title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 134/14/KOL, annettu 26 päivänä maaliskuuta 2014 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 95. kerran sisällyttämällä niihin elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat uudet suuntaviivat, jäljempänä ’elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat’

text:
               18.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 276/53

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 134/14/KOL,
   annettu 26 päivänä maaliskuuta 2014,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 95. kerran sisällyttämällä niihin elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat uudet suuntaviivat, jäljempänä ’elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat’
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61–63 artiklan ja pöytäkirjan 26,
   OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   Valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltamisen.
   Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, jos ETA-sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti niin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.
   Euroopan komissio antoi 15 päivänä marraskuuta 2013 tiedonannon elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävästä valtiontuesta (1), joka tuli voimaan 16 päivänä marraskuuta 2013.
   Tiedonannolla on merkitystä myös Euroopan talousalueelle.
   ETA-sopimuksen 1 artiklassa määritellyn yhdenmukaisuuden tavoitteen mukaisesti ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.
   ETA-sopimuksen liitteessä XV olevan otsikon ”YLEISTÄ” alla olevan II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä.
   ON kuullut Euroopan komissiota,
   ON kuullut EFTA-valtioita 13 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat uudet suuntaviivat, jäljempänä ’elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat’.
   Uudet suuntaviivat ovat liitteessä, ja ne ovat tämän päätöksen erottamaton osa.
   2 artikla
   Ainoastaan päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2014.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Oda Helen SLETNES

            Puheenjohtaja

         Frank BÜCHEL

            Kollegion jäsen

      (1)  EUVL C 332, 15.11.2013, s. 1.

      LIITE
      OSA IV: ALAKOHTAISET SÄÄNNÖT

         Elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävä valtiontuki
          (1)

         (”Elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat”)

      1.   JOHDANTO

                  1)

                  Audiovisuaalisilla teoksilla, erityisesti elokuvilla, on tärkeä rooli eurooppalaisen identiteetin muotoutumisessa. Ne heijastavat Euroopan talousalueen (ETA) valtioiden ja alueiden eri traditioiden ja taustojen kulttuurista monimuotoisuutta. Audiovisuaaliset teokset ovat samanaikaisesti sekä tuotantohyödykkeitä, jotka tarjoavat tärkeitä vaurauden ja työllisyyden kasvumahdollisuuksia, että yhteiskuntaamme kuvaavia ja muokkaavia kulttuurituotteita.

                  2)

                  Audiovisuaalisista teoksista elokuvat ovat edelleen erityisen merkittäviä, koska niiden tuotanto on kallista ja ne ovat kulttuurisesti tärkeitä. Elokuvien tuotantobudjetit ovat huomattavasti suurempia kuin muunlaisen audiovisuaalisen sisällön tuotantobudjetit, niitä tehdään muita useammin kansainvälisinä yhteistuotantoina ja niiden elinkaari on pidempi. Erityisesti elokuvat ovat voimakkaan Euroopan ulkopuolelta tulevan kilpailun kohteena. Toisaalta eurooppalaisia audiovisuaalisia teoksia ei juuri näe alkuperämaan ulkopuolella.

                  3)

                  Tämä esitysalueen rajoittuneisuus johtuu Euroopan audiovisuaalialan pirstaloitumisesta kansallisiin tai jopa alueellisiin markkinoihin. Osasyynä on Euroopan kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus, mutta paikallisuuden korostaminen on myös sisäänrakennettuna Euroopan audiovisuaalisten teosten julkiseen tukeen. Useista kansallisista, alueellisista ja paikallisista tukiohjelmista tuetaan monia pieniä tuotantoyrityksiä.

                  4)

                  On yleisesti hyväksyttyä, että Euroopan audiovisuaalisen tuotannon ylläpitämiseen tarvitaan tukea. Elokuvatuottajien on vaikea saada riittävästi kaupallista etukäteisrahoitusta voidakseen koota tuotantohankkeen aloittamiseen tarvittavan rahoituspaketin. Riippuvuutta valtiontuista ovat lisänneet yrityksiin ja hankkeisiin liittyvät suuret riskit yhdessä alan huonon kannattavuuden kanssa. Jos rahoitus riippuisi yksinomaan markkinoista, monia elokuvia olisi jäänyt tekemättä niiden edellyttämien suurten investointien ja eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kapean yleisöpohjan vuoksi. Tässä tilanteessa on tärkeää, että EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ja ETA-valtiot edistävät audiovisuaalista tuotantoa, jotta valtioiden kulttuuri ja luova kapasiteetti pääsevät esille osoitukseksi Euroopan kulttuurien monimuotoisuudesta ja rikkaudesta.

                  5)

                  Euroopan unionin elokuville, televisiolle ja uusille media-aloille suunnattu tukiohjelma Media (2) tarjoaa monenlaisia rahoitusjärjestelyjä audiovisuaalialan eri osa-alueiden edustajille: tuottajille, levittäjille, myyntiedustajille, koulutuksen järjestäjille, uuden digitaalitekniikan operaattoreille, tilausvideopalvelujen operaattoreille sekä elokuvafestivaalien, messujen ja myynninedistämistapahtumien näytteilleasettajille ja järjestäjille. Media-ohjelmalla edistetään eurooppalaisen elokuvan levitystä ja markkinointia, ja sen erityinen painopiste on ei-kansallisissa eurooppalaisissa elokuvissa. Näitä toimia jatketaan Media-alaohjelmassa osana Luova Eurooppa -ohjelmaa, joka on EU:n uusi kulttuurialan ja luovien alojen tukiohjelma.

            2.   MIKSI ELOKUVILLE JA MUILLE AUDIOVISUAALISILLE TEOKSILLE MYÖNNETTÄVÄÄ VALTIONTUKEA PITÄISI VALVOA?

                  6)

                  ETA-valtiot ovat tukeneet elokuvien, televisio-ohjelmien ja muiden audiovisuaalisten teosten tuotantoa monenlaisin toimenpitein. ETA-valtiot myöntävät vuosittain suuria määriä elokuvatukea kansallisten, alueellisten ja paikallisten tukiohjelmien kautta. Toimenpiteet perustuvat sekä kulttuuri- että tuotantonäkökohtiin. Ensisijaisena, kulttuuriin liittyvänä tavoitteena on, että kansallinen ja alueellinen kulttuuri ja luovat kyvyt pääsevät esille audiovisuaalisissa viestimissä eli elokuvissa ja televisiossa. Toisaalta toimintaa pyritään saamaan aikaan riittävästi, jotta alan kehitykselle ja voimistumiselle voitaisiin luoda edellytykset, perustamalla terveelle pohjalle tuotantoyhtiöitä ja pitämällä yllä osaavaa ja kokenutta ammattikuntaa.

                  7)

                  Tuen ansiosta Euroopasta on tullut yksi suurimpia elokuvantuottajia maailmassa. Euroopan audiovisuaalimarkkinoiden tv- ja elokuvatuotanto-osuuden arvoksi määriteltiin 17 miljardia euroa vuonna 2012 (3). Audiovisuaaliala työllistää ETA-alueella paljon ihmisiä (4).

                  8)

                  Elokuvien tuotanto ja jakelu on siis paitsi kulttuurisesti, myös taloudellisesti merkittävää toimintaa. Lisäksi elokuvatuottajat toimivat kansainvälisesti ja audiovisuaalisilla teoksilla käydään kansainvälistä kauppaa. Tämä tarkoittaa, että avustukset, verohelpotukset tai muunlainen taloudellinen tuki saattaa vaikuttaa ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Tukea saavilla tuottajilla ja teoksilla on todennäköisesti taloudellinen ja samalla kilpailullinen etu muihin nähden. Tämän vuoksi tuki saattaa vääristää kilpailua, ja se katsotaan Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Valvontaviranomaisen on siis ETA-sopimuksen 62 artiklan nojalla arvioitava audiovisuaalialan tuen soveltuvuus ETA-markkinoille aivan kuten muidenkin valtiontukien kohdalla.

                  9)

                  ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa kielletään valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja ETA-valtioiden välistä kauppaa. Valvontaviranomainen voi kuitenkin poiketa tästä kiellosta eräiden valtiontukien kohdalla. Yksi tällainen poikkeus on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohta, jonka mukaan tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen voidaan antaa tukea, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

                  10)

                  ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31 olevassa 13 artiklassa tunnustetaan tarve vahvistaa kulttuuriyhteistyötä. ETA-sopimus ei sisällä samantapaista kulttuurialaa koskevaa poikkeusta kuin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohta, jonka mukaan kulttuurin edistämiseen myönnettävään tukeen on mahdollista olla soveltamatta yleistä sisämarkkinoille soveltumattomuutta koskevaa periaatetta. Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että elokuvia ja muita audiovisuaalisia teoksia tukevat toimenpiteet voidaan sen vakiintuneen käytännön (5) mukaisesti hyväksyä kulttuuriperustein ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella. Valvontaviranomainen soveltaa arvioinnissaan samoja kriteerejä kuin Euroopan komissio SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan soveltamiseksi.

                  11)

                  Audiovisuaalialan tuella edistetään Euroopan elokuva- ja audiovisuaalialan pitkän ja keskipitkän aikavälin kestävyyttä kaikissa ETA-valtioissa ja tuetaan kulttuurin monimuotoisuutta lisäämällä eurooppalaisten ulottuvilla olevien teosten valikoimaa.

                  12)

                  Norja ja Islanti ovat sopimuspuolena kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevassa Unescon yleissopimuksessa. Ne ovat näin sitoutuneet sisällyttämään kulttuuriulottuvuuden keskeiseksi osaksi politiikkaansa (6).

            3.   KEHITYS VUODEN 2001 JÄLKEEN

                  13)

                  Euroopan komissio vahvisti elokuvien ja muiden audiovisuaalisten teosten valtiontuen arviointiperusteet vuonna 2001 annetussa elokuvatiedonannossa (7). Arviointiperusteiden voimassaoloa jatkettiin vuosina 2004 (8), 2007 (9) ja 2009 (10), ja se päättyi 31 päivänä joulukuuta 2012. Elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat valvontaviranomaisen suuntaviivat, jäljempänä ’valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivat’, annettiin alun perin vuonna 2008 ja ne perustuivat edellä mainittuihin Euroopan komission vuosina 2001, 2004 ja 2007 antamiin tiedonantoihin (11). Näissä suuntaviivoissa seurataan vuoden 2001 tiedonannon ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivojen päälinjoja, mutta otetaan huomioon useita vuoden 2001 jälkeen esiin tulleita suuntauksia.

                  14)

                  Komission ja valvontaviranomaisen vuonna 2001 hyväksyttyjen sääntöjen voimaantulon jälkeen hyväksymät tukiohjelmat osoittavat, että ETA-valtioiden käytössä on monenlaisia tukijärjestelmiä ja -edellytyksiä. Useimmat ohjelmat seuraavat mallia, jota varten vuoden 2001 tiedonanto laadittiin: valituille elokuvatuotannoille myönnetään avustuksia, joiden enimmäismäärä on tietty prosenttiosuus tuensaajan tuotantobudjetista. Yhä useammat ETA-valtiot ovat kuitenkin ottaneet käyttöön ohjelmia, joissa tuen määrä määritellään prosenttiosuudeksi tuotantotoimintaan ainoastaan myöntäneessä ETA-valtiossa käytetyistä menoista. Nämä ovat usein verohelpotuksia tai muutoin sellaisia, että tukea saa automaattisesti tiettyjen kelpoisuusedellytysten täyttyessä. Elokuvasäätiöt myöntävät tukea yksittäisille elokuville erillisestä hakemuksesta, mutta näiden automaattisten tukiohjelmien ansiosta elokuvatuottajat voivat laskea tietyn ennakoitavissa olevan tukimäärän osaksi rahoitusta jo elokuvaprojektin suunnittelu- ja kehittämisvaiheessa.

