title: Neuvoston Päätös (EU) 2019/1694 annettu 4 päivänä lokakuuta 2019, alueiden komitean yhden varajäsenen, jota Unkari on ehdottanut, nimeämisestä

text:
                  10.10.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 259/58

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2019/1694
         annettu 4 päivänä lokakuuta 2019,
         alueiden komitean yhden varajäsenen, jota Unkari on ehdottanut, nimeämisestä
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,
         ottaa huomioon Unkarin hallituksen ehdotuksen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 26 päivänä tammikuuta 2015, 5 päivänä helmikuuta 2015 ja 23 päivänä kesäkuuta 2015 päätökset (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) ja (EU) 2015/994 (3) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi.

                     (2)

                     Yksi alueiden komitean varajäsenen paikka on vapautunut Béla KOCSYn toimikauden päätyttyä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

            1 artikla
            Nimetään seuraava henkilö alueiden komitean varajäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2020:

                        —

                        Henrietta MAKAY-BERÓ, deputy mayor of the city of Tata.

            2 artikla
            Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

            Tehty Luxemburgissa 4 päivänä lokakuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               K. MIKKONEN

            (1)  Neuvoston päätös (EU) 2015/116, annettu 26 päivänä tammikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2015 ja 25 päivän tammikuuta 2020 väliseksi kaudeksi (EUVL L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Neuvoston päätös (EU) 2015/190, annettu 5 päivänä helmikuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Neuvoston päätös (EU) 2015/994, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2015, alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivänä tammikuuta 2015 alkavaksi ja 25 päivänä tammikuuta 2020 päättyväksi kaudeksi (EUVL L 159, 25.6.2015, s. 70).


               24.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/238

         P8_TA(2015)0451
   Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EIOPA) puheenjohtajan toimikauden jatkaminen
   Euroopan parlamentin päätös 16. joulukuuta 2015 Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EIOPA) puheenjohtajan toimikauden jatkamisesta (C8-0314/2015 – 2015/0904(NLE))
   (Hyväksyntä)
   (2017/C 399/50)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon EIOPAn hallintoneuvoston 30. syyskuuta 2015 päivätyn ehdotuksen EIOPAn puheenjohtajan toimikauden jatkamisesta toisella viiden vuoden kaudella (C8-0314/2015),

               —

               ottaa huomioon Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/79/EY kumoamisesta 24. marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (1) 48 artiklan 4 kohdan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen,

               —

               ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A8-0348/2015),

               A.

               ottaa huomioon, että EIOPAn hallintoneuvosto nimitti EIOPAn ensimmäisen puheenjohtajan vuonna 2011 avoimen valintamenettelyn jälkeen viiden vuoden toimikaudeksi asetuksen (EU) N:o 1094/2010 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               B.

               ottaa huomioon, että asetuksen (EU) N:o 1094/2010 48 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EIOPAn hallintoneuvosto voi kyseisessä kohdassa tarkoitetun arvioinnin huomioon ottaen jatkaa puheenjohtajan toimikautta kerran, jos siihen saadaan Euroopan parlamentin vahvistus;

               C.

               ottaa huomioon, että EIOPAn hallintoneuvosto ehdotti 30. syyskuuta 2015 EIOPAn nykyisen puheenjohtajan Gabriel Bernardinon toimikauden jatkamista toisella viiden vuoden kaudella ja ilmoitti siitä asianmukaisesti Euroopan parlamentille;

               D.

               ottaa huomioon, että talous- ja raha-asioiden valiokunta järjesti 17. marraskuuta 2015 EIOPAn nykyisen puheenjohtajan Gabriel Bernardinon kuulemistilaisuuden, jossa tämä esitti avauspuheenvuoron ja vastasi sitten valiokunnan jäsenten kysymyksiin;

               1.

               hyväksyy ehdotuksen EIOPAn nykyisen puheenjohtajan Gabriel Bernardinon toimikauden jatkamisesta toisella viiden vuoden kaudella;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen neuvostolle, komissiolle, EIOPAlle ja jäsenvaltioiden hallituksille.

      (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 48.


title: Neuvoston päätös (EU) 2017/2464, annettu 18 päivänä joulukuuta 2017, Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

text:
               29.12.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 348/43

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/2464,
   annettu 18 päivänä joulukuuta 2017,
   Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on asettanut yhdeksi tavoitteekseen lapsen oikeuksien suojelun edistämisen. Toimenpiteet lasten suojelemiseksi luvattomilta poisviemisiltä tai palauttamatta jättämisiltä muodostavat olennaisen osan tätä toimintapolitiikkaa.

               (2)

               Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (2), jäljempänä ’Bryssel II a -asetus’, jolla pyritään suojelemaan lapsia luvattoman poisviemisen tai palauttamatta jättämisen haitallisilta vaikutuksilta ja vahvistamaan menettelyt, jotta turvataan lasten pikainen palauttaminen siihen valtioon, jossa heidän tavanomainen asuinpaikkansa on, sekä varmistamaan tapaamisoikeus ja oikeus lapsen huoltoon.

               (3)

               Bryssel II a -asetus täydentää ja vahvistaa 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyä yksityisoikeuden alaa koskevaa Haagin yleissopimusta kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’, jolla luodaan sekä sopimusvaltioiden että keskusviranomaisten välinen kansainvälinen velvoite- ja yhteistyöjärjestelmä ja jolla pyritään turvaamaan luvattomasti muihin valtioihin vietyjen tai muista valtioista palauttamatta jätettyjen lasten pikainen palauttaminen.

               (4)

               Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen osapuolia.

               (5)

               Unioni kannustaa kolmansia valtioita liittymään vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen ja tukee vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa osallistumalla yhdessä jäsenvaltioiden kanssa muun muassa kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin säännöllisesti järjestämiin erityiskomissioihin.

               (6)

               Unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden yhteisellä sääntelykehyksellä voitaisiin parhaiten ratkaista arkaluonteiset kansainväliset lapsikaappaukset.

               (7)

               Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksessa määrätään, että sitä sovelletaan vain liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

               (8)

               Vuoden 1980 Haagin yleissopimus ei salli alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen, kuten unionin, liittyä siihen. Tämän vuoksi unioni ei voi liittyä kyseiseen yleissopimukseen eikä se voi tallettaa selitystä valtion liittymisen hyväksymisestä.

               (9)

               Euroopan unionin tuomioistuimen lausunnon 1/13 (3) mukaisesti vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen mukaiset selitykset liittymisen hyväksymisestä kuuluvat unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan.

               (10)

               Panama talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 2 päivänä helmikuuta 1994. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Panaman osalta voimaan 1 päivänä toukokuuta 1994.

               (11)

               Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Panaman liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Panama on hyväksynyt Bulgarian, Kyproksen, Viron, Latvian, Liettuan, Maltan ja Slovenian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Panaman tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Panaman liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (12)

               Uruguay talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 18 päivänä marraskuuta 1999. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Uruguayn osalta voimaan 1 päivänä helmikuuta 2000.

