeinojen jako.7. Virallisten asiakirjojen todistusvoimakaan ei ole aina sama kaikissa jäsenvaltioissa. Sama asiakirja voidaan eri jäsenvaltiossa laatia eri tarkoituksiin tai sen voi laatia eri viranomainen.25 artikla Luettelojen A ja B todisteiden todistusvoima Luettelojen A ja B todisteiden todistusvoima arvioidaan seuraavien määräysten mukaisesti:1) Luettelo ALuettelossa A määrätyillä todistelukeinoilla saadaan muodollinen näyttö siitä, että jäsenvaltio vastaa turvapaikkamenettelyn täytäntöönpanosta, sikäli kuin todisteita ei ole kumottu vastanäytöllä, esimerkiksi näytöllä siitä, että kyse on väärästä asiakirjasta.Päämäärän saavuttamiseksi jäsenvaltiot toimittavat eri hallinnollisten asiakirjojensa malleja luettelossa A olevan luokituksen mukaisesti. Eri asiakirjojen mallikappaleita julkaistaan yhteisessä yleissopimuksen soveltamista koskevassa käsikirjassa. Tällä osaltaan lisätään tehokkuutta ja autetaan viranomaisia havaitsemaan turvapaikan hakijoiden esittämät väärät asiakirjat. Tietyt luettelossa A mainitut todisteet ovat parhaita mahdollisia keinoja sovellettaessa 4 artiklaa sekä 5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa.2) Luettelo BLuettelo B sisältää aihetodisteet, joiden turvapaikkamenettelyn täytäntöönpanovelvollisuutta koskeva todistusvoima harkitaan tapaus tapaukselta.Kyseiset tiedot voivat osoittautua käytännössä erittäin hyödyllisiksi. Oli niitä miten paljon tahansa, ne eivät kuitenkaan voi olla luettelossa A oleviin verrattavia todisteita, joihin jäsenvaltion vastuu voisi perustua.Vaikka nämä seikat eivät ole todiste, niiden perusteella voidaan kuitenkin osoittaa, mihin jäsenvaltioon tutkimukset yleissopimuksen mukaisesti vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi tulisi kohdistaa.26 artikla Seuraukset vastuun määrittämisten kannalta 1. Asianomainen jäsenvaltio tarkastaa omista eri tiedostoistaan, kuuluuko vastuu sille.2. Sen jäsenvaltion, johon turvapaikkahakemus on jätetty, olisi noudattamalla yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan vastuun määräytymisen ehtoja on sovellettava siinä järjestyksessä kuin ne on lueteltu, selvitettävä, millä valtiolla on yleissopimuksen mukainen päävastuu, jos vastuussa olevia valtioita on mahdollisesti useita.3. Tällä tavoin voidaan välttää turvapaikanhakijoiden perättäisiä siirtoja valtiosta toiseen, mikä tekisi menettelystä raskaamman ja pidentäisi hakemusten käsittelyyn kuluvaa aikaa.4. Tämä merkitsee erityisesti, että jos turvapaikanhakija on kulkenut usean muun jäsenvaltion kautta ennen kuin hän on jättänyt hakemuksensa siihen jäsenvaltioon, johon hän viimeksi saapui, tämän valtion ei pidä rajoittua siihen oletukseen, että viimeinen kauttakulkuvaltio on vastuussa.5. Jos on olemassa konkreettisia seikkoja, joiden mukaan useat jäsenvaltiot voivat olla vastuussa, sen valtion, johon hakemus on jätetty, on yleissopimuksessa vahvistetussa vastuun määräytymistä koskevassa järjestyksessä pyrittävä selvittämään, mikä näistä valtioista on velvollinen toteuttamaan turvapaikkamenettelyn.27 artikla Vastuun hyväksyminen turvapaikanhakijan lausunnon perusteella Vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä voidaan yksittäisissä tapauksissa hyväksyä turvapaikanhakijan johdonmukaisen, riittävän yksityiskohtaisen ja tarkistettavissa olevan ilmoituksen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä luvussa esitettyjä, todistelukeinoja koskevia määräyksiä.V LUKU TIETOJEN VAIHTO 28 artikla Tilastotiedot ja yksittäisissä tapauksissa annettavat tiedot 1. Jäsenvaltiot vaihtavat neljännesvuosittain tilastotietoja, jotka koskevat yleissopimuksen käytännön soveltamista, tämän päätöksen liitteenä IV olevien taulukkojen avulla.2. Jäsenvaltion, jolle esitetään 15 artiklassa tarkoitettu pyyntö, on tehtävä kaikkensa vastatakseen siihen jos mahdollista välittömästi ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa.LOPPUMÄÄRÄYKSET 29 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan tänä päivänä.Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1997.Tehty Brysselissä 9 päivänä syyskuuta 1997.Komitean puolestaM. FISCHBACHPuheenjohtaja(1) EYVL C 254, 19.8.1997.LIITE I YHTENÄISLOMAKE SEN VALTION MÄÄRITTÄMISEKSI, JOKA VASTAA TURVAPAIKKAHAKEMUKSEN KÄSITTELYSTÄ >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE II Kulkulupa turvapaikanhakijan jäsenvaltiosta toiseen tapahtuvaa siirtymistä varten >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE III LUETTELO A A. TODISTELUKEINOTI. Menettely, jolla ratkaistaan turvapaikkahakemuksesta vastuussa oleva valtio1. Pakolaiseksi tunnustetun perheenjäsenen laillinen asuinpaikka jäsenvaltiossa (4 artikla)Todisteet- toisen jäsenvaltion antama kirjallinen vahvistus tiedoille,- rekisteriote,- pakolaisasemassa olevalle henkilölle myönnetyt oleskeluluvat,- sukulaisuussuhteen osoittava asiakirja, jos sellainen on saatavissa,- asianomaisten suostumukset.2. Voimassa olevat (5 artiklan 1 ja 3 kohdat) tai sellaiset oleskeluluvat, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kaksi vuotta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (3 artiklan 4 kohta)Todisteet- oleskelulupa,- otteet ulkomaalaisrekisteristä tai vastaavista rekistereistä,- oleskeluluvan myöntäneen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille.3. Voimassa olevat (5 artiklan 2 ja 3 kohdat) ja sellaiset viisumit, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kuusi kuukautta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta)Todisteet- myönnetty viisumi (tapauksesta riippuen voimassa oleva tai vanhentunut),- ote ulkomaalaisrekisteristä tai vastaavista rekistereistä,- viisumin myöntäneen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille.4. Laiton (6 artiklan 1 alakohta) ja laillinen maahantulo ulkorajan kautta (7 artiklan 1 kohta)Todisteet- väärässä tai väärennetyssä passissa oleva maahantuloleima,- jäsenvaltion naapurivaltion lähtöleima, kun otetaan huomioon turvapaikanhakijan käyttämä reitti sekä rajanylityspäivä,- matkalippu, jonka nojalla voidaan muodollisesti todeta ulkorajan kautta tapahtunut maahantulo,- matkustusasiakirjassa oleva maahantuloleima tai vastaava merkintä.5. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (3 artiklan 7 kohta)Todisteet- lähtöleima,- ote kolmannen valtion rekistereistä (todistus oleskelusta),- matkalippu, jonka nojalla voidaan muodollisesti todeta ulkorajan kautta tapahtunut maasta maahantulo,- sen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus, josta käsin turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta,- jäsenvaltion rajanaapurina olevan kolmannen valtion leima, kun otetaan huomioon turvapaikanhakijan käyttämä reitti ja rajanylityspäivä.6. Vähintään kuusi kuukautta ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä kestänyt oleskelu siinä jäsenvaltiossa, johon turvapaikanhakija on jättänyt hakemuksensa (6 artiklan 2 alakohta)TodisteetViralliset todisteet, jotka kansallisen lainsäädännön nojalla osoittavat, että ulkomaalainen on oleskellut jäsenvaltiossa vähintään kuuden kuukauden ajan ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä.7. Turvapaikkahakemuksen esittämisen ajankohta (8 artikla)Todisteet- turvapaikan hakijan esittämä lomake,- viranomaisten laatima pöytäkirja,- turvapaikkahakemuksen johdosta otetut sormenjäljet,- otteet vastaavista rekistereistä ja tiedostoista,- viranomaisten antama kirjallinen selvitys, joka osoittaa, että hakemus on esitetty.II. Turvapaikkahakemuksen tutkimisesta vastuussa olevan jäsenvaltion velvollisuus sallia hakijan maahanpaluu tai ottaa hänet takaisin1. Käsiteltävänä olevaa tai aiempaa turvapaikkahakemusta koskeva menettely (10 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdat)Todisteet- turvapaikan hakijan täyttämä kaavake,- viranomaisten laatima pöytäkirja,- turvapaikkahakemuksen johdosta otetut sormenjäljet,- otteet vastaavista rekistereistä ja tiedostoista,- viranomaisten antama kirjallinen selvitys, joka osoittaa, että hakemus on esitetty.2. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (10 artiklan 3 kohta)Todisteet- lähtöleima,- otteet kolmansien valtioiden rekistereistä (todistus oleskelusta),- jäsenvaltion rajanaapurina olevan kolmannen valtion lähtöleima, kun otetaan huomioon turvapaikan hakijan käyttämä reitti ja rajanylityspäivä,- viranomaisten antama kirjallinen todiste, joka osoittaa, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu maasta.3. Jäsenvaltioiden alueelta palauttaminen (10 artiklan 4 kohta)Todisteet- viranomaisten antama kirjallinen todiste, joka osoittaa, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu maasta,- lähtöleima,- kolmannen valtion antama vahvistus palauttamista koskeville tiedoille.LUETTELO B B. AIHETODISTEETI. Menettely, jolla ratkaistaan turvapaikkahakemuksesta vastuussa oleva valtio1. Pakolaiseksi tunnustetun perheenjäsenen laillinen asuinpaikka jäsenvaltiossa (4 artikla)Aihetodisteet (1)- turvapaikanhakijan ilmoitukset,- jonkin kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille.2. Voimassa olevat (5 artiklan 1 ja 3 kohdat) ja sellaiset oleskeluluvat, joiden voimassaolo on päättynyt vähintään kaksi vuotta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antama lausunto,- jonkin kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- sellaisen jäsenvaltion, joka ei oleskelulupaa myöntänyt, antama selvitys/vahvistus tiedoille,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille.3. Voimassa olevat (5 artiklan 2 ja 3 kohdat) ja sellaiset viisumit, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kuusi kuukautta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antama lausunto,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n selvitys/vahvistus tiedoille,- sellaisen jäsenvaltion, joka ei ole viisumia myöntänyt, antama selvitys/vahvistus tiedoille,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille.4. Laiton (6 artiklan 1 alakohta) ja laillinen maahantulo ulkorajan kautta (7 artiklan 1 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan antama selvitys/vahvistus tiedoille,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille,- sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita,- matkaliput,- hotellilaskut,- kulkulupa jäsenvaltioissa oleviin julkisiin tai yksityisiin laitoksiin,- lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti,- tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin,- jne.5. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (3 artiklan 7 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- toisen jäsenmaan antama selvitys/vahvistus tiedoille,- 3 artiklan 7 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan osalta: lähtöleima, kun turvapaikanhakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/tietojen vahvistamiset,- sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita,- matkaliput,- hotellilaskut,- lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti,- tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikanhakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin,- jne.6. Vähintään kuuden kuukauden ajan ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä jatkunut oleskelu siinä jäsenvaltiossa, johon turvapaikan hakija on jättänyt hakemuksensa (6 artiklan 2 alakohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille,- lausuma, jolla ulkomaalaisen maassa oleskelu sallitaan,- sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset olisivat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita,- matkaliput,- hotellilaskut,- lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti,- tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin,- jne.7. Turvapaikkahakemuksen jättöajankohta (8 artikla)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille,- toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille.II. Turvapaikkahakemuksen tutkimisesta vastuussa olevan jäsenvaltion velvollisuus sallia hakijan maahan paluu tai ottaa hänet takaisin1. Käsiteltävänä olevaa tai aiempaa turvapaikkahakemusta koskeva menettely (10 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdat)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille.2. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (10 artiklan 3 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille,- lähtöleima, kun turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien antamat kertomukset/vahvistus tiedoille,- sormenjäljet, paitsi niissä tapauksissa, joissa viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita,- matkaliput,- hotellilaskut,- lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortit,- tiedot, jotka osoittavat turvapaikan hakijan turvautuneen ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluihin,- jne.3. Jäsenvaltioiden alueelta palauttaminen (10 artiklan 4 kohta)Aihetodisteet- turvapaikanhakijan antamat lausunnot,- kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille,- lähtöleima, kun turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi,- perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. antamat kertomukset/vahvistus tiedoille,- sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset olisivat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita,- matkaliput,- hotellilaskut,- lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortit,- tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluihin,- jne.(1) Näihin aihetodisteisiin on aina liitettävä luettelossa A tarkoitettu todiste.LIITE IV TAULUKKO 1 [Jäsenvaltion] muille jäsenvaltioille esittämät vastaanottopyynnöt (henkilöt) (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>TAULUKKO 2 Muiden jäsenvaltioiden [jäsenvaltiolle] esittämät vastaanottopyynnöt (henkilöt) (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>TAULUKKO 3 Keskimääräinen vastausaika vastaanottopyyntöihin (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>TAULUKKO 4 Turvapaikkahakemusten kokonaismäärä (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Dublinin yleissopimuksen soveltamiseen liittyvät tilastotiedot >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>