                  15)

                  Eräät ETA-valtiot ovat lisäksi laajentaneet tuen koskemaan myös muuta kuin elokuvan tuotantoon liittyvää toimintaa. Tällainen on esimerkiksi tuki elokuvateattereille maaseudulla sijaitsevien tai taide-elokuvia esittävien arthouse-elokuvateattereiden auttamiseksi yleisesti tai digitaaliseen projisointiin siirtymisen edistämiseksi. Eräät ETA-valtiot tukevat audiovisuaalisia hankkeita, jotka menevät perinteistä elokuva- ja televisiotuotannon käsitettä pidemmälle. Kun komissiolle ja valvontaviranomaiselle on ilmoitettu tällaisesta tuesta, ne ovat tuen tarpeellisuutta, oikeasuhtaisuutta ja riittävyyttä arvioidessaan soveltaneet elokuvatiedonannon ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivojen arviointiperusteita. On myös havaittu, että ETA-valtioiden välillä on yhä enemmän kilpailua, jossa valtiontukea käytetään houkuttamaan investointeja suurtuotantoyrityksiltä ETA:n ulkopuolisista maista. Näitä kysymyksiä ei käsitelty vuoden 2001 tiedonannossa eikä valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa.

                  16)

                  Jo vuoden 2001 tiedonannossa ilmoitettiin, että komissio tarkistaa valtiontukisääntöjen mukaisia aluesidonnaisuuden enimmäismääriä alalla. Elokuvien rahoittamiseen suunnattuihin ohjelmiin sisältyvillä varojen käytön aluesidonnaisuuksilla edellytetään, että tietty osa tukea saavien elokuvien budjetista käytetään tuen myöntävässä ETA-valtiossa. Sääntöjen voimassaoloa jatkettaessa vuonna 2004 todettiin, että elokuvien rahoitusjärjestelyihin liittyvä varojen käytön aluesidonnaisuus oli kysymys, jota on tarkasteltava tarkemmin perussopimuksen sisämarkkinaperiaatteiden noudattamisen kannalta. Huomioon on myös otettava unionin tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen vuoden 2001 jälkeen vahvistama oikeuskäytäntö, joka koskee tavaroiden ja palvelujen alkuperää koskevien sääntöjen merkitystä sisämarkkinoilla (12).

                  17)

                  Komissio totesi myös vuoden 2001 elokuvatiedonannossa vahvistettujen valtiontuen arviointiperusteiden voimassaoloa jatkaessaan vuonna 2009, että näiden käytänteiden vaikutuksia on pohdittava edelleen ja arviointiperusteita tarkistettava.

            4.   ERITYISET MUUTOKSET

                  18)

                  Näissä suuntaviivoissa käsitellään edellä mainittuja kysymyksiä ja muutetaan vuoden 2001 tiedonannossa ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa käyttöön otettuja arviointiperusteita. Suuntaviivat koskevat aiempaa useammanlaisten toimintojen valtiontukia ja niissä korostetaan toissijaisuusperiaatteen soveltamista kulttuuripolitiikan ja perusvapauksien kunnioittamisen alalla (ETA-sopimuksen 4, 8, 28, 31, 36 ja 40 artikla), otetaan rajat ylittäville tuotannoille käyttöön suurempi tuen enimmäisintensiteetti ja huomioidaan elokuvaperinnön suojaaminen ja saatavuus. Komissio ja valvontaviranomainen uskovat, että nämä muutokset ovat tarpeen, kun otetaan huomioon kehitys vuoden 2001 jälkeen, ja että niiden avulla eurooppalaisista teoksista tulee entistä kilpailukykyisempiä ja yleiseurooppalaisempia.

            4.1   TOIMINNAN LAAJUUS

                  19)

                  Vuoden 2001 elokuvatiedonannossa ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa vahvistetuissa valtiontuen arviointiperusteissa keskitytään elokuvien tuotantoon. Kuten aiemmin todettiin, eräät ETA-valtiot kuitenkin antavat tukea myös muuhun elokuvantekoon liittyvään toimintaan, kuten käsikirjoittamiseen, elokuvaprojektien kehittämiseen, elokuvien levittämiseen tai markkinointiin (esimerkiksi elokuvafestivaaleilla). Tavoite suojata ja edistää Euroopan kulttuurista monimuotoisuutta audiovisuaalisten teosten kautta täyttyy ainoastaan, jos näillä töillä on yleisöä. Pelkästään tuotantoa tuettaessa riskinä on, että edistetään pelkkää audiovisuaalisen sisällön tekemistä, eikä valmista audiovisuaalista teosta levitetä tai markkinoida kunnolla. Tämän vuoksi tuen piiriin on syytä ottaa kaikki elokuvanteon eri vaiheet tarinakonseptin luomisesta valmiin elokuvan esittämiseen yleisölle.

                  20)

                  Elokuvateattereille myönnetyn tuen määrät ovat yleensä pieniä, joten esimerkiksi vähämerkityksisestä tuesta annetussa asetuksessa (13) säädetyt tukitasot kattanevat maaseutu- ja arthouse-elokuvateattereille myönnettävän tuen. Jos ETA-valtio kuitenkin voi perustella elokuvateattereille myönnettävän lisätuen tarpeen, tukea tarkastellaan näiden suuntaviivojen mukaisesti tukena kulttuurin edistämiseen ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Elokuvateattereille tarkoitetulla tuella edistetään kulttuuria, koska näiden teattereiden päätehtävänä on kulttuurituotteen — elokuvan — esittäminen.

                  21)

                  Eräät ETA-valtiot ovat harkinneet tukea audiovisuaalihankkeille, jotka menevät perinteistä elokuva- ja televisiotuotannon käsitettä pidemmälle. Monimediakerronnassa (eli crossmedia- tai transmediakerronnassa) käytetään useita alustoja ja formaatteja digitaalitekniikan, esimerkiksi elokuvan ja videopelien, avulla. Sisällön eri osat on linkitetty toisiinsa (14). Koska monimediahankkeissa on aina mukana elokuvan tuotantoa, elokuvatuotanto-osuutta pidetään näissä suuntaviivoissa audiovisuaalisena teoksena.

                  22)

                  Vaikka pelit saattavat tulevina vuosina olla yksi nopeimmin kasvavista joukkoviestinten muodoista, kaikkia pelejä ei voida pitää audiovisuaalisina teoksina tai kulttuurituotteina. Ne poikkeavat elokuvista tuotannon, levityksen, markkinoinnin ja kulutuksen osalta. Siksi elokuvatuotannon sääntöjä ei voi automaattisesti soveltaa videopeleihin. Toisin kuin elokuva- ja televisiosektorilla, komissio ja valvontaviranomainen eivät myöskään ole tehneet videopelejä koskevia valtiontukipäätöksiä niin paljon, että ne muodostaisivat kriittisen massan. Nämä suuntaviivat eivät siis kata videopeleille myönnettävää tukea. Kaikkia videopeleille tarkoitettuja tukitoimenpiteitä, jotka eivät täytä yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen (15) tai vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen edellytyksiä, olisi tarkasteltava edelleen tapauskohtaisesti. Jos kuitenkin voidaan osoittaa, että kulttuurisille tai pedagogisille peleille suunnattu tukiohjelma on tarpeellinen, valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja tuki-intensiteetin perusteita analogisesti.

            4.2   KULTTUURIPERUSTE

                  23)

                  Jotta tuki audiovisuaalialalle olisi yhdenmukaista ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa, sen on edistettävä kulttuuria. Kulttuurituotteen määrittely on pääasiassa ETA-valtioiden vastuulla. Valvontaviranomaisen tehtävänä audiovisuaalialan tukiohjelmaa arvioidessaan on ainoastaan varmistaa, että ETA-valtiolla on käytössään toimiva tarkastusjärjestelmä selkeiden virheiden välttämiseksi. Tämä tarkastaminen järjestetään siten, että joko valintaprosessin kautta määritellään, mille audiovisuaalisille teoksille tukea olisi annettava, tai näille teoksille määritellään tietty kulttuurinen profiili, joka niiden on tuen saamiseksi täytettävä. Valvontaviranomainen toteaa vuonna 2005 tehdyn, kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevan Unescon yleissopimuksen mukaisesti (16), että elokuvan kaupallisuus ei estä sitä olemasta myös kulttuurinen.

                  24)

                  Kielellinen monimuotoisuus on tärkeä osa kulttuurista monimuotoisuutta. Yhden tai useamman tietyssä ETA-valtiossa käytettävän kielen aseman puolustaminen ja edistäminen on samalla kulttuurin edistämistä (17). Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sekä ETA-valtion kielen edistämistoimia (18) että kulttuuripolitiikkaa (19) voidaan pitää yleiseen etuun liittyvänä pakottavana syynä, jolla voidaan perustella palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuva rajoitus. Tämän vuoksi ETA-valtio voi vaatia tuen edellytyksenä esimerkiksi, että elokuva tuotetaan tietyllä kielellä, jos tällainen edellytys katsotaan tarpeelliseksi ja riittäväksi sellaisen kulttuurisen tavoitteen saavuttamiseksi audiovisuaalialalla, joka saattaa liittyä myös tietyllä alueella vallitsevien erilaisten sosiaalisiin, uskonnollisiin, aatteellisiin tai kielellisiin osatekijöihin liittyvään ilmaisunvapauteen. Se, että tällainen kriteeri voi muodostaa edun elokuvia tuottaville yrityksille, jotka työskentelevät kyseisessä kriteerissä tarkoitetulla kielellä, kuuluu erottamattomasti tavoiteltuun päämäärään (20).

            4.3   VAROJEN KÄYTÖN ALUESIDONNAISUUDET

                  25)

                  Tuen myöntämisestä vastaavien viranomaisten elokuvien tuottajille asettamat vaatimukset, joiden mukaan elokuvatuottajien on käytettävä tietty osa elokuvan budjetista tietyllä alueella (varojen käytön aluesidonnaisuudet), ovat olleet erityishuomion kohteena siitä asti, kun Euroopan komissio alkoi tarkastella elokuvien tukiohjelmia. Vuoden 2001 elokuvatiedonannossa ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa annettiin ETA-valtioille lupa vaatia, että enintään 80 prosenttia elokuvan kokonaisbudjetista käytetään sen alueella. Tukiohjelmilla, joissa tuen määrä määritellään prosenttiosuudeksi tuotantotoimintaan myöntäneessä ETA-valtiossa käytetyistä menoista, pyritään jo lähtökohtaisesti houkuttelemaan mahdollisimman paljon tuotantotoimintaa kyseiseen ETA-valtioon, ja alueellistaminen sisältyy niihin olennaisena osana. Nämä erilaiset nykyään voimassa olevat tukiohjelmat on otettava huomioon näissä suuntaviivoissa.

                  26)

                  Varojen käytön aluesidonnaisuudet rajoittavat audiovisuaalisen tuotannon sisämarkkinoita. Komissio teetti tämän vuoksi audiovisuaaliseen tuotantoon sovellettavista alueellisista ehdoista ulkoisen tutkimuksen, joka valmistui vuonna 2008 (21). Kuten elokuvatiedonannon voimassaoloa jatkettaessa vuonna 2009 todettiin, tutkimus ei antanut varmoja tuloksia eikä sen perusteella voitu päätellä, olivatko alueellisten ehtojen myönteiset vaikutukset kielteisiä suuremmat.