               (13)

               Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Uruguayn liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uruguay on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian ja Liettuan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uruguayn tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Uruguayn liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (14)

               Kolumbia talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 13 päivänä joulukuuta 1995. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli Kolumbian osalta voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1996.

               (15)

               Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Kolumbian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Kolumbia on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian, Liettuan ja Maltan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Kolumbian tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Kolumbian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (16)

               El Salvador talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 5 päivänä helmikuuta 2001. Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli El Salvadorin osalta voimaan 1 päivänä toukokuuta 2001.

               (17)

               Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. El Salvador on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian ja Liettuan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. El Salvadorin tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (18)

               Itävallalle ja Romanialle olisi näin ollen unionin edun mukaisesti annettava lupa tallettaa selityksensä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä tämän päätöksen mukaisesti. Muiden unionin jäsenvaltioiden, jotka ovat jo hyväksyneet Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen, ei tule enää tallettaa uusia selityksiä liittymisen hyväksymisestä, sillä jo talletetut selitykset ovat edelleen voimassa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla.

               (19)

               Bryssel II a -asetus sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (20)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   1.   Itävallalle ja Romanialle annetaan lupa hyväksyä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen unionin edun mukaisesti.
   2.   Itävallan ja Romanian on talletettava viimeistään 19 päivänä joulukuuta 2018 Euroopan unionin edun mukaisesti seuraavasti muotoiltu selitys siitä, että ne hyväksyvät Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen:

      ”[JÄSENVALTION koko nimi] ilmoittaa hyväksyvänsä neuvoston päätöksen (EU) 2017/2464 mukaisesti, että Panama, Uruguay, Kolumbia ja El Salvador liittyvät 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.”

   3.   Itävallan ja Romanian on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle siitä, että ne ovat tallettaneet Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymistä koskevat selityksensä, ja toimitettava komissiolle kyseisten selitysten tekstit kahden kuukauden kuluessa niiden tallettamisesta.
   2 artikla
   Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat jo tallettaneet selityksensä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä ennen tämän päätöksen hyväksymistä, ei tule tallettaa uusia selityksiä.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
   4 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Itävallalle ja Romanialle.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K. SIMSON

      (1)  Lausunto annettu 30 päivänä marraskuuta 2017 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu 27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta (EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1).

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2018/90, annettu 22 päivänä tammikuuta 2018, Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               LI 16/14

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2018/90,
   annettu 22 päivänä tammikuuta 2018,
   Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   ottaa huomioon Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 13 päivänä marraskuuta 2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/2074 (1),
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2017 päätöksen (YUTP) 2017/2074.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä marraskuuta 2017 päätelmät Venezuelasta ja vahvisti jälleen, että rakentava vuoropuhelu ja neuvottelut ovat ainoa kestävä keino käsitellä nykyistä kriisiä ja vastata Venezuelan kansan pakottaviin tarpeisiin.

               (3)

               Neuvosto korosti maan tilannetta koskevia huolenaiheitaan ja otti käyttöön rajoittavia toimenpiteitä sekä totesi, että kyseisiä toimenpiteitä sovelletaan asteittain ja joustavasti, ja niitä voitaisiin laajentaa koskemaan tahoja, jotka jättävät noudattamatta demokratian tai oikeusvaltion periaatteita ja loukkaavat ihmisoikeuksia.

               (4)

               Kun otetaan huomioon Venezuelan tilanteen jatkuva heikentyminen, seitsemän henkilöä olisi sisällytettävä päätöksen (YUTP) 2017/2074 liitteessä I olevaan luetteloon luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä.

               (5)

               Päätöksen (YUTP) 2017/2074 liite I olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätöksen (YUTP) 2017/2074 liite I tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 2018.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         F. MOGHERINI

      (1)  EUVL L 295, 14.11.2017, s. 60.

      LIITE
      Lisätään seuraavat henkilöt päätöksen (YUTP) 2017/2074 liitteessä I olevaan luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä:

                     Nimi

                     Tunnistustiedot

                     Perusteet

                     Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                     ”1.

                     Néstor Luis Reverol Torres

                     Syntymäaika: 28.10.1964

                     Sisä-, oikeus- ja rauhaa koskevista asioista vastaava ministeri; bolivariaanisen kansalliskaartin entinen komentaja. Vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista ja demokraattisen opposition tukahduttamisesta Venezuelassa, mukaan lukien poliittisten mielenosoitusten kieltäminen ja tukahduttaminen

                     22.1.2018

                     2.

                     Gustavo Enrique González López

                     Syntymäaika: 2.11.1960

                     Bolivariaanisen kansallisen tiedustelupalvelun (SEBIN) päällikkö. Vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista (mukaan lukien mielivaltaiset pidätykset, epäinhimillinen ja halventava kohtelu, kidutus) ja kansalaisyhteiskunnan ja demokraattisen opposition tukahduttamisesta Venezuelassa.

                     22.1.2018

                     3.

                     Tibisay Lucena Ramírez

                     Syntymäaika: 26.4.1959

                     Kansallisen vaalineuvoston (Consejo Nacional Electoral – CNE) puheenjohtaja. Hänen tekonsa ja politiikkansa ovat heikentäneet demokratiaa ja oikeusvaltiota Venezuelassa, mukaan lukien perustuslakia säätävän kokouksen perustamisen edistäminen, koska hän ei ole taannut, että CNE säilyy puolueettomana ja riippumattomana instituutiona Venezuelan perustuslain mukaisesti

                     22.1.2018

                     4.

                     Antonio José Benavides Torres

                     Syntymäaika: 13.6.1961

                     Pääkaupungin piirihallinnon (Distrito Capital) päällikkö. Bolivariaanisen kansalliskaartin komentaja 21. kesäkuuta 2017 asti. Osallistunut kansalaisyhteiskunnan ja demokraattisen opposition tukahduttamiseen Venezuelassa ja vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joihin bolivariaaninen kansalliskaarti on syyllistynyt hänen komennossaan. Hänen tekonsa ja politiikkansa bolivariaanisen kansalliskaartin komentajana, mukaan lukien bolivariaanisen kansalliskaartin siirtyminen johtoasemaan siviilien mielenosoitusten valvonnassa ja julkinen kannatus sotilastuomioistuinten tuomiovallan ulottamiselle siviileihin, ovat heikentäneet oikeusvaltiota Venezuelassa.

                     22.1.2018

                     5.