Avis juridique important

|

31999D0630

1999/630/EY, EHTY, Euratom: Neuvoston päätös, tehty 13 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan unionin neuvoston varapääsihteerin nimittämisestä

Virallinen lehti nro L 248 , 21/09/1999 s. 0034 - 0034

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 13 päivänä syyskuuta 1999,Euroopan unionin neuvoston varapääsihteerin nimittämisestä(1999/630/EY, EHTY, Euratom)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 30 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:Olisi nimitettävä Euroopan unionin neuvoston varapääsihteeri,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPierre De Boissieu nimitetään Euroopan unionin neuvoston varapääsihteeriksi viiden vuoden pituiseksi toimikaudeksi 18 päivästä lokakuuta 1999 alkaen.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja huolehtii tämän päätöksen ilmoittamisesta Pierre De Boissieulle.Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 13 päivänä syyskuuta 1999.Neuvoston puolestaT. HALONENPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

31994D0844

94/844/EY: Komission päätös, tehty 19 päivänä joulukuuta 1994, etuusmenettelyihin, konttien valvontaan, tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen ja tullivarastointiin liittyvää tullivirkamiesten ammatillista koulutusta koskevista yhteisistä erityisohjelmista (Matthaeus)

Virallinen lehti nro L 352 , 31/12/1994 s. 0029 - 0037 Suomenk. erityispainos Alue 16 Nide 3 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 16 Nide 3 s. 0003