                  27)

                  Tutkimuksessa todettiin kuitenkin, että elokuvien tuotantokustannukset vaikuttavat olevan muita suuremmat niissä maissa, joissa alueellisia ehtoja sovelletaan. Tutkimuksessa todettiin myös, että alueelliset ehdot saattavat aiheuttaa eräitä esteitä yhteistuotannoille ja vähentää niiden tehokkuutta, eivätkä rajoittavat varojen käytön aluesidonnaisuudet saa aikaan riittävästi myönteisiä vaikutuksia, jotta rajoitusten nykytason säilyttäminen olisi perusteltua. Tutkimus ei myöskään osoittanut, että nämä ehdot olisivat tarpeellisia haluttujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

                  28)

                  Kansallinen toimenpide, joka haittaa ETA-sopimuksessa taattujen perusvapauksien toteutumista, voidaan hyväksyä ainoastaan, jos se noudattaa useita edellytyksiä: sillä on oltava yleistä etua koskeva pakottava syy, sen on oltava omiaan varmistamaan sillä tavoiteltavan päämäärän saavuttaminen eikä se saa mennä pidemmälle kuin on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi (22). Elokuvateollisuuden erityispiirteet, erityisesti sen äärimmäisen suuri liikkuvuus, sekä kulttuurisen monimuotoisuuden, kansallisen kulttuurin ja kielten edistäminen voivat muodostaa yleistä etua koskevan pakottavan syyn, jolla perusvapauksien rajoittaminen voidaan perustella. Valvontaviranomainen on tämän vuoksi edelleen sitä mieltä, että tällaisia ehtoja saatetaan jossain määrin tarvita pitämään yllä elokuvatuotannon infrastruktuurin kriittistä massaa tuen myöntäneessä ETA-valtiossa tai myöntäneellä alueella.

                  29)

                  Erittäin harvat ETA-valtiot ovat asettaneet varojen käytölle aluesidonnaisuuksia, joiden enimmäismäärä on vuoden 2001 tiedonannossa ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa sallittu 80 prosenttia tuotantobudjetista. On monia ETA-valtioita, joilla ei ole tukiohjelmissaan lainkaan aluesidonnaisuuksia. Monet alueelliset ohjelmat ovat yhteydessä tuen määrään, ja niissä edellytetään, että 100–150 prosenttia tästä tuesta on käytettävä tuen myöntäneessä ETA-valtiossa, eikä alihankittujen palvelujen tai tuotannossa käytettyjen tavaroiden alkuperään liity erityisedellytyksiä. Joissakin tukiohjelmissa tukea saava tuottaja saa käyttää vähintään 20 prosenttia tuotantobudjetista kyseisen ETA-valtion ulkopuolella. Eräissä ETA-valtioissa elokuville myönnettävä tuki on prosenttiosuus, joka lasketaan ainoastaan paikallisista menoista.

                  30)

                  Niiden menojen, joihin aluesidonnaisuutta sovelletaan, olisi ainakin oltava oikeassa suhteessa ETA-valtion tosiasialliseen rahoitussitoumukseen, ei tuotannon kokonaisbudjettiin. Tämä ei välttämättä ollut tilanne vuoden 2001 tiedonantoon ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoihin sisältyneen alueellisen perusteen suhteen (23).

                  31)

                  ETA-valtiot myöntävät tukea elokuvien tuotantoon lähinnä kahden erillisen tukijärjestelmän kautta.

                              Tukea myönnetään esimerkiksi valintalautakunnan valinnan perusteella suorina avustuksina esimerkiksi määriteltynä prosenttiosuutena tuotantobudjetista ja

                              määriteltynä suhteessa tuen myöntävässä ETA-valtiossa käytettyihin tuotantomenoihin (esim. verohelpotukset).

                  32)

                  Jäljempänä 48 kohdassa vahvistetaan molempia järjestelmiä koskevat enimmäismäärät, joiden rajoissa valvontaviranomainen voi hyväksyä sen, että ETA-valtio asettaa aluesidonnaisuuksia, jotka voidaan kuitenkin katsoa tarpeellisiksi ja kulttuuriseen tavoitteeseen nähden oikeasuhtaisiksi.

                  33)

                  Jos tuki myönnetään avustuksina, aluesidonnaisuuden enimmäismäärä olisi rajoitettava 160 prosentiksi tuen määrästä. Tämä vastaa aiempaa ”80:tä prosenttia tuotantobudjetista” -sääntöä, kun tuki-intensiteetti saavuttaa 51 kohdan 2 alakohdassa tarkoitetun yleisen enimmäismäärän eli 50 prosenttia tuotantobudjetista (24).

                  34)

                  Jos tuki myönnetään prosenttiosuutena tuotantotoimintaan liittyvistä menoista tuen myöntävässä ETA-valtiossa, kannustimena on käyttää enemmän varoja ETA-valtiossa, jotta saadaan lisää tukea. Se, että ainoastaan tuen myöntävässä ETA-valtiossa toteutettava tuotantotoiminta on tukikelpoista, muodostaa alueellisen rajoituksen. Jotta enimmäismäärä olisi avustusten kanssa verrannollinen, niiden menojen enimmäismäärä, joihin voidaan soveltaa varojen käytön aluesidonnaisuutta, on 80 prosenttia tuotantobudjetista.

                  35)

                  Lisäksi kummassakin järjestelmässä tukiohjelmaan voi kuulua tukikelpoisuusperuste, jonka mukaan tuen myöntävän ETA-valtion alueella on oltava tietty vähimmäismäärä tuotantotoimintaa. Tämä taso ei saa olla yli 50 prosenttia tuotantobudjetista.

                  36)

                  ETA-valtioilla ei ole velvoitteita asettaa varojen käytölle aluesidonnaisuuksia.

            4.4   KILPAILU SUURTEN ULKOMAISTEN TUOTANTOJEN HOUKUTTELEMISEKSI

                  37)

                  Vuoden 2001 jälkeen useat ETA-valtiot ovat ottaneet käyttöön ohjelmia, joiden tavoitteena on houkuttaa Eurooppaan korkean profiilin tuotantoja ja kilpailla muiden, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa sijaitsevien, kuvauspaikkojen ja -mahdollisuuksien kanssa. Komission uutta tiedonantoa edeltävään kuulemiseen osallistuneet tahot olivat sitä mieltä, että nämä tuotannot ovat olleet tarpeen, jotta on voitu pitää yllä laadukasta audiovisuaalialan infrastruktuuria ja saada korkealuokkaisille studioille, laitteistoille ja henkilöstölle käyttöä. Samalla on voitu panostaa teknologian siirtoon, osaamiseen ja asiantuntemukseen. Tämän elokuvantekoympäristön käyttäminen osittain ulkomaisiin tuotantoihin helpottaisi myös eurooppalaisten korkean profiilin laatutuotantojen tekemistä.

                  38)

                  Ulkomaisilla tuotannoilla saattaa olla eurooppalaiseen audiovisuaalialaan pysyvä vaikutus, sillä niissä käytetään yleensä laajalti paikallista infrastruktuuria ja paikallisia näyttelijöitä. Tällä voi siis olla myönteinen kokonaisvaikutus kansalliseen audiovisuaalialaan. On huomattava myös, että useat kolmansien maiden suurhankkeina pidetyt elokuvat ovat itse asiassa yhteistuotantoja, joihin osallistuu myös eurooppalaisia tuottajia. Tällaisilla avustuksilla siis tuettaisiin myös eurooppalaisia audiovisuaalisia teoksia ja pidettäisiin yllä kansallisia tuotantomahdollisuuksia.

                  39)

                  Tämän vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että tällainen tuki saattaa olla periaatteessa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen kulttuurin edistämiseen tarkoitettu tuki samoin edellytyksin eurooppalaisten tuotantojen kanssa. Koska kansainvälisille suurtuotannoille annettavan tuen määrä voi kuitenkin olla hyvin suuri, valvontaviranomainen valvoo tuen kehittymistä varmistaakseen, että kilpailu perustuu laatuun ja hintaan, ei valtiontukeen.

            4.5   RAJAT YLITTÄVÄT TUOTANNOT

                  40)

                  Eurooppalaisia elokuvia ei juurikaan levitetä tuotantoalueidensa ulkopuolelle. On todennäköisempää, että eurooppalainen elokuva julkaistaan useissa ETA-valtioissa, jos kyseessä on yhteistuotanto, jossa on ollut mukana tuottajia useista valtioista. Koska eri ETA-valtioiden tuottajien yhteistyö on tärkeää useissa ETA-valtioissa nähtävien eurooppalaisten teosten tuotannolle, valvontaviranomainen katsoo, että tuki-intensiteetti voi olla korkeampi sellaisessa yhteistuotannossa, jota rahoittaa useampi kuin yksi ETA-valtio ja jossa on tuottajia useammasta kuin yhdestä ETA-valtiosta.

            4.6   ELOKUVAPERINTÖ

                  41)

                  Valvontaviranomainen katsoo, että elokuvat, joille annetaan tuotantotukea niiden kulttuurisen luonteen vuoksi, olisi koottava yhteen, säilytettävä ja pidettävä saatavilla tulevien sukupolvien kulttuuri- ja opetustarkoituksiin. Koulutus-, nuoriso-, kulttuuri- ja urheiluneuvoston 18 päivänä marraskuuta 2010 eurooppalaisesta elokuvaperinnöstä antamissa päätelmissä (25) kehotettiin EU:n jäsenvaltioita varmistamaan, että valtiontukea saaneet elokuvat talletetaan elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaavaan laitokseen (26) kaiken oheisaineiston kanssa silloin, kun se on toteutettavissa, ja että näillä laitoksilla on asianmukaiset elokuvien ja oheisaineiston säilyttämistä sekä kulttuurista ja ei-kaupallista käyttöä koskevat oikeudet.

                  42)

                  Eräät EU:n jäsenvaltiot ovat aloittaneet käytännön, jossa tuen viimeinen erä maksetaan vasta sen jälkeen, kun elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaava laitos on varmistanut, että tukea saanut elokuva on talletettu. Tämä on osoittautunut tehokkaaksi keinoksi varmistaa tallettamista koskevan sopimusvelvoitteen täytäntöönpano.

                  43)

                  Eräät EU:n jäsenvaltiot ovat myös sisällyttäneet tukisopimuksiinsa säännöksiä, joiden mukaan julkista tukea saaneita elokuvia voidaan käyttää elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaavan laitoksen tiettyihin yleisen edun mukaisiin tehtäviin sovitun ajanjakson jälkeen edellyttäen, ettei tämä haittaa elokuvan tavanomaista käyttöä.

                  44)

                  Valvontaviranomainen katsoo, että ETA-valtioiden olisi myös kannustettava tuottajia tallettamaan tukea saaneesta elokuvasta tällaiseen tarkoitukseen soveltuva kopio tukea antaneen elimen nimeämään elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaavaan laitokseen ja tuettava niitä tässä. Talletettua elokuvaa voidaan käyttää tukisopimuksessa vahvistetun ajan kuluttua tiettyyn ei-kaupalliseen tarkoitukseen, josta on sovittu oikeuksien omistajien kanssa, immateriaalioikeuksien mukaisesti ja ilman, että tämä vaikuttaa oikeuksien omistajille suoritettavaan asianmukaiseen palkkioon tai haittaa elokuvan tavanomaista käyttöä.

            5.   TUEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOIMINEN

                  45)

                  Arvioidessaan elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille tarkoitettua tukea valvontaviranomainen varmistaa edellä esitettyjen seikkojen perusteella, että

                              —

                              tukiohjelmassa noudatetaan ”yleisen laillisuuden” periaatetta, eli valvontaviranomaisen on varmistettava, ettei ohjelmassa ole sääntöjä, jotka ovat ristiriidassa ETA-sopimuksen määräysten kanssa muilla kuin valtiontukia koskevilla aloilla, ja

                              —

                              tukiohjelma täyttää jäljempänä esitetyt tuen ETA-markkinoille soveltuvuutta koskevat perusteet.