                     Maikel José Moreno Pérez

                     Syntymäaika: 12.12.1965

                     Venezuelan korkeimman oikeuden (Tribunal Supremo de Justicia) presidentti ja entinen varapresidentti. Toimiessaan näissä rooleissa hän on tukenut ja edistänyt hallituksen tekoja ja politiikkoja, jotka ovat heikentäneet demokratiaa ja oikeusvaltiota Venezuelassa, ja on vastuussa teoista ja lausumista, jotka ovat horjuttaneet kansalliskokouksen arvovaltaa.

                     22.1.2018

                     6.

                     Tarek William Saab Halabi

                     Syntymäaika: 10.9.1963

                     Perustuslakia säätävän kokouksen nimittämä Venezuelan yleinen syyttäjä. Tässä ja aikaisemmissa rooleissaan oikeusasiamiehenä ja tasavallan moraalineuvoston (Consejo Moral Republicano) puheenjohtajana hän on heikentänyt demokratiaa ja oikeusvaltiota Venezuelassa tukemalla julkisesti hallituksen vastustajien vastaisia tekoja sekä kaventamalla kansalliskokouksen toimivaltaa.

                     22.1.2018

                     7.

                     Diosdado Cabello Rondón

                     Syntymäaika: 15.4.1963

                     Perustuslakia säätävän kokouksen jäsen ja Venezuelan yhtenäisen sosialistipuolueen (PSUV) ensimmäinen varapuheenjohtaja. Osallistunut demokratian ja oikeusvaltion heikentämiseen Venezuelassa, mukaan lukien käyttämällä mediaa julkiseen hyökkäykseen ja uhkailuun kohteenaan poliittinen oppositio, muu media ja kansalaisyhteiskunta.

                     22.1.2018”


title: Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2018/546, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2018, omia varoja koskeviin päätöksiin liittyvästä toimivallan delegoinnista (EKP/2018/10)

text:
               6.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 90/105

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS (EU) 2018/546,
   annettu 15 päivänä maaliskuuta 2018,
   omia varoja koskeviin päätöksiin liittyvästä toimivallan delegoinnista (EKP/2018/10)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 26 artiklan 3 kohdan ja 28, 29, 77 ja 78 artiklan,
   ottaa huomioon luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15 päivänä lokakuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan,
   ottaa huomioon valvontatehtäviä koskevien säädösten päätöksentekovaltuuksien siirtämistä koskevista yleisistä säännöistä 16 päivänä marraskuuta 2016 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen (EU) 2017/933 (EKP/2016/40) (3) ja erityisesti sen 4 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla Euroopan keskuspankki (EKP) merkittävien valvottavien yhteisöjen toimivaltaisena viranomaisena on vastuussa sen arvioimisesta, täyttävätkö ydinpääomainstrumenttien liikkeeseenlaskut asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädetyt kriteerit. Merkittävät valvottavat yhteisöt voivat luokitella pääomainstrumentit ydinpääomainstrumentteihin vain, jos EKP antaa siihen etukäteisen luvan.

               (2)

               Kuten asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa edellytetään, Euroopan pankkiviranomainen (EPV) laatii julkisen luettelon kaikenlajisista instrumenteista, jotka kussakin jäsenvaltiossa katsotaan ydinpääomainstrumenteiksi. Instrumenttilajin sisällyttäminen EPV:n luetteloon merkitsee, että se täyttää asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklassa ja soveltuvin osin 29 artiklassa säädetyt kelpoisuusvaatimukset. Ottaen huomioon, että toimivaltaiset viranomaiset ja 28.6.2013 jälkeen EPV tutkivat instrumenttityypit ja että EPV:n luettelo on luonteeltaan julkinen ja säännöllisesti päivitettävä, on asianmukaista käyttää tätä luetteloa määritettäessä asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaan perustuvia päätöksiä koskevan toimivallan siirron laajuus.

               (3)

               Asetuksen (EU) N:o 575/2013 johdanto-osan 75 perustelukappaleen mukaan kyseinen asetus ei vaikuta toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuuteen soveltaa ennakkohyväksyntämenettelyjä, jotka koskevat ensisijaisen lisäpääoman ja toissijaisen pääoman instrumenteista tehtyjä sopimuksia. Vastaavasti eräiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään tällaisista menettelyistä pääomainstrumenttien luokittelemiseksi ensisijaisen lisäpääoman ja toissijaisen pääoman instrumenteiksi. EKP on toimivaltainen viranomainen, joka voi myöntää tällaisen hyväksynnän merkittäville valvottaville yhteisöille asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla.

               (4)

               EKP on myös asetuksen (EU) N:o 1024/2013 nojalla vastuussa niiden etukäteisten lupien myöntämisestä, joilla merkittäville valvottaville yhteisöille sallitaan niiden liikkeeseen laskemien ydinpääomainstrumenttien vähentäminen, lunastaminen tai takaisinosto kansallisessa lainsäädännössä hyväksytyllä tavalla sekä ensisijaiseen lisäpääomaan tai toissijaiseen pääomaan kuuluvien instrumenttien osto, lunastus, takaisinmaksu tai takaisinosto ennen niiden maturiteettia.

               (5)

               Kun EKP arvioi merkittävien valvottavien yhteisöjen esittämiä, omien varojen vähentämistä koskevaan etukäteiseen lupaan liittyviä pyyntöjä, se soveltaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklaa ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 (4) IV luvun 2 jaksoa.

               (6)

               EKP joutuu toimivaltaisena viranomaisena vuosittain hyväksymään huomattavan määrän omia varoja koskevia päätöksiä. Päätöksentekomenettelyn helpottamiseksi tarvitaan tällaisten päätösten hyväksymistä koskeva delegointipäätös. Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut, että toimivaltuuksien delegoiminen voi olla välttämätöntä, jotta viranomainen, jonka on tehtävä huomattava määrä päätöksiä, pystyy täyttämään tehtävänsä. Vastaavasti Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut, että kaikissa institutionaalisissa järjestelmissä on olemassa periaate, jonka mukaan on tarpeen varmistaa päätöksentekoelimen toimintakyky (5).

               (7)

               Päätöksentekovallan siirtämisen pitäisi olla vähäistä ja oikeasuhteista, ja toimivallan siirron laajuus pitäisi määritellä selvästi.

               (8)

               Päätöksessä (EU) 2017/933 (EKP/2016/40) täsmennetään delegoitujen valvontapäätösten hyväksymisessä noudatettava menettely sekä henkilöt, joille päätöksentekovaltuuksia voidaan siirtää. Kyseinen päätös ei vaikuta EKP:n valvontatehtävien hoitoon eikä valvontaelimen toimivaltaan esittää EKP:n neuvostolle valmiita päätösluonnoksia.