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 19 päivänä joulukuuta 1994,etuusmenettelyihin, konttien valvontaan, tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen ja tullivarastointiin liittyvää tullivirkamiesten ammatillista koulutusta koskevista yhteisistä erityisohjelmista (Matthaeus) (94/844/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tullivirkamiesten ammatillista koulutusta koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Matthaeus-ohjelma) 20 päivänä kesäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91/341/ETY(1) ja erityisesti sen 9 artiklan,sekä katsoo, ettäpäätöksen 91/341/ETY 4 artiklan c alakohdan mukaan komissiota on pyydetty laatimaan yhteisiä koulutusohjelmia tullivirkamiehille,nämä yhteiset ohjelmat ovat välttämättömiä, jotta Matthaeus-ohjelman tavoitteet, ja erityisesti yhteisön lainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen yhteisön ulkorajoilla, voidaan saavuttaa,nämä yhteiset ohjelmat ovat tarpeen jäsenvaltioiden tullikouluissa nykyään annettavan opetuksen erilaisuuden vuoksi,peruskoulutusta saaville tullivirkamiehille tarkoitettu yhteinen koulutusohjelma on jo hyväksytty komission päätöksellä 92/39/ETY(2),tullikouluissa yhteisen perusohjelman ohella järjestetyillä opintojen syventämiseen ja erikoistumiseen tähtäävillä yhteisillä erityisohjelmilla vahvistetaan tullialan koulutuksen yhdenmukaistumista koko yhteisössä,nämä yhteiset erityisohjelmat koskevat virkamiehiä, joilla on jo ammatillista kokemusta,kolme syventämistä ja erikoistumista koskevaa yhteistä erityisohjelmaa, jotka liittyvät sisäiseen jalostukseen, väliaikaiseen maahantuontiin ja passitukseen, on jo hyväksytty komission päätöksellä 93/15/ETY(3),on tarpeen ottaa käyttöön neljä muuta yhteistä erityisohjelmaa, jotka liittyvät etuusmenettelyihin, konttien valvontaan, tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen ja tullivarastointiin,tämä tarve aiheutuu etuusmenettelyjen, tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen ja tullivarastoinnin osalta näiden menettelyjen taloudellisesta merkityksestä ja konttien valvonnan osalta petosten torjumisen tärkeydestä,näihin ohjelmiin liittyvällä koulutuksella voidaan saavuttaa tullilainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen yhteisössä ja varmistaa sisämarkkinoiden tehokas toiminta,virkamiesten, joille nämä yhteiset erityisohjelmat on tarkoitettu, on pystyttävä työkokemuksensa avulla saamaan niistä täysi hyöty ja varmistamaan näin tulevaisuudessa tullilainsäädännön parempi soveltaminen ja petosten tehokkaampi torjuminen, jatässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat Matthaeus-komitean lausunnon mukaiset,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Otetaan käyttöön jäsenvaltioiden tullikouluissa neljä tullivirkamiehille tarkoitettua yhteistä erityisohjelmaa, jäljempänä 'erityisohjelmat`, joiden sisältö täsmennetään liitteissä I, II, III ja IV.2 artikla Tässä päätöksessä tarkoitetaan:1) 'tullikoululla` laitosta, jossa tullivirkamiehille annetaan ammatilliseen koulutukseen liittyvää opetusta;2) 'ammatillista kokemusta jo omaavilla virkamiehillä` virkamiehiä, jotka ovat saaneet päätöksen 92/39/ETY 2 artiklan 2 kohdan mukaisen peruskoulutuksen tai vaihtoehtoisesti virkamiehiä, joilla on riittävät tullialan yleistiedot voidakseen syventyä erityisohjelmissa käsiteltäviin tietoihin.3 artikla Erityisohjelmat on tarkoitettu työpaikan sijainnista riippumatta tullivirkamiehille, joiden tehtäviin kuuluu yhteisön lainsäädännön näissä ohjelmissa käsiteltävän osan soveltaminen tai kontteihin liittyvien petosten torjuminen, ja joilla on jo ammatillista kokemusta.4 artikla Erityisohjelmien opetus on jaettava riittävän pitkälle ajalle, jotta koulutetut virkamiehet ovat täysin valmiit soveltamaan kyseisiä menettelyjä ja valvomaan kontteja.5 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle erityisohjelmien täytäntöönpanoa koskevat säännökset ja yksityiskohtaiset säännöt,6 artikla Erityisohjelmien soveltaminen ei vaikuta täydentävien kansallisten ohjelmien soveltamiseen tullikouluissa.7 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1995.8 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1994.Neuvoston puolestaChristiane SCHRIVENERKomission jäsen(1) EYVL N:o L 187, 13.7.1991, s. 41(2) EYVL N:o L 16, 23.1.1992, s. 14(3) EYVL N:o L 10, 16.1.1993, s. 19LIITE I Erityisohjelma: Etuusmenettelyt (tavaroiden alkuperä) 1 YLEISIÄ HUOMIOITAEtuusmenettelyjen vaikutus tullivelan kannalta; tosiasiallisesti sovellettavan tullin määrittämisen perusedellytys.2 EUROOPAN YHTEISÖN KOLMANSIIN MAIHIN TAI MAIDEN YHTEENLIITTYMIIN SOVELTAMAT ETUUSMENETTELYT2.1 Etuusmenettelyt ja niiden oikeudelliset perusteet, sellaisina kuin niistä määrätään yhteisön sopimuksissa tai yhteisön yksipuolisissa asiakirjoissa.Euroopan yhteisö - Keski- ja Itä-Euroopan maat; Euroopan yhteisö - Turkki; Euroopan yhteisö - Euroopan vapaakauppaliitto (Euroopan talousalue); Välimeren maat; Euroopan yhteisö - Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot; merentakaiset maat ja alueet; yleinen tullietuusjärjestelmä.2.2 Aiotun etuusmenettelyn soveltamisala tuotteittain.Etuuksien myöntämisedellytykset erilaisissa etuusmenettelyissä.Edellytykset, joita void aan soveltaa etuusmenettelyssä: alkuperä ja luovutus vapaaseen liikkeeseen (Turkki).Vapaaseen liikkeeseen luovutetun tavaran asema ja alkuperäasema: määrittäminen ja vaikutukset etuuden myöntämisen perusteiden kannalta.3 TAVAROIDEN ALKUPERÄN MÄÄRITTÄMINEN3.1 Etuuskohteluun oikeutettujen tavaroiden alkuperän määrittämisen oikeudelliset perusteet [sopimukseen perustuvien tullietuusjärjestelmien "alkuperäpöytäkirjat"; yhteisön tullikoodeksi (27 artikla) ja sen soveltamista koskevat säännökset (66 artikla ja sitä seuraavat artiklat)].Yhteisön tullikoodeksin (22 - 26 artikla) ja sen soveltamista koskevien säännösten määrittäminen yhteisön alkuperän osalta; näiden tekstien soveltamisala (ulkomaankauppaan sovellettava lainsäädäntö); alkuperäaseman vahvistaminen yhteisön tullikoodeksin (22 - 26 artikla) ja sen soveltamista koskevien säännösten (yhteisön tullikoodeksin 23 ja 24 artikla ja sen soveltamista koskevien säännösten 35 - 65 artikla) nojalla; etusijan saavat erityissäännöt alkuperäaseman vahvistamisesta etuusmenettelyissä.3.2 Etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevissa säädöksissä sovellettavat alkuperäperusteet ["alkuperäpöytäkirjat"; yhteisön tullikoodeksi (27 artikla) ja sen soveltamista koskevat säännökset (66 artikla ja sitä seuraavat artiklat)].3.2.1 Alkuperätuotteiden valmistustoimissa sovellettava alueperiaate.3.2.2 Etuuskohteluun oikeuttavan sopimuksen osapuolen alueella kokonaan tuotetut tuotteet.3.2.3 Etuuskohteluun oikeuttavan sopimuksen osapuolen alueella suoritettu riittävä valmistus tai käsittely (tullinimikkeen muutos, luetteloissa määritellyt säännöt, esimerkiksi arvoprosentti, määrätyn käsittelyn suorittaminen, vähimmäisvalmistus, sarjoina esitetyt tavarat jne.).3.2.4 Kumulaatiosäännöt.4 SUORA KULJETUS5 TULLINPALAUTUSKIELTO (EY-TURKKI, EFTA, ISRAEL, FÄRSAARET)6 ALKUPERÄASEMAN TODISTAVAT ASIAKIRJAT6.1 Erilaisiin etuusmenettelyihin liittyvät muodolliset selvitykset (EUR.1, EUR.2, A-alkuperätodistus, APR-lomake, kauppalaskuilmoitukset). "Valtuutettuja viejiä" koskevat yksinkertaistetut menettelyt. Matkustajien matkatavaroita ja pieniä lähetyksiä koskevat erityissäännöt.6.2 Alkuperäaseman todistavien asiakirjojen antaminen.6.2.1 Toimivaltaiset toimipaikat.6.2.2 Etukäteen oikeaksi todistettujen asiakirjojen vahvistaminen [hankkijan ilmoitus ja INF 4, 14 päivänä marraskuuta 1983 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3351/83(1)].6.2.3 Jälkikäteen annetut asiakirjat.6.2.4 Kaksoiskappale.6.2.5 Korvaavat todistukset.6.3 Kirjallisten alkuperäselvitysten esittäminen ja vahvistaminen.6.3.1 Esitettyjen kirjallisten alkuperäselvitysten tarkastaminen (esittämisen määräajat, sitovuus, hallinnollinen yhteistyö, jälkitarkastuspyyntö).6.3.2 Kirjallisten alkuperäselvitysten esittäminen jälkikäteen.(1) EYVL N:o L 339, 5.12.1983, s. 19LIITE II Erityisohjelma: konttien valvonta 1 YLEISTÄ1.1 Yleiskatsaus.1.2 Kontteja koskeva vuoden 1972 tulliyleissopimus.1.3 Tekninen sanasto ja konttien rakenteet.1.4 Konttityypit.1.5 Koodaus, tunnistetiedot ja merkitseminen.1.6 Väliaikainen maahantuonti konttien osalta. (Ks. komission päätöksellä 93/15/ETY hyväksytty väliaikaista maahantuontia koskeva yhteinen erityisohjelma)1.7 Konttien kuljetus ja yksinkertaistetut menettelyt lähdön ja tulon yhteydessä.2 KONTTIKULJETUSTEN JÄRJESTÄMINEN2.1 Logistiikka. Erilaiset menetelmät.2.2 Satamatyö- ja merenkulkuammatit.2.3 Vastuu.2.4 Kuljetussopimukset.2.5 Tavaralajit.2.6 Asiakirjat:- konossementti- lastiluettelo.3 KONTTIEN PETOLLINEN KÄYTTÖ3.1 Fyysisen valvonnan kustannukset ja tekniset vaatimukset.3.2 Suurimmat petosmahdollisuudet:- arvoa koskevat väärät tiedot (kuljetuskustannukset, vakuutus jne.)- paljoutta koskevat väärät tiedot (paino, erilaiset vaikutukset jne.)- kätketty rahti (erityisesti huumausaineet)3.3 Kätkettyyn rahtiin liittyvien petosten muodot.4 PETOSTEN TORJUMINEN (mukaan lukien huumausaineet)4.1 Asiakirjojen tarkastus.4.1.1 Ilmoitukseen liitettyjen asiakirjojen yhtäpitävyys (kauppalaskut, tavaraluettelot jne.).4.1.2 Kuljetuksen tarkastelu:- reitin seuranta- omistajat, väliintulijaosapuolet4.1.3 Kohdistamismenetelmät.4.1.4 Petosten torjuminen ja kansainvälinen yhteistyö:- kansalliset ja kansainväliset toimielimet- SCENT (System Customs Enforcement Network)- yhteisön sisäiset sanomat4.2 Fyysinen tarkastus.4.2.1 Fyysinen tutkiminen.4.2.1.1 Konttien sisäpuolinen ja ulkopuolinen tutkiminen ja tavaroiden yksityiskohtainen tarkastus.4.2.1.2 Lähtötarkastus.4.2.1.3 Tulotarkastus.4.2.1.4 Tarkastuskertomus.4.2.1.5 Lisätarkastus.4.2.1.6 Fyysisestä tarkastuksesta aiheutuvat kulut.4.2.1.7 Toteutettavat turvallisuustoimenpiteet.4.2.2 Kätketyn rahdin etsintä.4.2.2.1 Konttien tarkastus asianmukaisessa paikassa.4.2.2.2 Toteutettavat turvallisuustoimenpiteet.4.2.2.3 Konttien tunnistetiedot.4.2.2.4 Ulkopuolinen valvonta. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä väärinkäytöksiin konttien muutosten yhteydessä - rakenteelliset piilotilat, sinetit jne.4.2.2.5 Sisäpuolinen valvonta.4.2.2.6 Lastauksen valvonta.4.2.2.7 Ryhmätyö.LIITE III Erityisohjelma: tullivalvonnassa tapahtuva valmistus 1 OIKEUDELLISET PERUSTEET JA MÄÄRITELMÄT2 MENETTELYN MYÖNTÄMISEN EDELLYTYKSET2.1 Tapaukset, joissa tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyä voidaan soveltaa (yhteisön tullikoodeksin 131 artikla).2.2 Edellytykset (taloudelliset ja muut). Katso yhteisön tullikoodeksi (133 artikla).2.3 Luvan antaminen ja määräaika, jonka kuluessa valmistetuille tuotteille on osoitettava tulliselvitysmuoto.3 TULLIMUODOLLISUUDET3.1 Asettaminen menettelyyn:- ilmoitus- vakuuden antaminen3.2 Menettelyn päättäminen:- sallitut tulliselvitysmuodot- luovutus vapaaseen liikkeeseen3.3 Tullivelan määrittäminen (yhteisön tullikoodeksin 135 artikla); sovellettava tulli (yhteisön tullikoodeksin 136 artikla); kauppapoliittisten toimenpiteiden soveltaminen (yhteisön tullikoodeksin 130 artikla).4 MENETTELYN KÄYTÖN VALVONTA (ainoastaan tullivalvonnassa tapahtuva valmistus, ei luovutus vapaaseen liikkeeseen)4.1 Tavaroiden fyysinen tarkastus ja asiakirjojen tarkastaminen.4.2 Komission ja jäsenvaltioiden välinen tietojen vaihto.LIITE IV Erityisohjelma: tullivarastointi JOHDANTOMääritelmät1 TULLIVARASTOINTI1.1 Yleistä - esittäminen - paikan ja menettelyn välinen ero.1.1.1 Viittaukset: yhteisön tullikoodeksi (98 - 113 artikla); soveltamista koskevat säännökset (503 - 548 artikla).1.1.2 Periaatteet:- varastointitoiminnot - ero väliaikaiseen varastoon- rajoittamaton varastointiaika- muiden kuin yhteisötavaroiden varastointioikeus (lukuun ottamatta yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen ja siveellisyyteen perustuvia poikkeuksia).1.1.3 Osapuolet:- varastonpitäjä- varastoonpanija.1.2 Varastoluokat.1.2.1 Yleiset varastot: A - B - F.1.2.2 Yksityiset varastot: C - D - E.1.3 Tullivarastointimenettelyn myöntämisen edellytykset.1.3.1 Taloudellisen varastointitarpeen perustelu.1.3.2 Henkilökohtaiset edellytykset.1.3.3 Varastotilojen hyväksyminen (lukuun ottamatta E-luokkaa).1.3.4 Luvan antaminen.1.3.5 Vakuuden antaminen.1.3.6 Tavarakirjanpito.2 MUIDEN KUIN YHTEISÖTAVAROIDEN ASETTAMINEN TULLIVARASTOINTIMENETTELYYN2.1 Menettelyyn asettamisen ja menettelyn päättämisen muodollisuudet.2.1.1 Asettaminen tullivarastointimenettelyyn:- tavanomainen menettely- yksinkertaistetut menettelyt- epätäydellinen ilmoitus- yksinkertaistettu ilmoitus- kotitullausmenettely.2.1.2 Menettelyn päättäminen:- tulliselvitysmuodot, joista seuraa menettelyn päättäminen- menettelyt- tavanomainen menettely- yksinkertaistetut menettelyt- epätäydellinen ilmoitus- yksinkertaistettu ilmoitus- kotitullausmenettely.2.2 Helpotukset: niistä on ehdottomasti oltava maininta luvassa.2.2.1 Tullioikeudelliselta asemaltaan erilaisten tavaroiden yhteisvarastointi.2.2.2 Tavanomaiset käsittelyt.2.2.3 Väliaikainen poissiirtäminen.2.2.4 Tavaroiden siirto tullivarastosta toiseen menettelyä päättämättä.3 TULLIVARASTON KÄYTTÖ YHTEISÖN MAATALOUSTUOTTEIDEN VARASTOINNISSA3.1 Varastoon siirto.3.2 Tavarakirjanpito.3.3 Käsittelyt.3.4 Menettelyn päättäminen.3.5 Ilmoitusten hylkääminen tai mitätöinti.4 TULLIVARASTON KÄYTTÖ TAVAROITA MENETTELYYN ASETTAMATTA4.1 Muut kuin yhteisötavarat, jotka on tuotu muuhun tarkoitukseen kuin tullivarastointiin.4.2 Muut yhteisötavarat kuin maataloustuotteet.4.3 Jalostettavat yhteisön maataloustuotteet.5 VALVONTA5.1 Tavarakirjanpidon valvonta:- yhdenmukaisuuden valvonta- kuukausilaskelmat.5.2 Tavaroiden ja varastojen fyysinen valvonta.5.3 Menettelyn käytön ja myönnettyjen helpotusten (2.2 kohta) valvonta.5.4 Valvontasuunnitelmien laatiminen.