            5.1   YLEINEN LAILLISUUS

                  46)

                  Valvontaviranomaisen on ensin varmistettava, että tuki noudattaa yleisen laillisuuden periaatetta ja että tukikelpoisuusedellytykset ja tuen myöntämisperusteet eivät sisällä sääntöjä, jotka ovat ristiriidassa ETA-sopimuksen määräysten kanssa muilla kuin valtiontukia koskevilla aloilla. Esimerkiksi on varmistettava, että noudatetaan niitä ETA-sopimuksen periaatteita, joissa kielletään kansalaisuuteen perustuva syrjintä ja määrätään tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta, sijoittautumisvapaudesta, palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja pääoman vapaasta liikkuvuudesta (ETA-sopimuksen 4, 8, 28, 31, 36 ja 40 artikla). Valvontaviranomainen panee nämä periaatteet täytäntöön soveltamalla niitä yhdessä kilpailusääntöjen kanssa, jos periaatteiden kanssa ristiriidassa olevia säännöksiä ei voida irrottaa tukiohjelman toiminnasta.

                  47)

                  Edellä mainittujen periaatteiden mukaisesti tukiohjelmissa ei saa esimerkiksi varata tukea yksinomaan kyseisen ETA-valtion kansalaisille, vaatia, että tuensaajilla on kansallisen kauppalainsäädännön mukainen liikeyrityksen asema (liikeyritysten, jotka sijaitsevat yhdessä ETA-valtiossa ja joilla on pysyvä sivu- tai asioimisliike toisessa ETA-valtiossa, on voitava saada tukea; asioimisliikettä koskevaa vaatimusta noudatetaan lisäksi vasta tuen maksamisvaiheessa) tai velvoittaa elokuvantekoon liittyviä palveluja tarjoavia ulkomaisia yrityksiä rikkomaan lähetettyjen työntekijöidensä osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY (27).

                  48)

                  Kun otetaan huomioon Euroopan elokuva-alan erityistilanne, elokuvatuotannon tukemiseen tarkoitetuissa tukiohjelmissa voidaan joko

                              edellyttää, että enintään 160 prosenttia tietyn audiovisuaalisen teoksen tuotantoon myönnetyn tuen määrästä käytetään tuen myöntävän jäsenvaltion alueella tai

                              laskea tietyn audiovisuaalisen teoksen tuotantoon myönnetyn tuen määrä prosenttiosuutena elokuvatuotannon menoista tuen myöntäneessä ETA-valtiossa, yleensä verohelpotuksiin perustuvien tukiohjelmien tapauksessa.

                  49)

                  ETA-valtiot voivat molemmissa tapauksissa asettaa tukikelpoisuuden edellytykseksi, että hankkeen tuotantotoiminnasta tietty vähimmäistaso toteutetaan niiden alueella. Tämä taso ei kuitenkaan saa olla yli 50 prosenttia tuotannon kokonaisbudjetista. Kummassakaan tapauksessa aluesidonnaisuus ei myöskään saa missään tilanteessa olla yli 80 prosenttia tuotannon kokonaisbudjetista.

            5.2   ETA-SOPIMUKSEN 61 ARTIKLAN 3 KOHDAN c ALAKOHDAN MUKAISET ERITYISET ARVIOINTIPERUSTEET

                  50)

                  Eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten tuotannon tukemisen ja niiden tuotantoon ja esittämiseen tarvittavan infrastruktuurin varmistamisen tavoitteena on eurooppalaisen kulttuuri-identiteetin muotoutuminen ja kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen. Näin ollen tuen tarkoitus on kulttuurin edistäminen. Tällainen tuki saattaa olla ETA-sopimuksen mukaista ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Elokuvien ja televisio-ohjelmien tuotantoyritykset saattavat saada myös muuntyyppistä tukea ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla (esimerkiksi aluetukea, pk-yrityksille myönnettävää tukea tai tukea tutkimus- ja kehittämistyöhön, koulutukseen tai työllistämiseen) ja tällöin tuen kasautuessa on noudatettava tuen enimmäisintensiteettejä.

                  51)

                  Valvontaviranomainen tarkastaa tukea saavista audiovisuaalisista teoksista seuraavien perusteiden perusteella, soveltuvatko näiden suuntaviivojen piiriin kuuluvat, audiovisuaalisten teosten käsikirjoittamisen, projektien kehittämisen, tuotannon, levityksen ja myynninedistämisen tueksi suunnitellut tukiohjelmat ETA-markkinoille ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti:

                              1)

                              Kyseinen tuki on suunnattu kulttuurituotteille. Kunkin ETA-valtion on taattava selkeiden virheiden välttämiseksi tehokkaan tarkastusjärjestelmän avulla, että tuetun tuotannon sisältö täyttää kulttuurille kyseisessä ETA-valtiossa asetetut arviointiperusteet. Tämä tapahtuu esimerkiksi siten, että valintalautakunta tai valinnasta vastaava henkilö valitsee elokuvaehdotukset, tai, jos tällaista valintamenettelyä ei ole, laaditaan luettelo kulttuurisista perusteista, joiden mukaan kukin tukea hakenut audiovisuaalinen teos tarkistetaan.

                              2)

                              Tuki-intensiteetin on periaatteessa oltava rajoitettu 50 prosenttiin tuotantobudjetista, jotta voidaan edistää tavanomaisia kaupallisia aloitteita. Rajat ylittävissä tuotannoissa, joissa on tuottajia useammasta kuin yhdestä ETA-valtiosta ja joihin rahoitusta antaa useampi kuin yksi ETA-valtio, tuki-intensiteetti voi olla enintään 60 prosenttia tuotantobudjetista. Näitä rajoituksia ei sovelleta vaikeisiin audiovisuaalisiin teoksiin (28) eikä yhteistuotantoihin OECD:n kehitysapukomitean (DAC) luetteloon kuuluvien maiden kanssa (29). Elokuvat, joiden ainoa alkuperäinen versio esitetään alueeltaan, väestöltään tai kielialueeltaan rajallisen ETA-valtion virallisella kielellä, voidaan tässä yhteydessä katsoa vaikeiksi audiovisuaalisiksi teoksiksi.

                              3)

                              Käsikirjoittamisen tai elokuvaprojektien kehittämisen tuelle ei periaatteessa ole enimmäismäärää. Jos tuloksena syntyneestä käsikirjoituksesta tai projektista lopulta tehdään elokuva, käsikirjoittamisen ja elokuvaprojektien kehittämisen tuen kustannukset sisällytetään tuotantobudjettiin ja otetaan huomioon laskettaessa audiovisuaalisen teoksen tuen enimmäisintensiteettiä edellä olevan 2 alakohdan mukaisesti.

                              4)

                              Audiovisuaalisille teoksille, joihin voidaan myöntää tuotantotukea, voidaan myöntää myös tukea levitys- ja myynninedistämiskustannuksiin siten, että tuki-intensiteetti on sama kuin tuotantotuessa, jota on myönnetty tai olisi voitu myöntää.

                              5)

                              Käsikirjoittamiseen, projektin kehittämiseen, jakeluun tai myynninedistämiseen tarkoitetun tuen lisäksi tiettyihin elokuvantekotoimintoihin ei saa myöntää muuta tukea. Tämän seurauksena tavoitteena on, ettei tukea varata yksittäisille osille tuotannon arvoketjua. Kaikki audiovisuaaliselle teokselle annettava tuki olisi myönnettävä sen kokonaisbudjettiin. Tuottajalla pitäisi olla vapaus valita ne elokuvan budjetin kustannuserät, jotka käytetään muissa ETA-valtioissa. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että tuella on puolueeton kannustava vaikutus. Jos tuki kohdennettaisiin tiettyihin yksittäisiin kustannuseriin, tuki saattaisi muuttua ETA-sopimuksen vastaiseksi kansalliseksi etuudeksi niille aloille, jotka tarjoavat kyseisiin kustannuseriin liittyviä palveluja.

                              6)

                              ETA-valtioiden on kannustettava tuottajia tallettamaan tukea saaneesta elokuvasta tällaiseen tarkoitukseen soveltuva kopio tukea antaneen elimen nimeämään elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaavaan laitokseen ja tuettava niitä tässä. Talletettua elokuvaa voidaan käyttää tukisopimuksessa vahvistetun ajan kuluttua tiettyyn ei-kaupalliseen tarkoitukseen, josta on sovittu oikeuksien omistajien kanssa, immateriaalioikeuksien mukaisesti ja ilman, että tämä vaikuttaa oikeuksien omistajille suoritettavaan asianmukaiseen palkkioon tai haittaa elokuvan tavanomaista käyttöä.

                              7)

                              Tuki myönnetään läpinäkyvällä tavalla. ETA-valtioiden on julkaistava ainakin seuraavat tiedot yhdellä verkkosivulla tai verkkosivulla, jolle haetaan tietoja useilta verkkosivuilta: hyväksytyn tukiohjelman ja sen täytäntöönpanosäädöksen koko teksti, tuensaajan nimi, tukea saavat toiminnon tai hankkeen nimi ja luonne, tuen määrä ja tuki-intensiteetti osuutena tukea saavan toiminnon tai hankkeen kokonaisbudjetista. Nämä tiedot on julkaistava verkossa myöntämispäätöksen tekemisen jälkeen ja ne on säilytettävä vähintään kymmenen vuotta ja pidettävä rajoituksetta kansalaisten saatavilla (30).

                  52)

                  Elokuvateattereiden nykyaikaistamista, esimerkiksi digitointia, voidaan tukea, jos ETA-valtiot voivat perustella tällaisen tuen tarpeen, oikeasuhteisuuden ja riittävyyden. Valvontaviranomainen arvioi tämän perusteella, onko tukiohjelma ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.

                  53)

                  Kun määritellään, onko tuen enimmäisintensiteettiä noudatettu, huomioon otetaan ETA-valtioissa toteutettujen julkisten tukitoimenpiteiden kokonaismäärä tukea saaneen toiminnon tai hankkeen osalta riippumatta siitä, rahoitetaanko tuki paikallisesta, alueellisesta, kansallisesta tai EU:n lähteestä. Valtion varoja eivät kuitenkaan ole EU:n ohjelmista, esimerkiksi Media-ohjelmasta, myönnetyt varat, joiden myöntämispäätökseen ETA-valtiot eivät ole osallistuneet. Tämän vuoksi niistä annettavaa tukea ei oteta mukaan tuen enimmäismääriä laskettaessa.

            6.   AIHEELLISET TOIMENPITEET

                  54)

                  Valvontaviranomainen ehdottaa ETA-sopimuksen 62 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi aiheellisiksi toimenpiteiksi, että ETA-valtiot saattavat nykyiset elokuvien rahoittamista koskevat ohjelmansa näiden suuntaviivojen mukaisiksi kahden vuoden kuluessa siitä, kun suuntaviivat on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa. ETA-valtioiden olisi toimitettava valvontaviranomaiselle vahvistus ehdotettujen aiheellisten toimenpiteiden hyväksymisestä yhden kuukauden kuluessa siitä, kun tämä tiedonanto on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa. Jos valvontaviranomainen ei saa vahvistusta, se katsoo, ettei kyseinen ETA-valtio hyväksy ehdotettuja toimenpiteitä.

            7.   SOVELTAMINEN

                  55)

                  Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita 1 päivästä huhtikuuta 2014.

                  56)

                  Se soveltaa näitä suuntaviivoja kaikkiin ilmoitettuihin tukitoimenpiteisiin, joista siltä pyydetään päätöstä 1 päivän huhtikuuta 2014 jälkeen, vaikka tukitoimenpiteet olisi ilmoitettu ennen kyseistä päivämäärää.