               (9)

               Jos tässä päätöksessä vahvistetut edellytykset delegoidun päätöksen hyväksymiselle eivät täyty, päätökset olisi tehtävä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 26 artiklan 8 kohdan ja päätöksen EKP/2004/2 (6) 13 g artiklan mukaisessa vastustamattajättämismenettelyssä. Päätös olisi hyväksyttävä vastustamattajättämismenettelyssä myös, jos merkittävän valvottavan yhteisön toimittamat tiedot ovat riittämättömät tai arviointi on monimutkainen ja yksikönjohtajilla on tämän johdosta epäilyksiä siitä, täyttyvätkö omia varoja koskevien päätösten arviointiperusteet.

               (10)

               EKP:n valvontapäätökset voidaan käsitellä uudelleen siten kuin asetuksen (EU) N:o 1024/2013 24 artiklassa säädetään ja päätöksessä EKP/2014/16 (7) on täsmennetty. Tällaisen uudelleenkäsittelyn yhteydessä valvontaelimen pitäisi ottaa huomioon oikaisulautakunnan lausunto ja toimittaa EKP:n neuvostolle uusi päätösluonnos vastustamattajättämismenettelyssä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Määritelmät
   Tässä päätöksessä tarkoitetaan:

               1)

               ’omia varoja koskevalla päätöksellä’ EKP:n päätöstä antaa etukäteinen lupa instrumentin luokittelemiseksi ydinpääomaan, ensisijaiseen lisäpääomaan tai toissijaiseen pääomaan taikka omien varojen vähentämiseen;

               2)

               ’omien varojen vähentämisellä’ mitä tahansa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa tarkoitettua toimea;

               3)

               ’vähentämisellä, johon liittyy korvaava instrumentti’ asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua omien varojen vähentämistä;

               4)

               ’vähentämisellä ilman korvaavaa instrumenttia’ asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua omien varojen vähentämistä;

               5)

               ’EPV:n luettelolla’ EPV:n luomaa, ylläpitämää ja julkaisemaa (8) luetteloa, josta säädetään asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdassa ja joka sisältää kunkin jäsenvaltion kaikenlajiset, kunkin toimivaltaisen viranomaiset antamien tietojen perusteella ydinpääomaan luokiteltavat pääomainstrumentit;

               6)

               ’ydinpääomainstrumentilla’, ’ensisijaisen lisäpääoman instrumentilla’ ja ’toissijaisen pääoman instrumentilla’ pääomainstrumenttia, joka asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaan katsotaan ydinpääomainstrumentiksi, ensisijaisen lisäpääoman instrumentiksi tai toissijaisen pääoman instrumentiksi;

               7)

               ’korvaavalla instrumentilla’ pääomainstrumenttia, joka korvaa vähennettävän, takaisin ostettavan tai lunastettavan pääomainstrumentin asetuksen (EU) 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla;

               8)

               ’korvatulla instrumentilla’ pääomainstrumenttia, joka on asetuksen 575/2013 77 artiklassa tarkoitetun toimen kohteena ja joka on korvattu korvaavalla instrumentilla vähennettäessä omia varoja asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan;

               9)

               ’ydinpääoman osuudella’, ’ensisijaisen pääoman osuudella’ ja ’kokonaispääomaosuudella’ asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ydinpääoman osuutta, ensisijaisen pääoman osuutta ja kokonaispääomaosuutta;

               10)

               ’SREP-päätöksellä’ asetuksen (EU) N:o 1024/2013 16 artiklaan perustuvaa EKP:n päätöstä, joka annetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/36/EU (9) 97 artiklassa tarkoitetun valvojan vuosittaisen arviointiprosessin jälkeen ja jossa vahvistetaan vakavaraisuusvaatimukset;

               11)

               ’delegointipäätöksellä’ ja ’delegoidulla päätöksellä’ samaa kuin päätöksen (EU) 2017/933 (EKP/2016/40) 3 artiklan 2 ja 4 kohdassa;

               12)

               ’yksikönpäälliköillä’ EKP:n yksiköiden päälliköitä, joille on siirretty toimivalta hyväksyä omia varoja koskevia päätöksiä;

               13)

               ’vastustamattajättämismenettelyllä’ asetuksen (EU) N:o 1024/2013 26 artiklan 8 kohdassa säädettyä ja päätöksen EKP/2004/2 13 g artiklassa täsmennettyä menettelyä;

               14)

               ’kielteisellä päätöksellä’ päätöstä, jossa ei lainkaan tai joltakin osin myönnetä merkittävälle valvottavalle yhteisölle sen pyytämää hyväksyntää. Liitännäisehtoja, kuten ehtoja tai velvoitteita sisältävä päätös katsotaan kielteiseksi päätökseksi, paitsi jos liitännäisehdoilla a) varmistetaan, että valvottava yhteisö täyttää 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut, sovellettavasta unionin oikeudesta johtuvat vaatimukset ja ehdosta on sovittu kirjallisesti tai b) ainoastaan vahvistetaan yksi tai useampi olemassa oleva vaatimus, jota laitoksen on noudattava 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen ehtojen perusteella, tai edellytetään tietoja yhden tai useamman tällaisen vaatimuksen täyttämiseksi;

               15)

               ’merkittävällä valvottavalla yhteisöllä’ Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (EKP/2014/17) (10) 2 artiklan 16 kohdassa määriteltyä merkittävää valvottavaa yhteisöä.