title: 2012/380/EU: Neuvoston päätös, annettu 22 päivänä syyskuuta 2011 , lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 186/2

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 22 päivänä syyskuuta 2011,
   lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta
   (2012/380/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 82 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 87 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto antoi 2 päivänä joulukuuta 2010 päätöksen, jolla komissio valtuutettiin aloittamaan unionin puolesta neuvottelut Australian kanssa matkustajarekisteritietojen eli PNR-tietojen siirtämisestä ja käytöstä terrorismin ja muun vakavan kansainvälisen rikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi.

               (2)

               Lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskeva Euroopan unionin ja Australian välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, on neuvoteltu. Neuvottelut on saatu menestyksekkäästi päätökseen parafoimalla sopimus.

               (3)

               Sopimus olisi allekirjoitettava sillä varauksella, että se tehdään myöhempänä ajankohtana, ja sopimuksen päätösasiakirjaan liitetty julistus olisi hyväksyttävä.

               (4)

               Sopimuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, tunnustettuja periaatteita, ennen muuta perusoikeuskirjan 7 artiklassa tunnustettua oikeutta nauttia yksityis- ja perhe-elämän kunnioitusta, perusoikeuskirjan 8 artiklassa tunnustettua oikeutta henkilötietojen suojaan ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa tunnustettua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. Tätä sopimusta olisi sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

               (5)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän päätöksen antamiseen ja soveltamiseen.

               (6)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen eikä se sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Annetaan lupa allekirjoittaa unionin puolesta lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskeva Euroopan unionin ja Australian välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’ sillä varauksella että mainittu sopimus tehdään (1).
   2 artikla
   Hyväksytään unionin puolesta sopimuksen päätösasiakirjaan liitetty julistus.
   3 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilöt, joilla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.
   4 artikla
   Sopimus tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. MILLER

      (1)  Sopimuksen teksti julkaistaan yhdessä sen tekemistä koskevan päätöksen kanssa.


title: 2006/527/EY: Komission päätös, tehty  27 päivänä heinäkuuta 2006 , elintarvikkeiden turvallisuutta, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kotieläinjalostusta koskevien tutkimusten, vaikutustenarviointien ja muiden arviointien rahoittamisesta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 208/37

         KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 27 päivänä heinäkuuta 2006,
   elintarvikkeiden turvallisuutta, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kotieläinjalostusta koskevien tutkimusten, vaikutustenarviointien ja muiden arviointien rahoittamisesta
   (2006/527/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY (1) ja erityisesti sen 20 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Päätöksen 90/424/ETY mukaisesti yhteisö toteuttaa tai auttaa jäsenvaltioita toteuttamaan yhteisön eläinlääkintälainsäädännön ja eläinlääkintäalan koulutuksen kehittämiseen tarvittavia teknisiä tai tieteellisiä toimia.

               (2)

               Euroopan komissio korostaa menoja aiheuttavia ohjelmiaan koskevien tutkimusten, vaikutustenarviointien sekä järjestelmällisten ja oikea-aikaisten arviointien merkitystä, sillä niiden avulla tarkistetaan osoitettujen varojen oikea hallinnointi ja edistetään kokemusten hyödyntämistä kaikkialla hallinnossa painottaen erityisesti tulosohjausta.

               (3)

               Kyseisten tehtävien suorittamiseksi käynnistettiin vuoden 2004 viimeisellä vuosineljänneksellä avoimen menettelyn mukainen tarjouskilpailu; sen aiheena oli arviointiin liittyvä puitesopimus, joka kattaa elintarvikkeiden turvallisuutta, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kotieläinjalostusta koskevat politiikanalat.