                  57)

                  Jos tuki on myönnetty ilman valvontaviranomaisen hyväksyntää ja sen vuoksi valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan vastaisesti, valvontaviranomainen tarkastelee sen yhdenmukaisuutta ETA-sopimuksen kanssa

                              a)

                              näiden suuntaviivojen perusteella, jos tuki on myönnetty osittain tai kokonaan sen jälkeen, kun suuntaviivat julkaistiin Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa;

                              b)

                              kaikissa muissa tapauksissa valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivojen perusteella.

         (1)  Nämä suuntaviivat vastaavat Euroopan komission tiedonantoa elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävästä valtiontuesta (EUVL C 332, 15.11.2013, s. 1).

         (2)  EFTA-valtiot ovat Media-ohjelman täysimääräisiä jäseniä.

         (3)  PWC Global Entertainment and Media Outlook 2013–2017, http://www.pwc.com/gx/en/global-entertainment-media-outlook/segment-insights/filmed-entertainment.jhtml.

         (4)  Multi-Territory Licensing of Audiovisual Works in the European Union, loppuraportti http://www.keanet.eu/docs/mtl%20-%20full%20report%20en.pdf, lokakuu 2010, s. 21. Raportin on laatinut KEA European Affairs Euroopan komission viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosaston toimeksiannosta.

         (5)  Norja: päätökset N:o 32/02/KOL, 20. helmikuuta 2002, N:o 169/02/KOL, 18. syyskuuta 2002, N:o 186/03/KOL, 29. lokakuuta 2003, N:o 179/05/KOL, 15. heinäkuuta 2005, N:o 342/06/KOL, 14. marraskuuta 2006, N:o 430/08/KOL, 2. heinäkuuta 2008, N:o 774/08/KOL, 10. joulukuuta 2008, N:o 289/09/KOL, 1. heinäkuuta 2009, sekä päätös N:o 180/09/KOL, 31. maaliskuuta 2009; Islanti: päätökset N:o 114/99/KOL, 4. kesäkuuta 1999, N:o 380/00/KOL, 18. joulukuuta 2000, N:o 390/06/KOL, 13. joulukuuta 2006, N:o 255/09/KOL, 10. kesäkuuta 2009, ja N:o 262/12/KOL, 4. heinäkuuta 2012; Liechtenstein: päätökset N:o 192/00/KOL, 27. syyskuuta 2000, N:o 267/06/KOL, 20. syyskuuta 2006, ja N:o 395/11/KOL, 14. joulukuuta 2011.

         (6)  Liechtensteinin ruhtinaskunta ei kuitenkaan ole sopimuspuolena kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevassa Unescon yleissopimuksessa.

         (7)  Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle tietyistä elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista (EYVL C 43, 16.2.2002, s. 6).

         (8)  EUVL C 123, 30.4.2004, s. 1.

         (9)  EUVL C 134, 16.6.2007, s. 5.

         (10)  EUVL C 31, 7.2.2009, s. 1.

         (11)  Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla osoitteessa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/. Valtiontuen suuntaviivojen VII osassa vahvistetaan elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat alakohtaiset säännöt (EUVL L 105, 21.4.2011, s. 32, ja ETA-täydennysosa nro 23, 21.4.2011, s. 1).

         (12)  Erityisesti unionin tuomioistuimen asia C-39/04, Laboratoires Fournier SA v. Direction des vérifications nationales et internationales, tuomio 10.3.2005, Kok., s. I-2057.

         (13)  Komission asetus (EY) N:o 1998/2006, annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EUVL L 379, 28.12.2006, s. 52), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteeseen XV 1ea kohtana ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 29/2007 (EUVL L 209, 9.8.2007, s. 52, ja ETA-täydennysosa N:o 38, 9.8.2007, s. 34), joka tuli voimaan 28.4.2007. Tämä asetus on korvattu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 18 päivänä joulukuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1407/2013 (EUVL L 352, 24.12.2013, s. 1). Asetus otetaan osaksi ETA-sopimusta.

         (14)  Näitä ei pidä sekoittaa perinteiseen useita välineitä hyödyntävään media franchise -toimintaan, jatko-osiin tai uusiin versioihin vanhoista teoksista.

         (15)  Komission asetus (EY) N:o 800/2008, annettu 6 päivänä elokuuta 2008, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) (EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna sen soveltamisen keston osalta 29 päivänä marraskuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1224/2013 (EUVL L 320, 30.11.2013, s. 22), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteeseen XV 1j kohtana ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 29/2014 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä eikä ETA-täydennysosassa), joka tuli voimaan 15.2.2014.

         (16)  Yleissopimuksen 4 artiklan 4 kohdan mukaan ”kulttuuritoiminnoilla, -hyödykkeillä ja -palveluilla tarkoitetaan toimintoja, hyödykkeitä ja palveluita, jotka … ovat kulttuuri-ilmaisujen ruumiillistumia tai välittäjiä mahdollisesta kaupallisesta arvostaan riippumatta. Kulttuuritoiminnot voivat olla itsetarkoituksellisia tai osaltaan vaikuttaa kulttuurihyödykkeiden ja -palveluiden tuotantoon.”

         (17)  Asia C-222/07, UTECA v. Administración General del Estado, tuomio 5.3.2009, 27–33 kohta.

         (18)  Asia C-250/06, United Pan-Europe Communications Belgium v. Belgia, tuomio 13.12.2007, 43 kohta.

         (19)  Asia C-6/98, ARD v. PRO Sieben Media AG, tuomio 28.10.1999, 50 kohta.

         (20)  Asia C-222/07, UTECA v. Administración General del Estado, 5.3.2009, 34 ja 36 kohta.

         (21)  2008 Study on the Economic and Cultural Impact, notably on Co-productions, of Territorialisation Clauses of state aid Schemes for Films and Audiovisual Productions, http://ec.europa.eu/avpolicy/docs/library/studies/territ/final_rep.pdf.

         (22)  Asia C-222/07, UTECA v. Administración General del Estado, tuomio 5.3.2009, 25 kohta.

         (23)  Esimerkki: Tuottaja tekee elokuvaa, jonka budjetti on 10 miljoonaa euroa, ja hakee tukea ohjelmasta, josta voi saada enintään miljoona euroa elokuvaa kohti. On kohtuutonta sulkea elokuva tukiohjelman ulkopuolelle sen vuoksi, ettei tuottaja aio käyttää vähintään 8:aa miljoonaa euroa tuotantobudjetista alueella, joka myöntää tuen.

         (24)  Esimerkki: Tuottaja tekee elokuvaa, jonka budjetti on 10 miljoonaa euroa, ja hakee tukea ohjelmasta, josta voi saada enintään miljoona euroa elokuvaa kohti. Tuottajan voidaan olettaa käyttävän tuotantobudjetista ainoastaan 1,6 miljoonaa euroa alueella, joka myöntää tuen. Jos elokuvan budjetti olisi 2 miljoonaa euroa ja se saisi tuen enimmäismäärän, tuottajaan sovellettaisiin varojen käytön aluesidonnaisuutta, joka on 80 prosenttia tuotantobudjetista.

         (25)  EUVL C 324, 1.12.2010, s. 1.

         (26)  Jäsenvaltiot nimeävät elokuvaperinnön säilyttämisestä vastaavat laitokset, jotka keräävät ja säilyttävät elokuvaperintöä ja toimittavat elokuvia käytettäviksi kulttuuri- ja opetustarkoituksiin.

         (27)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon (EUVL L 18, 21.1.1997, s. 1), joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteeseen XVIII 30 kohtana ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 37/98 (EUVL L 310, 19.11.1998, s. 25, ja ETA-täydennysosa N:o 48, 19.11.1998, s. 260), joka tuli voimaan 1. toukokuuta 1998.

         (28)  Esimerkiksi lyhytelokuvat, ensimmäistä tai toista elokuvaansa työstävien ohjaajien elokuvat, dokumenttielokuvat, pienen budjetin elokuvat tai muulla tavoin kaupallisesti haastavat työt. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on kunkin ETA-valtion tehtävä määritellä ”vaikea elokuva” omien kansallisten muuttujiensa mukaisesti.

         (29)  DAC-luettelossa esitetään kaikki maat ja alueet, jotka ovat oikeutettuja viralliseen kehitysapuun. Näitä ovat kaikki matalan tulotason ja keskitulotason maat, joiden määrittelyn perustana ovat Maailmanpankin julkaisemat tiedot bruttokansantulosta (BKTL) asukasta kohden. Niihin eivät kuitenkaan voi kuulua G8-maat, EU:n jäsenvaltiot eivätkä maat, joiden EU:hun liittymispäivä on vahvistettu virallisesti. Luetteloon kuuluvat myös kaikki Yhdistyneiden kansakuntien määrittelemät vähiten kehittyneet maat (LCD). Ks: http://www.oecd.org/document/45/0,3746,en_2649_34447_2093101_1_1_1_1,00.html. On syytä huomata, että ainoastaan Norja ja Islanti ovat DAC:n jäseniä ja siten noudattavat DAC:n suuntaviivoja ja viiteasiakirjoja laatiessaan kansallista kehitysyhteistyöpolitiikkaansa.

         (30)  Nämä tiedot olisi päivitettävä säännöllisesti, esimerkiksi kuuden kuukauden välein, ja niiden on oltava saatavilla vapaassa muodossa.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007BP0120(02)

2. Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 Euroopan lääkeviraston tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005 (C6-0394/2006 - 2006/2161(DEC))

Virallinen lehti nro 074 E , 20/03/2008 s. 0228 - 0229

		2.Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 Euroopan lääkeviraston tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2005 (C6-0394/2006 — 2006/2161(DEC))Euroopan parlamentti, joka- ottaa huomioon Euroopan lääkeviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 [1],- ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan lääkeviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset [2],- ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007),- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,- ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [3] ja erityisesti sen 185 artiklan,- ottaa huomioon ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 [4] ja erityisesti sen 68 artiklan,- ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 [5] ja erityisesti sen 94 artiklan,- ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,- ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0099/2007);1. toteaa, että Euroopan lääkeviraston varainhoitovuoden 2004 ja 2005 tilinpäätöstiedot ovat seuraavat:Lähde: Viraston tiedot. Taulukossa annetaan yhteenveto viraston lopullisessa tilinpäätöksessä esitetyistä tiedoista.(1000 euroa) |Tulot ja menot varainhoitovuosina 2004 ja 2005 || 2005 | 2004 |TulotMyyntilupia koskevat maksut | 72613 | 68412 |Yhteisön tuki, Euroopan ympäristökeskukselta saadut osuudet mukaan lukien | 22847 | 20529 |Yhteisön tuki harvinaislääkkeille | 6110 | 4026 |Yhteisön ohjelmista saadut osuudet | 0 | 0 |Hallintotulot | 3423 | 1973 |Muut tulot | 1643 | 1473 |Yhteensä (a) | 106636 | 96413 |MenotHenkilöstömenot | 40057 | 34333 |Hallintomenot | 17022 | 11224 |Toimintamenot | 41999 | 38573 |Poistot | 5333 | 3650 |Muut kulut | 104 | 280 |Yhteensä (b) | 104515 | 88060 |Toimintatulos (c = a - b) | 2121 | 8353 |Rahoitustulos (e) | 2257 | 1160 |Taloudellinen tulos (f = c + e) | 4378 | 9513 |2. hyväksyy Euroopan lääkeviraston tilien päättämisen varainhoitovuodelta 2005;3. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan lääkeviraston toimitusjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).[1] EUVL C 266, 31.10.2006, s. 4.[2] EUVL C 312, 19.12.2006, s. 12.[3] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1).[4] EUVL L 136, 30.4.2004, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1901/2006 (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 1).[5] EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.--------------------------------------------------


title: 2006/788/EY: Neuvoston päätös, tehty 7 päivänä marraskuuta 2006 , Euroopan yhteisön ja Gabonin tasavallan välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 319/15

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 7 päivänä marraskuuta 2006,
   Euroopan yhteisön ja Gabonin tasavallan välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona
   (2006/788/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhteisö ja Gabonin tasavalta ovat neuvotelleet ja parafoineet kalastuskumppanuussopimuksen, jolla yhteisön kalastajille myönnetään kalastusmahdollisuuksia Gabonin tasavallan suvereniteettiin kuuluvilla vesillä.