         2 artikla
   Omia varoja koskevien päätösten delegointi
   1.   Päätöksen (EU) 2017/933 (EKP/2016/40) 4 artiklan mukaan EKP:n neuvosto delegoi tällä päätöksellä yksikönpäälliköille, jotka EKP:n johtokunta on nimittänyt mainitun päätöksen 5 artiklan nojalla, toimivallan tehdä päätöksiä a) etukäteisestä luvasta pääomainstrumenttien luokittelemiseksi ydinpääomainstrumentteihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan nojalla, b) etukäteisestä luvasta pääomainstrumenttien luokittelemiseksi ensisijaisen lisäpääoman instrumentteihin tai toissijaisen pääoman instrumentteihin kansallisen lain sitä edellyttäessä ja c) etukäteisestä luvasta omien varojen vähentämiseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklan nojalla.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut omia varoja koskevat päätökset hyväksytään delegoidulla päätöksellä, jos 3, 4 ja 5 artiklassa vahvistetut delegoitujen päätösten hyväksymistä koskevat perusteet täyttyvät.
   3.   Omia varoja koskevia päätöksiä ei hyväksytä delegoidulla päätöksellä, jos ne riittämättömien tietojen tai arvioinnin monimutkaisuuden vuoksi edellyttävät hyväksyntää vastustamattajättämismenettelyssä.
   3 artikla
   Hyväksymiskriteerit delegoiduille päätöksille, joilla annetaan etukäteinen lupa instrumenttien luokitteluun ydinpääomainstrumenteiksi
   1.   Päätökset, joilla annetaan etukäteinen lupa instrumenttien luokitteluun ydinpääomainstrumenteiksi, hyväksytään delegoituina päätöksinä, jos instrumenttityyppi, jonka osalta etukäteistä lupaa haetaan, oli sisällytetty EPV:n luetteloon hetkellä, jona EKP vastaanotti hakemuksen.
   2.   Kielteisiä päätöksiä ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 31 artiklaan perustuvia päätöksiä ei hyväksytä delegoituina päätöksinä.
   3.   Jos päätöstä pääomainstrumenttien luokittelusta ydinpääomainstrumenteiksi ei voida 1 ja 2 kohdan nojalla hyväksyä delegoituna päätöksenä, se hyväksytään vastustamattajättämismenettelyä noudattaen.
   4.   Arviointi pääomainstrumentin luokittelusta ydinpääomainstrumentiksi tehdään asetuksen (EU) N:o 575/2013 27, 28 ja 29 artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 4–11 artiklan mukaisesti.
   4 artikla
   Hyväksymiskriteerit delegoiduille päätöksille, joilla annetaan etukäteinen lupa instrumenttien luokitteluun ensisijaisen lisäpääoman tai toissijaisen pääoman instrumenteiksi
   1.   Jos kansallisessa lainsäädännössä edellytetään etukäteistä lupaa, päätös luvasta luokitella pääomainstrumentit ensisijaisen lisäpääoman tai toissijaisen pääoman instrumenteiksi tehdään delegoidulla päätöksellä.
   2.   Kielteisiä päätöksiä ei hyväksytä delegoidulla päätöksellä, vaan ne hyväksytään vastustamattajättämismenettelyä noudattaen.
   3.   Arviointi pääomainstrumentin luokittelusta ensisijaisen lisäpääoman tai toissijaisen pääoman instrumentiksi tehdään asetuksen (EU) N:o 575/2013 52–54 ja 63 artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 8, 9 ja 20–24 a artiklan mukaisesti.
   5 artikla
   Hyväksymiskriteerit delegoiduille päätöksille, joilla annetaan etukäteinen lupa omien varojen vähentämiselle
   1.   Päätös, jolla annetaan etukäteinen lupa omien varojen vähentämiselle, tehdään delegoidulla päätöksellä, kun joko 2 tai 3 kohdan edellytykset täyttyvät.
   2.   Kun kyse on vähentämisestä, johon liittyy korvaava instrumentti, päätökset tehdään delegoidulla päätöksellä, jos

               a)

               korvaava instrumentti on ydinpääomainstrumentti, jonka yhteenlaskettu nimellisarvo vastaa vähintään korvatun instrumentin nimellisarvoa; tai

               b)

               korvaava instrumentti on ensisijaisen lisäpääoman instrumentti, jonka yhteenlaskettu nimellisarvo vastaa vähintään korvatun instrumentin nimellisarvoa, ja korvattu instrumentti on ensisijaisen lisäpääoman instrumentti; tai

               c)

               korvaava instrumentti on ensisijaisen lisäpääoman tai toissijaisen pääoman instrumentti, jonka yhteenlaskettu nimellisarvo vastaa vähintään korvatun instrumentin nimellisarvoa ja korvattu instrumentti on toissijaisen pääoman instrumentti.

         3.   Kun kyse on vähentämisestä ilman korvaavaa instrumenttia, päätökset tehdään delegoidulla päätöksellä, jos

               a)

               vähennyksen jälkeen omat varat ylittävät ja niiden arvioidaan jatkossakin, vähintään kolmen tilikauden ajan hakemuksen päivämäärästä lukien, ylittävän asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 1 kohdassa asetetut vaatimukset, asetuksen (EU) N:o 1024/2013 16 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan edellytetyt omat varat, direktiivin 2013/36/EU 128 artiklan 6 kohdassa määritellyn yhteenlasketun puskurivaatimuksen sekä viimeisimmässä saatavilla olevassa SREP-päätöksessä asetetun pilarin 2 pääomaa koskevan ohjeistuksen ja

               b)

               ydinpääoman osuuden, ensisijaisen pääoman osuuden ja kokonaispääomaosuuden pienentymisen vaikutus on vähemmän kuin 100 peruspistettä.

         4.   Kielteisiä päätöksiä ei hyväksytä delegoidulla päätöksellä.
   5.   Jos päätöstä omien varojen vähentämisestä ei voida 1 ja 4 kohdan nojalla hyväksyä delegoidulla päätöksellä, se hyväksytään vastustamattajättämismenettelyä noudattaen.
   6.   Omien varojen vähentämistä koskeva arviointi tehdään asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 IV luvun 2 jakson mukaisesti.
   6 artikla
   Siirtymäsäännös
   Tätä päätöstä ei sovelleta tapauksiin, joissa hakemus on toimitettu EKP:lle ennen tämän päätöksen voimaantuloa.
   7 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 15 päivänä maaliskuuta 2018.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (2)  EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (3)  EUVL L 141, 1.6.2017, s. 14.

      (4)  Komission delegoitu asetus (EU) N:o 241/2014, annettu 7 päivänä tammikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla (EUVL L 74, 14.3.2014, s. 8).

      (5)  Unionin tuomioistuimen tuomio 23.9.1986, Chemie BV ja AKZO Chemie UK Ltd v Commission (5/85, ECLI:EU:C:1986:328, 37 kohta) ja unionin tuomioistuimen tuomio 26.5.2016, Carmine Salvatore Tralli v. EKP (C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, 59 kohta).

      (6)  Päätös EKP/2004/2, tehty 19 päivänä helmikuuta 2004, Euroopan keskuspankin työjärjestyksen hyväksymisestä (EUVL L 80, 18.3.2004, s. 33).

      (7)  Päätös EKP/2014/16, tehty 14 päivänä huhtikuuta 2014, oikaisulautakunnan perustamisesta ja sen toimintasäännöistä (EUVL L 175, 14.6.2014, s. 47).

      (8)  Julkaistu EPV:n verkkosivuilla osoitteessa www.ecb.europa.eu.

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

      (10)  Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 468/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa (YVM-kehysasetus) (EKP/2014/17) (EUVL L 141, 14.5.2014, s. 1).


title: Neuvoston päätös (YUTP) 2018/568, annettu 12 päivänä huhtikuuta 2018, Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta

text:
               13.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 95/14

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2018/568,
   annettu 12 päivänä huhtikuuta 2018,
   Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 12 päivänä huhtikuuta 2011 päätöksen 2011/235/YUTP (1).

               (2)

               Päätöksen 2011/235/YUTP uudelleentarkastelun perusteella neuvosto on päättänyt, että kyseisessä päätöksessä vahvistettuja rajoittavia toimenpiteitä olisi jatkettava 13 päivään huhtikuuta 2019.

               (3)

               Neuvosto on myös todennut, että päätöksen 2011/235/YUTP liitteeseen sisältyvät 29:ää henkilöä ja yhtä yhteisöä koskevat merkinnät olisi saatettava ajan tasalle.