               (4)

               Tämä puitesopimus tehtiin 24 kuukaudeksi 18 päivänä kesäkuuta 2005. Puitesopimuksesta saadaan jo nyt olennaista tietoa yhteisön päätöksenteon pohjaksi.

               (5)

               Kaikista yksittäisistä tehtävistä tehdään erillissopimukset. Kyseiset sopimukset allekirjoittaa komissio ja valittu sopimuspuoli siten kuin puitesopimuksessa määritellään.

               (6)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Hyväksytään tämän päätöksen liitteessä kuvattujen toimien rahoittaminen.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/53/EY (EUVL L 29, 2.2.2006, s. 37).

      LIITE

         Aihealue: Elintarvikkeiden turvallisuus, eläinten terveys ja hyvinvointi sekä kotieläinjalostus

         Oikeusperusta: Tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehty päätös 90/424/ETY.

         Tehtävät:

                  —

                  erilaiset tutkimukset ja muut palvelut komission ehdotusten laatimisen ja valmistelun tueksi

                  —

                  ennakkoarvioinnit/vaikutustenarvioinnit

                  —

                  väli- ja jälkiarvioinnit.

            Tutkimukset ja muut palvelut eläinten terveyttä koskevan tulevan EU:n politiikan (2007–2013) laatimisen ja valmistelun tueksi on asetettu painopistealoiksi komission vuosittaisessa suunnittelustrategiassa vuodeksi 2007. Tutkimusten suunnittelusta päätetään eläinten terveyttä koskevan yhteisön politiikan käynnissä olevan arvioinnin päätelmien ja suositusten mukaisesti.

         Määrärahat vuodeksi 2006: 17 04 02 – Muut eläinlääkintäalan toimet sekä eläinten hyvinvointiin ja kansanterveyteen liittyvät toimet: 900 000 euroa

         Talousarvio: 900 000 euroa puitesopimuksen toisen vuoden ajaksi

         Suunniteltujen yksittäisten toimien lukumäärä: noin 6.
      Kaikkia toimia hallinnoidaan julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti: tässä tapauksessa käytetään puitesopimusta.


Avis juridique important

|

31998D0607

98/607/YUTP: Neuvoston päätös, tehty 26 päivänä lokakuuta 1998, neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan perusteella Euroopan unionin osallistumisesta Bosnia-Hertsegovinan rauhansopimuksen täytäntöönpanorakenteisiin hyväksymän yhteisen toiminnan 95/545/YUTP täydentämisestä

Virallinen lehti nro L 290 , 29/10/1998 s. 0003 - 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 26 päivänä lokakuuta 1998,neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan perusteella Euroopan unionin osallistumisesta Bosnia-Hertsegovinan rauhansopimuksen täytäntöönpanorakenteisiin hyväksymän yhteisen toiminnan 95/545/YUTP täydentämisestä (98/607/YUTP) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen J.11 artiklan,sekä katsoo, ettäneuvosto hyväksyi 11 päivänä joulukuuta 1995 yhteisen toiminnan 95/545/YUTP Euroopan unionin osallistumisesta Bosnia-Hertsegovinan rauhansopimuksen täytäntöönpanorakenteisiin (1); 20 päivänä joulukuuta 1996 päätettiin päätöksellä 96/745/YUTP (2) jatkaa yhteistä toimintaa 95/545/YUTP 31 päivään joulukuuta 1998,rauhan täytäntöönpanoneuvosto ("Peace Implementation Council") vahvisti korkean tason edustajan tehtävät Pariisissa 14 päivänä marraskuuta 1996, Lontoossa 4 ja 5 päivänä joulukuuta 1996 ja Sintrassa 30 päivänä toukokuuta 1997 pidetyissä ministerikokouksissaan; neuvosto päätti 22 päivänä heinäkuuta 1997 tekemällään päätöksellä 97/476/YUTP (3) lisätä Euroopan unionin osuutta korkean tason edustajan toimiston talousarvioiden rahoituksesta yhteisön talousarvioon otettavalla määrärahalla, joka on 4,6 miljoonaa ecua vuonna 1997 ja 6,26 miljoonaa ecua vuonna 1998, jarauhan täytäntöönpanoneuvosto laajensi korkean tason edustajan tehtäviä Bonnin ministerikokouksessa 10 päivänä joulukuuta 1997; lisämäärärahat ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että korkean tason edustaja pystyy hoitamaan Bonnin kokouksessa määritetyt uudet tehtävänsä 31 päivään joulukuuta 1998 saakka; korkean tason edustajan toimisto on pyytänyt varoja kaikilta rahoittajilta, päätöksen 97/476/YUTP mukainen rahoitusosuus tulee käytettyä loppuun ennen vuoden 1998 päättymistä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla 1. Euroopan unionin rahoitusosuuden kattamiseksi korkean tason edustajan tehtävästä vuonna 1998 aiheutuvista lisäkuluista Euroopan yhteisöjen vuoden 1998 yleiseen talousarvioon otetaan enintään 2,8 miljoonaa ecua.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta määrästä rahoitettavia menoja hoidetaan talousarvioon sovellettavia yhteisön menettelyjä ja sääntöjä noudattaen.2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään, ja sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1998.3 artikla Tämä päätös julkaistaan virallisessa lehdessä.Tehty Luxemburgissa 26 päivänä lokakuuta 1998.Neuvoston puolestaW. SCHÜSSELPuheenjohtaja(1) EYVL L 309, 21.12.1995, s. 2(2) EYVL L 340, 30.12.1996, s. 3(3) EYVL L 205, 31.7.1997, s. 2


Avis juridique important

|

31995D0180

95/180/EY: Komission päätös, tehty 2 päivänä toukokuuta 1995, Thaimaasta peräisin oleviin kuulalaakereihin, joiden suurin ulkohalkaisija on enintään 30 millimetriä, sovellettavaa tasoitustullimenettelyä koskevan Thaimaan kuninkaallisen hallituksen ehdottaman muutetun sitoumuksen hyväksymisestä