               (2)

               On yhteisön edun mukaista hyväksyä tämä sopimus.

               (3)

               Olisi varmistettava kalastustoiminnan jatkuminen edellisen pöytäkirjan (1) voimassaoloajan päättymispäivästä siihen asti, kun sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista koskeva pöytäkirja tulee voimaan.

               (4)

               Olisi määriteltävä jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksien jakoperusteet,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Gabonin tasavallan välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta kirjeenvaihtona tehty sopimus.
   Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 3 päivästä joulukuuta 2005.
   3 artikla
   Sopimuksen pöytäkirjassa vahvistetut kalastusmahdollisuudet jakautuvat jäsenvaltioiden kesken seuraavalla tavalla:

               Kalastusluokka

               Alustyyppi

               Jäsenvaltio

               Lisenssien määrä tai kiintiö

               Tonnikalan kalastus

               Pintasiima-alukset

               Espanja

               13

               Portugali

               3

               Tonnikalan kalastus

               Nuottaa käyttävät tonnikalan pakastusalukset

               Espanja

               12

               Ranska

               12

         Jos näiden jäsenvaltioiden lisenssihakemukset eivät kata pöytäkirjassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia kokonaan, komissio voi ottaa huomioon muiden jäsenvaltioiden lisenssihakemukset.
   4 artikla
   Jäsenvaltioiden, joiden alukset kalastavat tämän sopimuksen perusteella, on ilmoitettava komissiolle kaikkien Gabonin kalastusalueella pyydettyjen kantojen määrät yhteisön kalastusalusten kolmansien maiden vesillä ja avomerellä pyytämän saaliin valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 14 päivänä maaliskuuta 2001 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 500/2001 (2) perustuvien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
   5 artikla
   Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa kirjeenvaihtona tehty sopimus yhteisöä sitovasti.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. HEINÄLUOMA

      (1)  Hyväksytty 25 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 580/2002 (EYVL L 89, 5.4.2002, s. 3).

      (2)  EYVL L 73, 15.3.2001, s. 8.
    ---documentbreak---

               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 319/17

         Euroopan talousyhteisön ja Gabonin tasavallan välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta
   KIRJEENVAIHTONA TEHTY SOPIMUS
   Arvoisa Herra,
   Kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi perjantaina 28 päivänä lokakuuta 2005 parafoituun pöytäkirjaan viitaten minulla on kunnia ilmoittaa Teille, että Gabon on valmis soveltamaan tätä pöytäkirjaa väliaikaisesti 3 päivästä joulukuuta 2005 pöytäkirjan voimaantuloon asti sen 13 artiklan mukaisesti edellyttäen, että Euroopan yhteisö on valmis tekemään samoin.
   On sovittu, että tässä tapauksessa pöytäkirjan 2 artiklassa vahvistetun taloudellisen korvauksen ensimmäinen erä maksetaan ennen 30 päivää syyskuuta 2006.
   Pyydän Teitä ystävällisesti vahvistamaan, että Euroopan yhteisö hyväksyy väliaikaisen soveltamisen.
   Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.

         Gabonin hallituksen puolesta

   Arvoisa Herra,
   Minulla on kunnia ilmoittaa vastaanottaneeni seuraavan tänään päivätyn kirjeenne:

      ”Kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi perjantaina 28 päivänä lokakuuta 2005 parafoituun pöytäkirjaan viitaten minulla on kunnia ilmoittaa Teille, että Gabon on valmis soveltamaan tätä pöytäkirjaa väliaikaisesti 3 päivästä joulukuuta 2005 pöytäkirjan voimaantuloon asti sen 13 artiklan mukaisesti edellyttäen, että Euroopan yhteisö on valmis tekemään samoin.
      On sovittu, että tässä tapauksessa pöytäkirjan 2 artiklassa vahvistetun taloudellisen korvauksen ensimmäinen erä maksetaan ennen 30 päivää syyskuuta 2006.”

   Minulla on kunnia vahvistaa, että Euroopan yhteisö hyväksyy väliaikaisen soveltamisen.
   Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.

         Euroopan unionin neuvoston puolesta

   PÖYTÄKIRJA
   Euroopan yhteisön ja Gabonin tasavallan välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 3 päivän joulukuuta 2005 ja 2 päivän joulukuuta 2011 väliseksi ajaksi
   1 artikla
   Soveltamiskausi ja kalastusmahdollisuudet
   1.   Sopimuksen 5 artiklan perusteella myönnetyt kalastusmahdollisuudet ovat 3 päivänä joulukuuta 2005 alkavana kuusivuotiskautena seuraavat:
   Laajasti vaeltavat kalalajit (vuonna 1982 allekirjoitetun Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen liitteessä 1 luetellut lajit)

               —

               nuottaa käyttävät tonnikalan pakastusalukset: 24 alusta,

               —

               pintasiima-alukset: 16 alusta.

         2.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan, jollei tämän pöytäkirjan 4 ja 5 artiklasta muuta johdu.
   3.   Jonkin Euroopan yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset voivat harjoittaa kalastustoimintaa Gabonin kalastusalueella ainoastaan, jos niillä on tämän sopimuksen nojalla ja tämän pöytäkirjan liitteessä kuvattuja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen myönnetty kalastuslisenssi.
   2 artikla
   Taloudellinen korvaus – Maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt
   1.   Sopimuksen 7 artiklassa tarkoitettu taloudellinen korvaus koostuu 1 artiklassa tarkoitetun kauden osalta 715 000 euron vuosittaisesta määrästä, joka vastaa 11 000 tonnin vuosittaista viitesaalismäärää, sekä 145 000 euron vuosittaisesta erityismäärästä, joka osoitetaan Gabonin alakohtaisen kalastuspolitiikan yhteydessä toteutettavien aloitteiden tukemiseen ja täytäntöönpanoon. Tämä erityismäärä on erottamaton osa sopimuksen 7 artiklassa määriteltyä taloudellista korvausta.
   2.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan, jollei tämän pöytäkirjan 4, 5 ja 7 artiklassa toisin määrätä.
   3.   Yhteisö maksaa 1 kohdassa tarkoitettujen määrien summan eli 860 000 euroa tämän pöytäkirjan soveltamiskaudella.
   4.   Jos yhteisön alusten Gabonin vesillä pyytämien saaliiden kokonaismäärä ylittää 11 000 tonnia vuodessa, vuosittaisen 715 000 euron taloudellisen korvauksen määrää korotetaan 65 eurolla kutakin ylimääräistä pyydettyä tonnia kohden. Yhteisön maksama vuosittainen kokonaismäärä ei kuitenkaan voi olla yli kaksinkertainen 3 kohdassa ilmoitettuun määrään verrattuna (1 430 000 euroa). Jos yhteisön alusten pyytämät määrät ovat yli kaksi kertaa vuosittaisen korvauksen kokonaismäärää vastaavien määrien suuruisia, kyseisen rajan ylittävän määrän osalta maksettava korvaus maksetaan seuraavana vuonna.
   5.   Yhteisö maksaa 1 kohdassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen ensimmäisen vuoden osalta viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2006 ja seuraavien vuosien osalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2011.
   6.   Gabonin viranomaisilla on yksinomainen toimivalta päättää kyseisen korvauksen käyttötarkoituksesta, jollei 6 artiklassa toisin määrätä.
   7.   Taloudellinen korvaus maksetaan Gabonin valtionkassaan tilille ”merikalastus”, numero 47069 X.
   3 artikla
   Yhteistyö vastuullisen kalastuksen alalla – Tieteellinen kokous
   1.   Sopimuspuolet sitoutuvat edistämään vastuullista kalastusta Gabonin vesillä syrjimättä mitään näillä vesillä olevia laivastoja.
   2.   Tämän pöytäkirjan voimassaoloajan yhteisön ja Gabonin viranomaisten on pyrittävä seuraamaan kalavarojen tilan kehitystä Gabonin kalastusalueella.
   3.   Sopimuspuolet sitoutuvat edistämään vastuulliseen kalastukseen liittyvää yhteistyötä osa-alueen tasolla ja erityisesti COREP:n puitteissa.
   4.   Sopimuksen 4 artiklan mukaisesti sopimuspuolet neuvottelevat Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) antamien suositusten ja päätöslauselmien sekä parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetussa sekakomiteassa toteuttaakseen, tarvittaessa tieteellisen, mahdollisesti osa-alueen tason kokouksen jälkeen ja yhteisestä sopimuksesta, kalavarojen kestävää hoitoa edistäviä toimenpiteitä, jotka koskevat yhteisön kalastusalusten toimintaa.
   4 artikla
   Yhteisestä sopimuksesta toteutettava kalastusmahdollisuuksien tarkistaminen
   1.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettuja kalastusmahdollisuuksia voidaan yhteisestä sopimuksesta lisätä, jos tämä lisäys ei 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tieteellisen komitean päätelmien mukaan vahingoita Gabonin kalavarojen kestävää hoitoa. Tällöin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua 715 000 euron suuruista taloudellista korvausta korotetaan vastaavassa suhteessa ja kyseessä olevan ajanjakson mukaan suhteutettuna. Euroopan yhteisön viitesaalismäärän osalta maksaman taloudellisen korvauksen kokonaismäärä voi olla kuitenkin enintään 715 000 euroa kerrottuna kahdella. Jos yhteisön alusten vuosittain pyytämät määrät ovat yli kaksi kertaa 11 000 tonnia (eli 22 000), kyseisen rajan ylittävän määrän osalta maksettava korvaus maksetaan seuraavana vuonna.
   2.   Jos sopimuspuolet sitä vastoin sopivat 1 artiklassa tarkoitettujen kalastusmahdollisuuksien vähentämisestä, taloudellista korvausta alennetaan vastaavassa suhteessa ja kyseessä olevan ajanjakson mukaan suhteutettuna.
   3.   Kalastusmahdollisuuksien jakautumista eri alusluokkien kesken voidaan myös tarkistaa sopimuspuolten neuvottelujen jälkeen ja niiden yhteisestä sopimuksesta, noudattaen mahdollista 3 artiklassa tarkoitetun tieteellisen kokouksen suositusta sellaisten kantojen hoidon suhteen, joihin tällainen uudelleenjako voisi vaikuttaa. Sopimuspuolet sopivat taloudellisen korvauksen vastaavasta mukautuksesta, jos se on perusteltua kalastusmahdollisuuksien uudelleenjaon vuoksi.
   5 artikla
   Uudet kalastusmahdollisuudet
   1.   Jos yhteisön alukset haluaisivat harjoittaa muuta kuin 1 artiklan mukaista kalastustoimintaa, yhteisö neuvottelee Gabonin kanssa tällaiseen uuteen kalastustoimintaan mahdollisesti myönnettävästä luvasta. Sopimuspuolet sopivat tarvittaessa näihin uusiin kalastusmahdollisuuksiin sovellettavista ehdoista ja muuttavat tarvittaessa tätä pöytäkirjaa ja sen liitettä.
   2.   Sopimuspuolet kannustavat koekalastusta, erityisesti Gabonin vesillä esiintyvien syvänmeren lajien osalta. Tätä tarkoitusta varten ja toisen sopimuspuolen pyynnöstä sopimuspuolet neuvottelevat keskenään ja määrittelevät tapauskohtaisesti asiaankuuluvat lajit, ehdot ja muut muuttujat.
   Sopimuspuolet harjoittavat koekalastusta molempien sopimuspuolten tarvittaessa hallinnollisin järjestelyin hyväksymiä parametrejä noudattaen. Koekalastusta koskevat luvat voidaan myöntää enintään kuudeksi kuukaudeksi. Jos sopimuspuolet katsovat, että koekalastuskampanjoiden tulokset ovat positiivisia, Gabonin hallitus voi myöntää yhteisön aluksille uusien lajien kalastusmahdollisuuksia tämän pöytäkirjan jäljellä olevaksi voimassaolokaudeksi. Tällöin tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista korvausta korotetaan.
   6 artikla
   Taloudellisen korvauksen maksamisen keskeyttäminen ja tarkistaminen epätavallisten olosuhteiden vuoksi
   1.   Jos kalastustoimintaa ei voida harjoittaa Gabonin talousvyöhykkeellä muiden kuin luonnonilmiöistä johtuvien epätavallisten olosuhteiden vuoksi, Euroopan yhteisö voi keskeyttää 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen maksamisen. Keskeyttämispäätös tehdään sopimuspuolten välisten neuvottelujen jälkeen kahden kuukauden kuluessa toisen osapuolen pyynnön esittämisestä ja edellyttäen, että Euroopan yhteisö on keskeyttämishetkellä suorittanut kaikki erääntyneet maksut.
   2.   Taloudellista korvausta aletaan jälleen maksaa sopimuspuolten todettua yksimielisesti kuulemisten jälkeen, että kalastustoiminnan keskeytymiseen johtaneet olosuhteet ovat poistuneet ja että tilanne mahdollistaa kalastustoiminnan jatkamisen.
   3.   Yhteisön aluksille myönnettyjen lisenssien voimassaoloaikaa, joka keskeytyi samalla kun taloudellisen korvauksen maksaminen keskeytettiin, pidennetään kalastustoiminnan keskeytymistä vastaavalla ajalla.
   7 artikla
   Vastuullisen kalastuksen edistäminen Gabonin vesillä
   1.   Edellä 2 artiklassa vahvistetun taloudellisen korvauksen kokonaismäärästä 60 prosenttia (60 %) suunnataan Gabonin hallituksen määrittelemän alakohtaisen kalastuspolitiikan osana toteutettavien aloitteiden tukemiseen ja täytäntöönpanoon.
   Gabon hallinnoi tätä vastaavaa määrää sopimuspuolten yhdessä Gabonin kalastuspolitiikan ajankohtaisten prioriteettien mukaisesti alan kestävän ja vastuullisen hallinnoinnin varmistamiseksi määrittelemien tavoitteiden ja niihin liittyvien vuosittaisten ja monivuotisten ohjelmien perusteella, jäljempänä olevan 2 kohdan mukaisesti.
   2.   Gabonin ehdotuksesta ja edellä olevan kohdan määräysten täytäntöönpanemiseksi yhteisö ja Gabon hyväksyvät sopimuksen 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa, pöytäkirjan tultua voimaan ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen voimaantulosta, monivuotisen alakohtaisen ohjelman ja sen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka sisältävät erityisesti