               (4)

               Päätös 2011/235/YUTP olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätös 2011/235/YUTP seuraavasti:

               1)

               Korvataan 6 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Tätä päätöstä sovelletaan 13 päivään huhtikuuta 2019. Sitä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen. Sen voimassaoloa jatketaan tai sitä muutetaan tarvittaessa, jos neuvosto katsoo, että sen tavoitteita ei ole saavutettu.”

               2)

               Muutetaan liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.

         2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 12 päivänä huhtikuuta 2018.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. DONCHEV

      (1)  Neuvoston päätös 2011/235/YUTP, annettu 12 päivänä huhtikuuta 2011, Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL L 100, 14.4.2011, s. 51).

      LIITE
      Korvataan päätöksen 2011/235/YUTP liitteessä olevassa henkilöiden ja yhteisöjen luettelossa olevat henkilöitä koskevat merkinnät seuraavilla merkinnöillä:

         ”Henkilöt

                     Nimi

                     Tunnistetiedot

                     Perusteet

                     Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                     1.

                     AHMADI-MOQADDAM Esmail

                     Syntymäpaikka: Teheran (Iran)
                     Syntymäaika: 1961

                     Entinen asevoimien yleisesikunnan päällikön vanhempi turvallisuusasioiden neuvonantaja. Entinen Iranin kansallisen poliisin päällikkö vuodesta 2005 alkuvuoteen 2015. Poliisi teki hänen alaisuudessaan raakoja iskuja rauhanomaisia mielenosoituksia vastaan ja hyökkäsi 15. kesäkuuta 2009 yöllä väkivaltaisesti Teheranin yliopiston asuntoloihin. Nykyisin Jemenin kansaa tukevan Iranin sotilasesikunnan johtaja.

                     12.4.2011

                     3.

                     ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                     Entinen IRGC:n maavoimien apulaiskomentaja. Oli suoraan ja henkilökohtaisesti vastuussa mielenosoitusten tukahduttamisesta koko kesän 2009.

                     12.4.2011

                     9.

                     NAQDI Mohammad-Reza

                     Syntymäpaikka: Najaf (Irak)
                     Syntymäaika: noin 1952

                     IRGC:n kulttuuri- ja sosiaaliasioiden apulaispäällikkö. Entinen Basij-joukkojen komentaja. IRGC:n Basij-joukkojen komentajana Naqdi oli vastuussa väärinkäytöksistä tai osallistui niihin vuoden 2009 loppupuolella, mukaan lukien ashura-päivän mielenosoitusten väkivaltainen tukahduttaminen joulukuussa 2009, missä yhteydessä 15 ihmistä menetti henkensä ja satoja mielenosoittajia pidätettiin. Ennen nimittämistään Basij-joukkojen komentajaksi lokakuussa 2009 Naqdi oli Basij-joukkojen tiedusteluyksikön päällikkö, joka vastasi vaaleja seuranneiden tukahduttamistoimien aikana pidätettyjen kuulusteluista.

                     12.4.2011

                     10.

                     RADAN Ahmad-Reza

                     Syntymäpaikka: Isfahan (Iran)
                     Syntymäaika: 1963

                     Hän oli aiemmin vastuussa Iranin lainvalvontajoukkojen strategisesta tutkimuskeskuksesta, joka on sidoksissa kansalliseen poliisiin. Poliisin strategisen tutkimuskeskuksen entinen johtaja, Iranin kansallisen poliisin entinen apulaispäällikkö kesäkuuhun 2014. Radan vastasi kansallisen poliisin apulaispäällikkönä vuodesta 2008 alkaen poliisivoimien toteuttamista mielenosoittajien pahoinpitelyistä, murhista ja mielivaltaisista pidätyksistä ja vangitsemisista. Nykyisin Irakin ”terrorismintorjuntajoukkojen” koulutuksesta vastaava IRGC:n komentaja.

                     12.4.2011

                     11.

                     RAJABZADEH Azizollah

                     Teheranin suuronnettomuuksien vaikutusten lieventämisestä vastaavan järjestön (TDMO) entinen johtaja. Entinen Teheranin poliisin päällikkö (tammikuuhun 2010 saakka).
                     Suur-Teheranin lainvalvontajoukkojen komentajana Azizollah Rajabzadeh on korkea-arvoisin henkilö, jota syytetään Kahrizakin pidätyskeskukseen liittyvistä väärinkäytöksistä.

                     12.4.2011

                     12.

                     SAJEDI-NIA Hossein

                     Poliisioperaatioiden apulaiskomentaja. Entinen Teheranin poliisin päällikkö, Iranin kansallisen poliisin entinen apulaispäällikkö, joka oli vastuussa poliisitoiminnasta. Vastaa sisäministeriön osalta tukahduttamistoimien koordinoinnista Iranin pääkaupungissa.

                     12.4.2011

                     13.

                     TAEB Hossein

                     Syntymäpaikka: Teheran
                     Syntymäaika: 1963

                     IRGC:n tiedustelupalvelun johtaja. Entinen IRGC:n tiedusteluasioiden apulaiskomentaja. Entinen Basij-joukkojen komentaja lokakuuhun 2009 saakka. Joukot osallistuivat hänen alaisuudessaan rauhanomaisten mielenosoittajien joukkopahoinpitelyihin, murhiin, pidätyksiin ja kidutuksiin.

                     12.4.2011

                     16.

                     HADDAD Hassan (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                     Entinen Teheranin vallankumoustuomioistuimen apulaisturvallisuusvastaava. Entinen tuomari, Teheranin vallankumoustuomioistuin, 26. jaosto. Vastasi vaalien jälkeiseen kriisiin liittyneistä pidätystapauksista ja uhkaili säännöllisesti pidätettyjen perheitä heidän hiljentämisekseen. Vaikutti ratkaisevasti pidätysmääräysten antamiseen pidätettyjen lähettämiseksi Kahrizakin pidätyskeskukseen. Marraskuussa 2014 Iranin viranomaiset tunnustivat virallisesti Haddadin osallisuuden pidätettyjen kuolemiin.

                     12.4.2011

                     21.

                     MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                     Syntymäpaikka: Ejiyeh
                     Syntymäaika: noin 1956

                     Sovitteluneuvoston jäsen. Iranin valtakunnansyyttäjä syyskuusta 2009 alkaen ja oikeuslaitoksen apulaisjohtaja ja tiedottaja. Entinen tiedusteluministeri vuoden 2009 vaalien aikana. Hänen toimiessaan tiedusteluministerinä vuoden 2009 vaalien aikana hänen alaisuudessaan olleet tiedusteluvirkamiehet vastasivat pidätyksistä, kidutuksista ja väärien tunnustusten hankkimisesta painostuksen avulla sadoilta aktivisteilta, toimittajilta, toisinajattelijoilta ja reformistipoliitikoilta. Lisäksi poliittisia vaikuttajia pakotettiin antamaan vääriä tunnustuksia sietämättömissä kuulusteluissa, joihin sisältyi mm. kidutusta, pahoinpitelyä, kiristystä ja perheenjäsenten uhkailua.