Virallinen lehti nro L 118 , 25/05/1995 s. 0094 - 0096

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 2 päivänä toukokuuta 1995,Thaimaasta peräisin oleviin kuulalaakereihin, joiden suurin ulkohalkaisija on enintään 30 millimetriä, sovellettavaa tasoitustullimenettelyä koskevan Thaimaan kuninkaallisen hallituksen ehdottaman muutetun sitoumuksen hyväksymisestä (95/180/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3284/94 (1) ja erityisesti sen 10 ja 13 artiklan,on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo, ettäA. EDELTÄVÄ MENETTELY (1) Komissio aloitti vuoden 1988 kesäkuussa tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien kuulalaakereiden tuontia koskevan tuen vastaisen menettelyn (2) Federation of European Bearing Manufacturers' Associationsin (FEBMA) jättämän valituksen seurauksena. Tuote on määritelty Thaimaasta peräisin oleviksi kuulalaakereiksi, joiden suurin ulkohalkaisija on enintään 30 millimetriä, jäljempänä `kuulalaakerit`.(2) Komissio totesi, että edellä mainittua tuontia tuettiin ja että se aiheutti huomattava vahinkoa yhteisön teollisuudelle. Näiden havaintojen perusteella Thaimaan kuninkaallinen hallitus ehdotti sitoumusta tuen vaikutuksen poistamiseksi. Tämä sitoumus koski 1,76 bahtin suuruisen vientiveron, joka oli määrältään todetun tasoitettavan tuen suuruinen, kantamista jokaisesta yhteisöön vietävästä kuulalaakerista.(3) Vuoden 1990 kesäkuussa komissio hyväksyi päätöksellä 90/266/ETY (3) ehdotetun sitoumuksen ja päätti tutkimukset.(4) Tarkastelun seurauksena komissio totesi vuoden 1993 heinäkuussa, että tuen määrä oli laskenut 0,91 bahtiin kappaleelta. Saatuaan tiedon näistä havainnoista Thaimaan kuninkaallinen hallitus muutti vientiveron määrän 0,91 bahtiksi yhteisöön vietävää kuulalaakeria kohti ja ehdotti tätä varten sitoumuksen muutettua toisintoa. Se hyväksyttiin komission päätöksellä 93/381/ETY (4).(5) Vientiveron kiertämisen estämiseksi epäsuoran tuonnin avulla neuvosto sääti lisäksi asetuksessa (ETY) N:o 1781/93 (5) Thaimaasta peräisin olevista, mutta yhteisöön muusta maasta vietävistä kuulalaakereista kannettavasta lopullisesta tasoitustullista.(6) Jatkotarkastelun seurauksena komissio hyväksyi vuoden 1994 syyskuussa päätöksessä 94/639/EY (6) sitoumuksen uuden toisinnon, jolla, ottaen huomioon että tuen määrä oli laskenut, vientivero alennettiin 0,72 bahtiin kuulalaakerilta. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2271/94 (7) muutettiin epäsuorasta tuonnista kannettavan tasoitustullin määrää 5,3 prosenttiin vastaamaan vientiveron määrän laskua.B. TUTKIMUSTEN UUDELLEEN ALOITTAMINEN (7) Edellä selostetun jälkeen komissio sai tietoonsa tiettyjä todisteita tuen määrän muuttumisesta. Näissä olosuhteissa komissio aloitti päätöksen 94/639/EY ja asetuksen (EY) N:o 2271/94 tarkastelun vuoden 1994 joulukuussa julkaisemalla ilmoituksen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (8).(8) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti Thaimaan kuninkaalliselle hallitukselle sekä tunnetuille asianosaisille viejille ja tuojlle sekä alkuperäisten tutkimusten valittajille (FEBMA) ja antoi niille osapuolille, joita asia välittömästi koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi. Thaimaan kuninkaallinen hallitus, Thaimaassa sijaitsevat viejät ja FEBMA:n edustamat yhteisön tuottajat esittivät kantansa kirjallisesti.(9) Komissio keräsi ja tarkisti kaikki tiedot, joita se piti tarpeellisina päätöksen tekemiseksi ja suoritti tutkimuksen seuraavissa toimitiloissa:a) Thaimaan kuninkaallinen hallitus:- ulkomaankauppaministeriö, Bangkok,- investointihallitus, Bangkok;b) Thaimaalaiset viejät:- NMB Thai Ltd, Ayutthaya, Thaimaa,- Pelmec Thai Ltd, Bang Pa-in, Thaimaa,- NMB Hi-Tech Ltd, Bang Pa-in, Thimaa.Kaikki nämä vientiyritykset ovat Minebea Co. Ltd:n, Japani, kokonaan omistamia tytäryhtiöitä.C. TUEN MÄÄRÄN UUDELLEEN LASKEMINEN (10) Uusia todisteita ei ole esitetty kyseisten tukien tasoittamisesta; tämän vuoksi komissio pitäytyy päätöksen 94/639/EY päätelmässään, että kaikkia Thaimaan kuninkaallisen hallituksen viejille (NMB Thai Ltd, pelmec Thai Ltd ja NMB Hi-Tech Ltd) myöntämiä tukia on edelleen tasoitettava.(11) Komissio laski 1 päivän syyskuuta 1993 ja 31 päivän maaliskuuta 1994 välisenä ajanjaksona, jäljempänä `tutkimusajanjakso` myönnetyn tuen määrän. Tämä edustaa viimeisintä ajanjaksoa, jolta on olemassa tarkastetut tilit viejien osalta, ja se on välitilikausi, joka johtuu viejien tilivuoden muutoksesta, jonka mukaisesti tilivuosi alkaa nykyään 1 päivänä huhtikuuta, kun se aikaisempina vuosina alkoi 1 päivänä lokakuuta.a) Vapautus yhtiön tuloverostai) Lain 31 pykälä - vapautus(12) Näytettiin toteen, että NMB Thai ei enää hyödy Thaimaan sijoitusten edistämistä koskevan lain 31 pykälän mukaisesti myönnettävästä verovapaudesta, koska kyseisiä vapautuksia, jotka määritellään sen edistämistodistuksissa, koskeva ajanjakso on nyt päättynyt.Pelmec Thai tuotti tappiota tutkimusajanjakson aikana. Tästä syystä se ei hyötynyt kyseisestä vapautuksesta.NMB Hi-Tech oli kannattava yritys tutkimusajanjakson aikana ja on yhä oikeutettu vapautukseen; se oli näin ollen ainoa viejä, joka hyötyi vapautuksesta. Tuen määrä, joka laskettiin verotettavana tulona kerrottuna 30 prosentin suuruisella veroprosentilla, oli määrältään 43,9 miljoonaa bahtia.ii) Lain 36 pykälän 4 momentti(13) Näytettiin toteen, että sekä NMB Thai että NMB Hi-Tech hyötyvät edelleen sijoitusten edistämistä koskevan lain 36 pykälän 4 momentin mukaisesti myönnettävästä tuesta, jonka mukaisesti nämä voivat vähentää verotettavasta tulosta 5 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna tapahtuneesta vientitulojen kasvusta.Laskentatapa on sama kuin 31 pykälän mukaisen vapautuksen osalta käytettävä, ja tuen määrä on seuraava (miljoonaa bahtia):>TAULUKON PAIKKA>b) Koneiden ja perustarvikkeiden tuontitulleista vapauttaminen(14) Kaikki viejät hyötyvät edelleen 100 prosentin suuruisesta koneiden ja perustarvikkeiden tuontitulleista vapauttamisesta. Kuten alkuperäisten tutkimusten aikana, tuen määrä laskettiin koneiden osalta poistojen perusteella jakamalla vapautuksen arvo 10 vuoden ajanjaksolle ja määrä vahvistettiin perustarvikkeiden osalta (koneiden osat ja työkalut mukaan lukien) tutkimusajanjakson aikana kustannusten perusteella. Tuen määrä oli seuraava (miljoonaa bahtia):>TAULUKON PAIKKA>(15) Tutkimusajanjakson aikana myönnetyn tasoitettavan tuen kokonaismäärä oli siten seuraava (miljoonaa bahtia):>TAULUKON PAIKKA>(16) Ilmaistaessa tuki määränä Thaimaasta vietyä kuulalaakeria kohti ja painotettaessa se kunkin thaimaalaisen viejän yhteisöön tapahtuvan viennin määrän mukaisesti, tuen määräksi saadaan 0,66 bahtia kappaleelta.(17) Thaimaan kuninkaalliselle hallitukselle, viejille, tuojille ja alkuperäisten tutkimusten valittajille ilmoitettiin tosiasioista, joihin nämä päätelmät perustuvat. Näille varattiin tilaisuus tehdä huomautuksia. Osapuolten toimittamat kirjalliset huomautukset otettiin tarpeen mukaan huomioon.D. SITOUMUKSEN MUUTOS (18) Thaimaan kuninkaallinen hallitus on ehdottanut komissiolle muutettua sitoumusta, jossa yhteisöön vietävistä kuulalaakereista kannettava vientivero on tarkistettu 0,66 bahtiksi kappaleelta. Komissio on vakuuttunut päätelmiensä perusteella, että tämä määrä on riittävä poistamaan tuen vaikutuksen ja sen olisi tämän vuoksi hyväksyttävä kyseinen Thaimaan kuninkaallisen hallituksen ehdottama sitoumuksen muutettu toisinto.(19) Tätä sitoumuksen muutettua toisintoa sovellettaisiin ainoastaan Thaimaasta peräisin oleviin kuulalaakereihin, jotka viedään suoraan Thaimaasta yhteisöön. Thaimaasta peräisin oleviin kuulalaakereihin, jotka tuodaan yhteisöön muiden kolmansien maiden kautta, sovelletaan edelleen lopullista tasoitustullia, jotta turvataan sitoumuksen tehokkuus ja estetään vientiveron kiertäminen. Kyseinen tulli vahvistetaan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1169/95 (9), jolla muutetaan asetusta (ETY) N:o 1781/93, 4,8 prosentiksi tuotteen vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta.(20) Neuvoa-antava komitea ei vastustanut ehdotetun muutetun sitoumuksen hyväksymistä.ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artikla Hyväksytään Thaimaan kuninkaallisen hallituksen antaman sitoumuksen toisinto, joka koskee Thaimaasta peräisin olevien kuulalaakereiden, joiden suurin ulkohalkaisija on enintään 30 millimetriä, tuontiin sovellettavaa tasoitustullimenettelyä.Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 1995.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 22(2) EYVL N:o C 147, 4.6.1988, s. 4(3) EYVL N:o L 152, 16.6.1990, s. 59(4) EYVL N:o L 163, 6.7.1993, s. 35(5) EYVL N:o L 163, 6.7.1993, s. 1(6) EYVL N:o L 247, 22.9.1994, s. 29(7) EYVL N:o L 247, 22.9.1994, s. 1(8) EYVL N:o C 348, 9.12.1994, s. 5(9) Ks. tämän virallisen lehden sivu 4


Avis juridique important

|

31976D0431

76/431/ETY: Komission päätös, tehty 21 päivänä huhtikuuta 1976, jätehuoltoa käsittelevän komitean perustamisesta

Virallinen lehti nro L 115 , 01/05/1976 s. 0073 - 0074 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0044  Kreikank. erityispainos: Luku 12 Nide 1 s. 0119  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0044  Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0163  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0163