               a)

               vuosittaiset ja monivuotiset suuntaviivat, joiden mukaisesti 1 kohdassa mainitun taloudellisen korvauksen prosenttiosuus ja vuosittain toteutettaviin aloitteisiin myönnettävät määritellyt summat käytetään;

               b)

               vuosittaiset ja monivuotiset tavoitteet, joilla pyritään edistämään tietyn ajan kuluessa kestävää ja vastuullista kalastusta, ottaen huomioon prioriteetit, jotka on esitetty Gabonin kansallisessa kalastuspolitiikassa tai muussa politiikassa, joka liittyy tai vaikuttaa vastuullisen ja kestävän kalastuksen edistämiseen;

               c)

               käytettävät kriteerit ja menettelyt, jotka mahdollistavat saavutettujen tulosten vuosittaisen arvioinnin.

         3.   Sopimuspuolten on hyväksyttävä sekakomiteassa kaikki muutokset, joita ehdotetaan monivuotiseen alakohtaiseen ohjelmaan tai vuosittain toteutettaviin aloitteisiin myönnettävien erityismäärien käyttöön.
   4.   Gabon osoittaa vuosittain 1 kohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaavan summan monivuotisen ohjelman täytäntöönpanoon. Määrärahan kohdentaminen on pöytäkirjan ensimmäisen voimassaolovuoden osalta ilmoitettava yhteisölle, kun monivuotinen alakohtainen ohjelma hyväksytään sekakomiteassa. Kunkin seuraavan vuoden osalta Gabonin on ilmoitettava määrärahan kohdentaminen yhteisölle viimeistään edeltävän vuoden 1 päivänä toukokuuta.
   5.   Mikäli se on monivuotisen alakohtaisen ohjelman täytäntöönpanon tulosten vuotuisen arvioinnin nojalla perusteltua, Euroopan yhteisö voi pyytää tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen tarkistamista, jotta ohjelman täytäntöönpanoon sidottujen varojen tosiasiallista määrää voitaisiin mukauttaa kyseisiin tuloksiin.
   8 artikla
   Riidat – Pöytäkirjan soveltamisen keskeyttäminen
   1.   Sopimuspuolten väliset riidat, jotka liittyvät tämän pöytäkirjan määräysten tulkintaan ja soveltamiseen, edellyttävät sopimuspuolten välisiä neuvotteluja sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetussa sekakomiteassa, joka kutsutaan tarvittaessa koolle ylimääräiseen istuntoon.
   2.   Pöytäkirjan soveltaminen voidaan toisen sopimuspuolen aloitteesta keskeyttää, jos sopimuspuolten välinen riita katsotaan vakavaksi ja jos siitä ei ole päästy sovintoon sekakomiteassa 1 kohdan mukaisesti käydyissä neuvotteluissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan määräysten soveltamista.
   3.   Pöytäkirjan soveltamisen keskeyttäminen edellyttää, että asianomainen sopimuspuoli ilmoittaa aikeestaan kirjallisesti viimeistään kolme kuukautta ennen päivää, jona keskeytys tulisi voimaan.
   4.   Jos pöytäkirjan soveltaminen keskeytetään, sopimuspuolet jatkavat neuvottelemista löytääkseen riitaan sovintoratkaisun. Sovintoratkaisun saavuttamisen jälkeen pöytäkirjan soveltamista jatketaan ja taloudellisen korvauksen määrää alennetaan suhteessa aikaan, jona pöytäkirjan soveltaminen on ollut keskeytettynä.
   9 artikla
   Pöytäkirjan soveltamisen keskeyttäminen maksun laiminlyönnin vuoksi
   Jos yhteisö jättää suorittamatta 2 artiklassa määrätyt maksut, tämän pöytäkirjan soveltaminen voidaan, jollei 3 artiklan määräyksistä muuta johdu, keskeyttää seuraavin edellytyksin:

               a)

               Gabonin toimivaltaiset viranomaiset toimittavat Euroopan komissiolle tiedonannon, jossa ilmoitetaan maksun laiminlyönnistä. Komissio tekee tarvittavat tarkastukset ja suorittaa tarvittaessa maksun 60 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.

               b)

               Ellei maksua suoriteta tai maksun laiminlyönnille anneta riittäviä perusteluja tämän pöytäkirjan 2 artiklan 5 kohdassa vahvistetussa määräajassa, Gabonin toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus keskeyttää pöytäkirjan soveltaminen. Niiden on annettava tästä viipymättä tieto Euroopan komissiolle.

               c)

               Pöytäkirjaa aletaan jälleen soveltaa, kun maksu on suoritettu.

         10 artikla
   Sovellettava kansallinen lainsäädäntö
   Gabonin vesillä toimivien yhteisön kalastusalusten toimintaan sovelletaan Gabonin lainsäädäntöä, jollei sopimuksessa, tässä pöytäkirjassa tai sen liitteessä ja lisäyksissä toisin määrätä.
   11 artikla
   Pöytäkirjan tarkistaminen
   Sopimuspuolet voivat tämän pöytäkirjan ja sen liitteen ja lisäysten neljäntenä soveltamisvuonna tarkistaa pöytäkirjan, liitteen ja lisäysten määräyksiä ja tarvittaessa tehdä niihin muutoksia. Muutokset voivat koskea viitesaalismäärää ja laivanvarustajien maksamia kiinteämääräisiä ennakkoja.
   12 artikla
   Kumoaminen
   Kumotaan Euroopan talousyhteisön ja Gabonin tasavallan välisen Gabonin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen liite ja korvataan se tämän pöytäkirjan liitteellä.
   13 artikla
   Voimaantulo
   1.   Tämä pöytäkirja ja sen liite tulevat voimaan päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen voimaantulon edellyttämien menettelyjen päätökseen saattamisesta.
   2.   Niitä sovelletaan 3 päivästä joulukuuta 2005.


Avis juridique important

|

32001D0790

2001/790/EY: Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä lokakuuta 2001, Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan välisessä Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 väliseksi ajaksi

Virallinen lehti nro L 296 , 14/11/2001 s. 0007 - 0008

Neuvoston päätös,tehty 29 päivänä lokakuuta 2001,Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan välisessä Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 väliseksi ajaksi(2001/790/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 300 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan hallituksen välisen Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen(1) mukaisesti molemmat osapuolet ovat neuvotelleet tähän sopimukseen tehtävistä muutoksista tai lisäyksistä sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan soveltamisajan päättyessä.(2) Neuvottelujen tuloksena parafoitiin 12 päivänä maaliskuuta 2001 uusi pöytäkirja.(3) Tämän pöytäkirjan myötä yhteisön kalastajilla on kalastusmahdollisuudet Madagaskarin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 välisenä aikana.(4) Yhteisön alusten kalastustoiminnan jatkumisen varmistamiseksi on välttämätöntä, että uutta pöytäkirjaa sovelletaan mahdollisimman pian. Tämän vuoksi molemmat osapuolet ovat parafoineet kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen, jossa määrätään parafoidun pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta 21 päivästä toukokuuta 2001 alkaen.(5) Olisi hyväksyttävä kirjeenvaihtona tehty sopimus, jollei perustamissopimuksen 37 artiklan mukaisesta lopullisesta päätöksestä muuta johdu.(6) On aiheellista määrittää jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksien jakautuminen kalastussopimuksen yhteydessä käytettävän kalastusmahdollisuuksien perinteisen jaon perusteella,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan välisessä Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta kirjeenvaihtona tehty sopimus.Kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen ja pöytäkirjan tekstit ovat tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaJaetaan pöytäkirjassa vahvistetut kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>Jos jonkin jäsenvaltion lisenssihakemukset eivät täytä pöytäkirjassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia kokonaan, komissio voi ottaa huomioon jonkin toisen jäsenvaltion lisenssihakemukset.3 artiklaTämän pöytäkirjan nojalla kalastavien jäsenvaltioiden on ilmoitettava kaikkien Madagaskarin kalastusvyöhykkeellä pyytämiensä kalakantojen saaliiden määrät komissiolle yhteisön kalastusalusten kolmansien maiden vesillä ja avomerellä pyytämän saaliin valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 14 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 500/2001(2) säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.4 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisöä sitovasti.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä lokakuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Aelvoet(1) EYVL L 73, 18.3.1986, s. 26.(2) EYVL L 73, 15.3.2001, s. 8.


title: 2013/482/EU: Neuvoston päätös, annettu 30 päivänä syyskuuta 2013 , Euroopan unionin ja Moldovan tasavallan välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen 11 artiklassa perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen

text:
               5.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 263/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 30 päivänä syyskuuta 2013,
   Euroopan unionin ja Moldovan tasavallan välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen 11 artiklassa perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen
   (2013/482/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin ja Moldovan tasavallan välinen sopimus maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojasta (1), jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2013.