                     12.4.2011

                     26.

                     SHARIFI Malek Adjar (alias SHARIFI Malek Ajdar)

                     Korkeimman oikeuden tuomari, 43. jaoston päällikkö. Itä-Azerbaidžanin maakunnan tuomioistuimen entinen presidentti. Vastasi Sakineh Mohammadi-Ashtianin oikeudenkäynnistä.

                     12.4.2011

                     28.

                     YASAGHI Ali-Akbar

                     Korkeimman oikeuden tuomari, 44. jaoston päällikkö. Setad-e Dieh -säätiön varatoimitusjohtaja. Entinen ylituomari, Mashhadin vallankumoustuomioistuin. Oikeudenkäynnit on hänen alaisuudessaan käyty summittaisesti ja suljettuina istuntoina, eikä niissä ole kunnioitettu syytetyn perusoikeuksia. Koska teloituspäätöksiä annettiin joukko-oikeudenkäynneissä, kuolemantuomioita määrättiin noudattamatta asianmukaisesti oikeudenmukaisia kuulemismenettelyjä.

                     12.4.2011

                     32.

                     ZANJIREI Mohammad-Ali

                     Iranin vankilaorganisaation johtajan vanhempana neuvonantajana ja entisenä apulaisjohtajana syyllistyi väärinkäytöksiin ja oikeuksien riistämiseen pidätyskeskuksessa. Määräsi useille vangeille yksinäisyysrangaistuksia.

                     12.4.2011

                     33.

                     ABBASZADEH-MESHKINI Mahmoud

                     Ihmisoikeusneuvoston neuvonantaja. Entinen ihmisoikeusneuvoston sihteeri. Entinen Ilamin maakunnan kuvernööri. Entinen sisäministeriön poliittinen johtaja. Vastasi poliittisia puolueita ja ryhmiä koskevan lain 10 artiklan mukaisen komitean päällikkönä mielenosoitusten ja muiden julkisten tapahtumien sallimisesta ja poliittisten puolueiden rekisteröinnistä.
                     Keskeytti vuonna 2010 kahden Mousaviin liittyvän reformistisen poliittisen puolueen toiminnan (Islamic Iran Participation Front ja Islamic Revolution Mujahedeen Organization).
                     Kieltänyt vuodesta 2009 johdonmukaisesti ja jatkuvasti kaikki hallituksen vastaiset kokoontumiset eli perustuslaillisen oikeuden osoittaa mieltä, mikä on johtanut siihen, että rauhanomaisia mielenosoittajia on pidätetty kokoontumisvapautta koskevan oikeuden vastaisesti.
                     Kielsi vuonna 2009 myös oppositiolta luvan järjestää tilaisuuden niiden henkilöiden muistoksi, jotka saivat surmansa presidentinvaaleihin liittyvissä mielenosoituksissa.

                     10.10.2011

                     34.

                     AKBARSHAHI Ali-Reza

                     Iranin huumausaineiden torjunnan keskusyksikön (huumausaineiden vastaisen keskusyksikön) entinen pääjohtaja. Teheranin poliisin entinen päällikkö. Hänen päällikkökaudellaan poliisijoukot syyllistyivät laittomaan voimankäyttöön pidätettyjä ja oikeudenkäyntiä odottavia kohtaan. Teheranin poliisi osallistui myös vuonna 2009 Teheranin yliopiston opiskelija-asuntoloihin tehtyihin iskuihin, joissa iranilaisen Majlis-komission mukaan poliisi ja Basij-joukot haavoittivat yli sataa opiskelijaa. Nykyisin rautatiepoliisin päällikkö.

                     10.10.2011

                     36.

                     AVAEE Seyyed Ali-Reza (alias AVAEE Seyyed Alireza)

                     Oikeusministeri. Entinen erityistutkintaviraston johtaja. Heinäkuuhun 2016 saakka apulaissisäministeri ja julkisen rekisterin päällikkö. Tuomareiden kurinpitotuomioistuimen neuvonantaja huhtikuusta 2014. Teheranin tuomioistuimen entinen presidentti. Teheranin tuomioistuimen presidenttinä syyllistynyt ihmisoikeusloukkauksiin, mielivaltaisiin pidätyksiin, vankien oikeuksien epäämiseen ja teloitusten lisäämiseen.

                     10.10.2011

                     40.

                     HABIBI Mohammad Reza

                     Oikeusministeriön päällikkö Yazdissa. Isfahanin entinen apulaissyyttäjä. Osallisena oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin epäämiseen syytetyiltä. Esimerkiksi Abdollah Fathi teloitettiin toukokuussa 2011, koska Habibi ei välittänyt hänen oikeudestaan tulla kuulluksi tai mielenterveysongelmistaan maaliskuussa 2010 käydyn oikeudenkäynnin aikana. Näin ollen Habibi on osallisena oikeusturvan vakavaan loukkaukseen, mikä on edistänyt kuolemanrangaistuksen ylenmääräistä ja kasvavaa käyttöä ja teloitusten määrän jyrkkää kasvua vuoden 2011 alusta lähtien.

                     10.10.2011

                     45.

                     JOKAR Mohammad Saleh

                     Vallankumouskaartin parlamentaaristen asioiden edustaja. Yazdin maakunnan parlamentaarinen edustaja vuodesta 2011 vuoteen 2016 ja kansallisen turvallisuuden ja ulkopolitiikan parlamentaarisen valiokunnan jäsen. Basijin opiskelijajoukkojen entinen komentaja.
                     Osallistui Basijin opiskelijajoukkojen komentajana aktiivisesti mielenosoitusten tukahduttamistoimiin kouluissa ja yliopistoissa sekä aktivistien ja journalistien laittomaan vangitsemiseen.

                     10.10.2011

                     48.

                     MAHSOULI Sadeq (alias MAHSULI Sadeq)

                     Syntymäpaikka: Oroumieh (Iran)
                     Syntymäaika: 1959/60

                     Entisen presidentin Mahmoud Ahmadinejadin neuvonantaja ja nykyisin sovitteluneuvoston jäsen ja Perseverance Front -periaatteellisrintaman apulaiskomentaja. Hyvinvointi- ja sosiaaliturvaministeri vuosina 2009–2011. Sisäministeri elokuuhun 2009. Sisäministeri Mahsoulin alaisia olivat kaikki poliisivoimat, sisäministeriön turvallisuushenkilöstö sekä siviilipukuinen poliisi. Hänen komentamansa joukot olivat vastuussa Teheranin yliopiston opiskelija-asuntoloihin 14. kesäkuuta 2009 tehdyistä iskuista ja opiskelijoiden kiduttamisesta ministeriön kellarissa (pahamaineinen kellarikerros 4). Muita mielenosoittajia pahoinpideltiin vakavasti Kahrizakin pidätyskeskuksessa, joka toimi Mahsoulin valvonnassa olevan poliisin alaisuudessa.