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 21 päivänä huhtikuuta 1976,jätehuoltoa käsittelevän komitean perustamisesta (76/431/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi(1) korostetaan yhteisön teollisuus- ja kulutusjätteiden alan politiikan tarvetta,erityistä huomiota on kiinnitettävä luonnonvarojen suojelulle tuhlauksen tehokkaaksi estämiseksi ja toteuttamalla erityisesti toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on helpottaa jätteiden kierrätystä ja uudelleenkäyttöä,neuvosto arvioi energiasta ja ympäristöstä 3 päivänä maaliskuuta 1975 antamassaan päätöslauselmassa(2), että on tärkeää edistää jätteiden kierrätystä ja uudelleenkäyttöä energian säästämiseksi, jaon tärkeää, että komissio kerää johtavien asiantuntijoiden lausuntoja jätehuollosta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Perustetaan komission yhteyteen jätehuoltoa käsittelevä komitea, jäljempänä "komitea".2 artikla Komitean tehtävänä on antaa komissiolle lausuntoja tämän pyynnöstä tai omasta aloitteestaan seuraavista kysymyksistä:a) jätehuoltoa koskevan politiikan kehityksestä, ottaen huomioon tarpeen varmistaa voimavarojen paras mahdollinen käyttö ja vakaa ja tehokas jätteistä huolehtiminen; b) erilaisista teknisistä, taloudellisista, hallinnollisista ja oikeudellisista toimenpiteistä joko jätteiden synnyn ehkäisemiseksi, niiden uudelleenkäyttämiseksi, kierrättämiseksi tai niistä huolehtimiseksi;c) jätehuoltoa koskevien direktiivien soveltamisesta ja tätä alaa koskevien uusien direktiiviehdotusten valmistelemisesta.3 artikla 1. Komiteassa on kaksikymmentä jäsentä.2. Edustajapaikat jaetaan seuraavasti:kaksi komissiolle,kaksi kullekin jäsenvaltiolle.4 artikla Komissio nimeää komitean jäsenet.Komissio valitsee kullekin edustajapaikalle, jotka on jaettu jäsenvaltioille, jäsenen johtavista kansallisista asiantuntijoista, joilla on 2 artiklassa tarkoitettujen alojen asiantuntemusta; komissio nimeää jäsenet kuultuaan asianomaisia jäsenvaltioita.5 artikla Komitean jäsenten toimikausi on kolme vuotta. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Kolmivuotisen toimikauden päätyttyä komitean jäsenet jatkavat tehtävissään siihen asti, kun heidän tilalleen on nimetty toinen henkilö tai kun heidät on nimetty uudeksi toimikaudeksi.Toimikausi päättyy ennen kolmivuotiskauden päättymistä jäsenen erotessa tai kuollessa.Jäsenen tilalle nimetään toinen henkilö jäljellä olevaksi toimikaudeksi 4 artiklan määräysten mukaisesti.Tehtävistä ei makseta korvausta.6 artikla Luettelo jäsenistä julkaistaan tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 7 artikla Komitean puheenjohtajana on komission edustaja.8 artikla Puheenjohtaja voi kutsua jossakin esityslistaan merkityssä asiassa erityisen ansioituneen osallistumaan komitean ja työryhmien työskentelyyn.Asiantuntijat voivat osallistua käsittelyyn ainoastaan niiden kysymysten osalta, joiden vuoksi he osallistuvat kokoukseen.9 artikla Komitea voi perustaa työryhmiä.10 artikla 1. Komitea ja työryhmät kokoontuvat komission kutsusta komission toimipaikassa.2. Komission yksiköiden edustajat, joiden alaan asia kuuluu, osallistuvat komitean kokouksiin ja työryhmiin.3. Komission yksiköt huolehtivat komitean ja työryhmien sihteeristötehtävistä. 11 artikla Komitean keskusteluista ei äänestetä.Komissio voi pyytäessään komitean lausuntoa asettaa määräajan, jonka puitteissa lausunto on annettava.12 artikla Komitean jäsenet eivät saa ilmaista komitean tai työryhmien työskentelyyn osallistues- saan saamiaan tietoja, kun komissio ilmoittaa heille, että pyydetty lausunto tai esillä oleva kysymys koskee luottamuksellista asiaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 214 artiklan soveltamista.Tällaisessa tapauksessa ainoastaan komitean jäsenet ja komission yksiköiden edustajat osallistuvat kokoukseen.13 artikla Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 1976.Tehty Brysselissä 21 päivänä huhtikuuta 1976.Komission puolestaCarlo SACARASCIA MUGNOZZAVarapuheenjohtaja (1) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 28(2) EYVL N:o C 168, 25.7.1975, s. 2


Avis juridique important

|

32004D0183

2004/183/EY: Neuvoston päätös, tehty 13 päivänä tammikuuta 2004, Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

Virallinen lehti nro L 057 , 25/02/2004 s. 0019 - 0019

Neuvoston päätös,tehty 13 päivänä tammikuuta 2004,Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta(2004/183/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavasta väliaikaisesta pistejärjestelmästä.(2) Sopimus olisi allekirjoitettava sillä edellytyksellä, että se tehdään lopullisesti myöhemmin.(3) Olisi säädettävä siitä, että sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö(t), jo(i)lla on valtuudet allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskeva Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välinen kirjeenvaihtona tehty sopimus sillä edellytyksellä, että sopimus tehdään lopullisesti myöhemmin.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaEdellä 1 artiklassa tarkoitettua sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 13 päivänä tammikuuta 2004.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Cowen


title: 2006/288/EY: Komission päätös, tehty  30 päivänä maaliskuuta 2006 , arvopaperimarkkinoita käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän perustamisesta antamaan lainopillista ja taloudellista neuvontaa EU:n arvopaperidirektiivien soveltamisesta

text:
               19.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 106/14

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 30 päivänä maaliskuuta 2006,
   arvopaperimarkkinoita käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän perustamisesta antamaan lainopillista ja taloudellista neuvontaa EU:n arvopaperidirektiivien soveltamisesta
   (2006/288/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täysin yhdentyneet ja tehokkaasti toimivat rahoitusmarkkinat ovat olennaisen tärkeitä nykyaikaisten talouksien toiminnan kannalta. Rahoitusmarkkinoiden yhtenäismarkkinoiden aikaansaaminen on tämän vuoksi keskeinen osa Lissabonin talousuudistusprosessia ja olennaisen tärkeää EU:n maailmanlaajuiselle kilpailukyvylle.

               (2)

               Rahoituspalvelupolitiikkaa vuosina 2005–2010 käsittelevässä valkoisessa kirjassa (1) (”valkoinen kirja”) esitellään Euroopan komission rahoituspalvelupolitiikan painopisteet vuoteen 2010 saakka. Yhtenä komission rahoituspalvelupolitiikan tavoitteista on panna täytäntöön, valvoa ja jatkuvasti arvioida nykyistä lainsäädäntöä sekä soveltaa järjestään kaikissa tulevissa aloitteissa parempaan sääntelyyn tähtääviä periaatteita.

               (3)

               Valkoisessa kirjassa määritellään useita käytännön vaiheita, joiden avulla voidaan paremmin ymmärtää sitä, miten yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan käytännössä, ja varmistaa, että lainsäädäntö saadaan parempaan sääntelyyn tähtäävän komission ohjelman mukaisesti todella yhtenäistettyä siinä määrin kuin markkinat sitä edellyttävät. Koska arvopaperiala on ensimmäinen ala, jolla yhdenmukaisuutta tarkistetaan, on päätetty perustaa arvopaperimarkkina-alan toimijoiden ja asiantuntijoiden ryhmä avustamaan komissiota tämän alan tärkeimpien ongelmien erittelyssä. Tähän liittyen on väistämättä tutkittava yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa ja soveltamista jäsenvaltiotasolla, jotta voitaisiin paremmin ymmärtää, miten yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan käytännössä, ja varmistaa, että lainsäädäntö saadaan todella yhtenäistettyä siinä määrin kuin rajatylittävät sijoituspalvelut ja arvopaperimarkkinat sitä edellyttävät.

               (4)

               EU:n arvopaperidirektiivien oikeudelliseen arviointiin liittyviä näkökohtia koskevien arvopaperialan toimijoiden neuvojen lisäksi komission mielestä on tärkeää saada asiantuntijaryhmältä myös analyysi EU:n arvopaperidirektiivien vaikutuksesta talouteen sekä niiden käytännön täytäntöönpanosta ja soveltamisesta jäsenvaltioissa. Näin ollen asiantuntijaryhmän tehtävänä on myös auttaa komissiota valmistelemaan kertomuksia, joissa käsitellään rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (2), arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (3), sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (4) ja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (5) eri säännösten soveltamista. Asiantuntijaryhmä antaa komission pyynnöstä myös teknistä opastusta EU:n arvopaperimarkkinoihin liittyvistä tällä hetkellä merkittävistä kysymyksistä, kuten luottoluokituslaitoksista ja rahoitusanalyytikoista.

               (5)

               Asiantuntijaryhmä olisi muodostettava henkilöistä, joilla on ryhmän toimeksiannon piiriin kuuluvista asioista lainopillista asiantuntemusta tai välitöntä kaupallista kokemusta. On säädettävä muita asiantuntijaryhmiä tai kuluttajien tai sijoittajien yhdistyksiä edustavien asiantuntijoiden tai tarkkailijoiden osallistumisesta.

               (6)

               Tässä päätöksessä pannaan täytäntöön valkoisessa kirjassa esitetty komission sitoumus perustaa asiantuntijaryhmä ja määritellään ryhmän kokoonpanoa ja toimintatapoja koskevat menettelyt.