               (2)

               Sopimuksen 11 artiklalla perustetaan sekakomitea, jonka tehtävänä on muun muassa varmistaa, että sopimus toimii moitteettomasti.

               (3)

               Sopimuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaan sekakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.

               (4)

               Unionin sekakomiteassa omaksuttavan kannan sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen olisi sen vuoksi perustuttava tähän päätökseen liitettyyn päätösluonnokseen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Unionin ja Moldovan tasavallan välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen 11 artiklassa perustetussa sekakomiteassa esitettävä Euroopan unionin kanta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean päätösluonnokseen.
   Unionin edustajat sekakomiteassa voivat sopia päätösluonnokseen tehtävistä vähäisistä teknisistä korjauksista ilman uutta neuvoston päätöstä.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä syyskuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  EUVL L 10, 15.1.2013. s. 3.

      LUONNOS
      SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS,
      annettu …,
      sekakomitean työjärjestyksestä
      SEKAKOMITEA, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin ja Moldovan tasavallan välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen ja erityisesti sen 11 artiklan,
      sekä katsoo, että kyseinen sopimus tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2013,
      ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      Valtuuskuntien johtajat
      1.   Euroopan unionin ja Moldovan tasavalta, jäljempänä ’sopimuspuolet’, nimeävät kumpikin valtuuskuntansa johtajan, joka toimii yhteyshenkilönä kaikissa komiteaa koskevissa asioissa.
      2.   Kumpikin valtuuskunnan johtaja voi delegoida kaikki valtuuskunnan johtajan tehtävät tai osan niistä nimetylle varajohtajalle, jolloin kaikki jäljempänä olevat viittaukset valtuuskunnan johtajaan koskevat samalla tavoin myös nimettyä varajohtajaa.
      2 artikla
      Puheenjohtaja
      1.   Sopimuspuolten valtuuskuntien johtajat toimivat komitean puheenjohtajana vuorotellen yhden kalenterivuoden ajan.
      2.   Puheenjohtaja vastaa komitean sihteeristön tehtävistä.
      3 artikla
      Kokoukset
      1.   Puheenjohtaja vahvistaa kokouksen päivämäärän ja paikan tai, jos on kyse sähköisesti järjestettävästä kokouksesta, tekniset järjestelyt yhteisymmärryksessä toisen valtuuskunnan puheenjohtajan kanssa. Puheenjohtaja ja toinen valtuuskunnan johtaja ottavat kokouksen ajasta ja paikasta sopiessaan huomioon vaatimuksen, jonka mukaan kokous on pidettävä 90 päivän kuluessa.
      2.   Molempien sopimuspuolten suostumuksella sekakomitean kokouksiin voi osallistua asiantuntijoita, jotka voivat antaa pyydettyjä erityistietoja.
      3.   Ellei yhdessä toisin päätetä, komitean kokoukset eivät ole julkisia.
      4 artikla
      Kirjeenvaihto
      1.   Kaikki komitealle osoitettu tai tarkoitettu kirjeenvaihto lähetetään komitean puheenjohtajalle. Puheenjohtaja toimittaa jäljennöksen kaikesta komiteaan liittyvästä kirjeenvaihdosta toisen valtuuskunnan johtajalle ja Moldovan edustuston päällikölle Brysselissä sekä Euroopan unionin edustuston päällikölle Chisinaussa.
      2.   Puheenjohtajan ja toisen valtuuskunnan johtajan välistä kirjeenvaihtoa voidaan käydä missä tahansa kirjoitetussa muodossa, myös sähköpostitse.
      5 artikla
      Kokousten esityslistat
      1.   Puheenjohtaja laatii esityslistaluonnoksen ennen kokousta. Esityslistaluonnos on lähetettävä toiselle valtuuskunnan johtajalle viimeistään 20 työpäivää ennen kokouksen alkua. Puheenjohtajan lähettämä esityslistaluonnos sisältää puheenjohtajan valitsemat sopimuksen 11 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvat asiat.
      2.   Valtuuskuntien johtajat voivat viimeistään 10 työpäivää ennen kokouksen alkua pyytää ottamaan esityslistalle 11 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvia lisäkohtia, jotka puheenjohtajan on lisättävä esityslistaluonnokseen.
      3.   Puheenjohtajan on lähetettävä lopullinen esityslistaluonnos toiselle valtuuskunnan johtajalle viimeistään viisi työpäivää ennen kokouksen alkua.
      4.   Puheenjohtaja ja toinen valtuuskunnan johtaja hyväksyvät yhdessä esityslistan kunkin kokouksen alussa. Esityslistaan voidaan lisätä kohta, jota ei ole esityslistaluonnoksessa, jos puheenjohtaja ja toinen valtuuskunnan johtaja niin sopivat.
      6 artikla
      Päätösten hyväksyminen
      1.   Sopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut komitean päätökset osoitetaan sopimuspuolille, ja niissä on oltava puheenjohtajan ja toisen valtuuskunnan johtajan allekirjoitukset.
      2.   Kumpikin sopimuspuoli voi päättää julkaista minkä tahansa komitean hyväksymän päätöksen.
      7 artikla
      Kirjallinen menettely
      1.   Komitean päätös voidaan hyväksyä kirjallisella menettelyllä, jos puheenjohtaja ja toinen valtuuskunnan johtaja niin sopivat.
      2.   Kirjallisen menettelyn noudattamista ehdottava valtuuskunnan johtaja toimittaa päätösluonnoksen toiselle valtuuskunnan johtajalle. Toinen valtuuskunnan johtaja ilmoittaa vastauksessaan, hyväksyykö hän luonnoksen, ehdottaako hän luonnokseen muutoksia vai pyytääkö hän lisäharkinta-aikaa. Jos luonnos hyväksytään, se viimeistellään 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
      8 artikla
      Pöytäkirja
      1.   Puheenjohtaja laatii kunkin kokouksen pöytäkirjaluonnoksen ja toimittaa sen toiselle valtuuskunnan johtajalle 20 työpäivän kuluessa kokouksesta. Luonnoksessa mainitaan laaditut suositukset, ja siinä voidaan myös mainita muut hyväksytyt päätelmät. Toinen valtuuskunnan johtaja yhtyy luonnokseen tai esittää siihen muutoksia. Kun pöytäkirjaluonnoksesta on päästy yhteisymmärrykseen, puheenjohtaja ja toinen valtuuskunnan johtaja allekirjoittavat kaksi alkuperäiskappaletta. Puheenjohtaja säilyttää yhden alkuperäiskappaleen ja toinen valtuuskunnan johtaja toisen kappaleen.
      2.   Jos pöytäkirjasta ei päästä yhteisymmärrykseen ennen kuin seuraava kokous kutsutaan koolle, pöytäkirjaan kirjataan puheenjohtajan laatima luonnos, johon liitetään toisen valtuuskunnan johtajan ehdottamat muutokset.
      9 artikla
      Menot
      Kumpikin sopimuspuoli vastaa sekakomitean kokouksiin osallistumisesta aiheutuvista omista kustannuksistaan.
      10 artikla
      Luottamuksellisuus
      Asioiden käsittely komiteassa on luottamuksellista.


Avis juridique important

|

31998D0232

98/232/YUTP: Neuvoston päätös, tehty 16 päivänä maaliskuuta 1998 kaksikäyttötuotteiden viennin valvontaa koskevasta yhteisestä toiminnasta, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan perusteella, tehdyn päätöksen 94/942/YUTP muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 092 , 25/03/1998 s. 0001 - 0003

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 16 päivänä maaliskuuta 1998 kaksikäyttötuotteiden viennin valvontaa koskevasta yhteisestä toiminnasta, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan perusteella, tehdyn päätöksen 94/942/YUTP muuttamisesta (98/232/YUTP)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen J.3 artiklan,ottaa huomioon Lissabonissa 26 ja 27 päivänä kesäkuuta 1992 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston antamat yleiset suuntaviivat,ottaa huomioon päätöksen 94/942/YUTP (1),sekä katsoo, ettäpäätöksen 94/942/YUTP liite I olisi ajantasaistettava, jotta Wassenaarin järjestelyssä ja ydinalan viejämaiden ryhmässä (NSG) tapahtunut kehitys tulee otetuksi huomioon,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaMuutetaan päätöksen 94/942/YUTP liitteessä I oleva, kyseisen päätöksen 2 artiklassa ja kaksikäyttötuotteiden vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän käyttöön ottamisesta 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3381/94 (2) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luettelo kaksikäyttötuotteista tämän päätöksen liitteen mukaiseksi.2 artiklaTämä päätös julkaistaan virallisessa lehdessä.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan.Sitä sovelletaan kolmannestakymmenennestä päivästä sen jälkeen, kun se on julkaistu.Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1998.Neuvoston puolestaJ. CUNNINGHAMPuheenjohtaja(1) EYVL L 367, 31.12.1994, s. 8, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 98/106/YUTP (EYVL L 32, 6.2.1998, s. 1).(2) EYVL L 367, 31.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 837/95 (EYVL L 90, 21.4.1995, s. 1).LIITE Päätöksen 94/942/YUTP liitteessä I olevaa kaksikäyttötuotteiden luetteloa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 98/106/CFSP, muutetaan seuraavasti:1) Kohdassa "Tämän liitteen termien määritelmät":- lisätään seuraava määritelmä määritelmien "Hetkellinen kaistanleveys" ja "Huipputeho" väliin:"`Hiilikuitujen preformit` (1) tarkoittaa pinnoittamattomien tai pinnoitettujen kuitujen rakennetta, joka on perustana ennenkuin `matriisi` otetaan käyttöön `komposiittia` muodostettaessa."- Korvataan "henkilökohtaisen älykortin" määritelmä seuraavasti:"`Henkilökohtainen älykortti` (5) tarkoittaa mikropiirin sisältävää älykorttia, joka on ohjelmoitu erityistä käyttöä varten ja jota käyttäjä ei voi ohjelmoida uudelleen mitään muuta käyttöä varten."2) Kohdassa "Ryhmä 0 - Ydinmateriaalit, laitteistot ja laitteet"0C004Korvataan tämä kohta seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"3) Kohdassa "2 ryhmä - Materiaalin käsittely"2B002Poistetaan tämä kohta.4) Kohdassa "4 ryhmä - Tietokoneet"4A003.bKorvataan ilmaisu "ylittää 710 miljoonaa" ilmaisulla "ylittää 2 000 miljoonaa".5) Kohdassa "9 ryhmä - Työntövoimalaitteet, avaruusalukset ja niihin liittyvät laitteet"9A003Ei koske suomenkielistä toisintoa.9D001Korvataan ilmaisu "`Ohjelmistot`, joita tarvitaan . . ." ilmaisulla "`Ohjelmistot`, jotka on erityisesti suunniteltu tai muutettu . . .".9D002Korvataan ilmaisu "`Ohjelmistot`, joita tarvitaan . . ." ilmaisulla "`Ohjelmistot`, jotka on erityisesti suunniteltu tai muutettu . . .".9D003Korvataan ilmaisu "`Ohjelmistot`, joita tarvitaan . . ." ilmaisulla "`Ohjelmistot`, jotka on erityisesti suunniteltu tai muutettu . . .".