               (7)

               Asiantuntijaryhmän toiminnan olisi oltava kestoltaan rajallista, joten ryhmä aloittaa toimintansa vuonna 2006 ja jatkaa vuoden 2009 loppuun, ellei komissio päätä pidentää sen toimikautta,

         ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Komissio perustaa arvopaperimarkkinoita käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän, jäljempänä ’ryhmä’.
   2 artikla
   Tehtävät
   Ryhmän on

               —

               annettava komissiolle neuvontaa EU:n säädöspuitteiden yhdenmukaisuutta ja tarvittaessa EU:n lainsäädännön saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä käsittelevää komission analyysia varten tarkistamalla alakohtaisesti EU:n arvopaperidirektiivien yhtenäisyyttä ja tutkimalla asiaan liittyvää lainsäädäntöä sellaisten lainsäädäntöpuitteisiin liittyvien oikeudellisten epävarmuustekijöiden määrittämiseksi – säänneltyjen toimijoiden ja arvopaperimarkkinoiden käyttäjien näkökulmasta – jotka heikentävät kyseisten markkinoiden toimintaa,

               —

               avustettava komissiota antamalla opastusta sellaisten komission kertomusten laadinnassa, joissa käsitellään direktiivin 2004/39/EY, direktiivin 2003/71/EY, direktiivin 2004/109/EY ja direktiivin 2003/6/EY eri säännösten soveltamista. Ryhmältä pyydetään neuvoja myös laadittaessa analyysi kyseisten direktiivien vaikutuksesta talouteen,

               —

               annettava komission pyynnöstä teknistä opastusta EU:n arvopaperimarkkinoihin liittyvistä tällä hetkellä merkittävistä kysymyksistä, kuten luottoluokituslaitoksista ja rahoitusanalyytikoista. Luottoluokituslaitosten osalta komissio aikoo koota markkinaosapuolten ja erityisesti monimutkaisia rahoitusvälineitä ostavien tahojen näkemyksiä pyytämällä ryhmältä opastusta luottoluokituslaitosten toimintaan liittyvistä erityiskysymyksistä. Rahoitusanalyytikoiden osalta ryhmää voidaan pyytää esittämään käsityksensä nykyisten lakisääteisten vaatimusten riittävyydestä.

         Ryhmän on raportoitava säännöllisesti komissiolle ja esitettävä tiivistelmä erittelyistään ja lausunnoistaan. Ryhmän lausunnot eivät sido komissiota, eikä se, että ryhmä on antanut lausunnon, millään tavoin estä muita komission asiantuntijaryhmiä antamasta lausuntoja toimeksiantoon kuuluvista asiaan liittyvistä kysymyksistä. Ryhmä varmistaa päällekkäisen työn välttämiseksi, että sen ja muiden asiaan liittyvien komission asiantuntijaryhmien toiminta on sovitettu yhteen asianmukaisella tavalla.
   3 artikla
   Kokoonpano – nimittäminen
   1.   Ryhmä koostuu enintään 20 jäsenestä.
   2.   Komissio nimittää ryhmän jäsenet niiden hakemusten perusteella, joita se on vastauksena kiinnostuksenilmaisupyyntöön saanut korkean tason asiantuntijoilta, joilla on käytännön kokemusta liike-elämästä, akateemisista yhteisöistä tai kansalaisyhteiskunnasta – kuluttajien tai sijoittajien edustajat mukaan luettuina – ja jotka toimivat sijoituspalvelu- ja arvopaperialalla.
   3.   Komissio arvioi kunkin kiinnostuksenilmaisupyyntöön vastanneen yksittäisen asiantuntijan kelpoisuutta seuraavien perusteiden pohjalta:

               —

               todistettu asiantuntemus ja tuore käytännön kokemus, myös Euroopan tai kansainvälisellä tasolla, sijoituspalvelujen ja arvopaperialan kannalta merkittävillä aloilla sekä/tai siltä osin kuin on kyse EU:n arvopaperidirektiivien vaikutuksesta näihin aloihin,

               —

               yksittäisen asiantuntijan kyky muokata yritysten, akateemisten yhteisöjen sekä kansalaisyhteiskunnan näkemyksiä ryhmän toimeksiantoon kuuluvissa asioissa,

               —

               kiinnostuksenilmaisupyyntöön annetun vastauksen mukana on toimitettava aineistoa, jolla osoitetaan, että kyseinen asiantuntija täyttää edellä mainitut edellytykset,

               —

               asiantuntijoiden on lisäksi hallittava rahoitusalalla yleisesti käytetty kieli niin hyvin, että he voivat osallistua keskusteluihin ja raporttien laadintaan kyseisellä kielellä.

         4.   Asiantuntijoita valitessaan komission on lisäksi pidettävä huoli siitä, että ryhmän asiantuntemus kattaa kaikki arvopaperialaan liittyvät merkittävät toiminnot ja tuotteet.
   Lisäksi komission on siinä määrin kuin se on saatujen vastausten perusteella mahdollista varmistettava, että ryhmässä on laaja maantieteellinen edustus ja että ryhmä muodostuu asiantuntijoista, joilla on välitöntä tietoa hyvin erityyppisistä EU:n markkinoista, kansalliset markkinat mukaan luettuina.
   5.   Seuraavia säännöksiä sovelletaan:

               —

               jäsenet nimitetään yksityishenkilöinä, millä estetään varajäsenten osallistuminen ryhmän työskentelyyn, ja jäsenten edellytetään opastavan komissiota ammatillisista kytköksistä tai muusta ulkopuolisesta vaikutuksesta riippumattomasti,

               —

               jäsenet nimitetään kahden vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia,

               —

               jäsenten edellytetään osallistuvan aktiivisesti ryhmän kokouksiin ja vähintään yhden 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun alaryhmän työskentelyyn,

               —

               komissio voi korvata jäsenen, joka ei enää kykene osallistumaan tehokkaasti ryhmän työskentelyyn, joka eroaa ryhmästä tai ei noudata tässä artiklassa taikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 287 artiklassa määrättyjä edellytyksiä, kyseisen jäsenen toimikauden jäljellä olevaksi ajaksi,

               —

               komission nimittämien jäsenten nimet julkaistaan sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston Internet-sivuilla. Jäsenten nimet kerätään, käsitellään ja julkaistaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (6) säännösten mukaisesti.

         4 artikla
   Toiminta
   1.   Komissio järjestää ryhmän kokoukset ja toimii niiden puheenjohtajana. Ryhmä kokoontuu neljästi vuodessa täysistunnossa ja useita kertoja vuodessa alaryhmien tasolla.
   2.   Komissio voi perustaa yhden tai useamman alaryhmän tarkastelemaan tiettyjä kysymyksiä ja määritellä sen toimeksiannon; alaryhmä hajotetaan heti, kun sen erityistehtävä on tullut täytettyä.
   3.   Komissio asettaa työohjelman kullekin kalenterivuodelle. Työohjelmassa olisi määrättävä ryhmän tai jonkin sen alaryhmän käsiteltäväksi tulevat aiheet ja asetettava aikataulu raporttiluonnoksista ryhmän täysistunnossa käytävälle keskustelulle. Komissio voi ryhmältä saamiensa lausuntojen ja analyysien ansiosta tehdä tarvittavan arvioinnin.
   4.   Komissio voi pyytää käsiteltävää asiaa tuntevia asiantuntijoita tai tarkkailijoita osallistumaan ryhmän tai sen alaryhmien työskentelyyn, jos tämä on hyödyllistä tai tarpeen. Tätä säännöstä voidaan käyttää muissa komission asiantuntijaryhmissä mukana olevien asiantuntijoiden tai kuluttajien tai sijoittajien yhdistyksiä edustavien tarkkailijoiden kutsumiseen.
   5.   Asiantuntija tai tarkkailija ei saa paljastaa ryhmän tai sen alaryhmän toimintaan osallistumisen kautta saatuja tietoja, jos komissio luokittelee kyseiset tiedot luottamuksellisiksi.
   6.   Ryhmä ja sen alaryhmät kokoontuvat yleensä komission tiloissa komission päättämien menettelyjen ja aikataulun mukaisesti. Komission yksiköt huolehtivat niiden sihteeripalveluista.
   7.   Ryhmä vahvistaa oman työjärjestyksensä komission esittämän luonnoksen pohjalta.
   8.   Komissio julkaisee sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston Internet-sivuilla ryhmän päätelmät ja raportit sekä sen ja sen alaryhmien kokousten tiivistelmät kyseisen asiakirjan alkuperäiskielellä.
   5 artikla
   Kokouskulut
   1.   Komissio korvaa komissiossa voimassa olevien määräysten mukaisesti ryhmän toimintaan liittyvät ryhmän jäsenten matka- ja oleskelukustannukset. Jäsenet eivät saa palkkiota tehtäviensä hoidosta.
   2.   Kokouskulut korvataan vuosittaisessa määrärahojen kohdentamista koskevassa menettelyssä asianomaiselle yksikölle myönnettyjen määrärahojen puitteissa.
   6 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Päätöstä sovelletaan vuoden 2009 loppuun, ellei komissio ennen kyseistä päivämäärää päätä pidentää ryhmän ja jonkin sen alaisuuteen mahdollisesti perustetun alaryhmän toimikautta.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä maaliskuuta 2006.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  Rahoituspalvelupolitiikkaa (2005–2010) käsittelevä valkoinen kirja, KOM(2005) 629 lopullinen, 1. joulukuuta 2005.

      (2)  EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1. Oikaisu EUVL L 45, 16.2.2005, s. 18.

      (3)  EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64.

      (4)  EUVL L 96, 12.4.2003, s. 16.

      (5)  EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38.

      (6)  EUVL L 8, 12.1.2001, s. 1.