                     10.10.2011

                     50.

                     OMIDI Mehrdad (alias Reza; alias OMIDI Reza)

                     Poliisin VI jaoston päällikkö, tutkintaosasto. Iranin poliisin tiedustelupalvelun entinen päällikkö. Iranin poliisin tietoverkkorikosyksikön entinen päällikkö. Vastuussa tuhansista tutkinta- ja syytetoimista, jotka koskevat internetiä käyttäviä uudistusmielisiä ja poliittisia vastustajia. Hän on siten syyllistynyt vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin laillisia oikeuksiaan puolustavien henkilöiden oikeuksien tukahduttamiseksi, sananvapaus mukaan lukien.

                     10.10.2011

                     51.

                     SALARKIA Mahmoud

                     Teheranin ”Persepolis”-jalkapallokerhon entinen johtaja.

                     Teheranin kaupungin bensiini- ja liikennekomitean entinen johtaja. Teheranin yleisen syyttäjän sijainen vankila-asioissa vuoden 2009 protestien vaientamisen yhteydessä.
                     Teheranin yleisen syyttäjän sijaisena hän oli välittömässä vastuussa useista viattomien, rauhanomaisten mielenosoittajien ja aktivistien pidätysmääräyksistä. Monista ihmisoikeuspuolustajien kertomuksista käy ilmi, että käytännössä kaikkia hänen määräyksestään vangittuja henkilöitä pidetään eripituisia aikoja eristysvankeudessa ilman oikeutta tavata asianajajaansa tai omaisiaan ja ilman syytettä eli heitä pidetään tahdonvastaisesti kadoksissa. Usein heidän perheilleen ei ilmoiteta vangitsemisesta.

                     10.10.2011

                     53.

                     TALA Hossein (alias TALA Hosseyn)

                     Eslamshahrin pormestari. Entinen Iranin parlamentin jäsen. Teheranin maakunnan entinen kenraalikuvernööri (”Farmandar”) syyskuuhun 2010 saakka. Hän oli vastuussa poliisivoimien väliintulosta ja niin ollen myös mielenosoitusten tukahduttamisesta. Palkittiin joulukuussa 2010 osallisuudestaan vaalien jälkeisiin tukahduttamistoimiin.

                     10.10.2011

                     54.

                     TAMADDON Morteza (alias TAMADON Morteza)

                     Syntymäpaikka: Shahr Kord-Isfahan
                     Syntymäaika: 1959

                     Teheranin maakunnan yleisen turvallisuuden neuvoston entinen johtaja. Entinen IRGC:n Teheranin maakunnan kenraalikuvernööri. On kuvernöörin ja Teheranin maakunnan yleisen turvallisuuden neuvoston johtajan ominaisuudessa päävastuussa kaikista IRGC:n sortotoimista Teheranin maakunnassa, myös poliittisten mielenosoitusten tukahduttamisesta kesäkuusta 2009 lähtien. Nykyisin Khajeh Nasireddin Tusi -teknologiayliopiston johtokunnan jäsen.

                     10.10.2011

                     55.

                     ZEBHI Hossein

                     Korkeimman oikeuden tuomari. Entinen Iranin yleisen syyttäjän sijainen. Vastuussa useista vaalien jälkeisiin mielenosoituksiin liittyvistä oikeustapauksista.

                     10.10.2011

                     59.

                     BAKHTIARI Seyyed Morteza

                     Syntymäpaikka: Mashad (Iran)
                     Syntymäaika: 1952

                     Imaami Rezan pyhäkön apulaisjohtaja. Entinen uskonnollisen erityistuomioistuimen virkamies. Entinen oikeusministeri vuosina 2009–2013. Bakhtiarin ollessa oikeusministerinä olosuhteet Iranin vankiloissa huononivat alle hyväksyttyjen kansainvälisten standardien ja vankeja kaltoin kohdeltiin laajalti. Lisäksi hän oli keskeisessä asemassa iranilaisten maastamuuttajien uhkaamisessa ja vainoamisessa ilmoittamalla sellaisen erityistuomioistuimen perustamisesta, joka keskittyy erityisesti maan ulkopuolella asuviin iranilaisiin. Hänen kaudellaan myös teloitusten lukumäärä nousi jyrkästi Iranissa, mukaan lukien hallituksen ilmoittamatta jättämät salaiset teloitukset ja huumausainerikoksista tuomitut teloitukset.

                     10.10.2011

                     60.

                     HOSSEINI Dr Mohammad (alias HOSSEYNI Dr Seyyed Mohammad; Seyed, Sayyed ja Sayyid)

                     Syntymäpaikka: Rafsanjan, Kerman
                     Syntymäaika: 1961

                     Entisen presidentin Mahmoud Ahmadinejadin neuvonantaja ja kovan linjan poliittisen ryhmän YEKTAn tiedottaja. Entinen kulttuuriministeri ja islamilaisen opastuksen ministeri (2009–2013). Entisenä IRGC:n jäsenenä osallistui toimittajiin kohdistuneisiin tukahduttamistoimiin.

                     10.10.2011

                     69.

                     MORTAZAVI Seyyed Solat

                     Syntymäpaikka: Farsan, Tchar Mahal-o-Bakhtiari (etelä) – (Iran)
                     Syntymäaika: 1967

                     Iranin toiseksi suurimman kaupungin Mashadin entinen pormestari; kaupungissa järjestetään säännöllisesti julkisia teloituksia. Entinen poliittisten asioiden apulaissisäministeri. Mortazavi oli vastuussa laillisten oikeuksiensa, sananvapaus mukaan lukien, puolesta puhuneisiin henkilöihin kohdistettujen tukahduttamistoimien johtamisesta. Nimitettiin myöhemmin Iranin vuoden 2012 parlamenttivaalien ja vuoden 2013 presidentinvaalien vaalilautakunnan johtajaksi.

                     23.3.2012

                     73.

                     FAHRADI Ali

                     Oikeudellisten asioiden tarkastuslaitoksen ja Teheranin oikeusministeriön julkisen tarkastusosaston apulaispäällikkö. Entinen Karajin syyttäjä. Vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista, mukaan lukien toimiminen syyttäjänä oikeudenkäynneissä, joissa määrätään kuolemanrangaistus. Fahradin toimiessa syyttäjänä Karajin alueella on toteutettu suuri määrä teloituksia.

                     23.3.2012

                     75.

                     RAMEZANI Gholamhossein

                     Vuodesta 2011 puolustusministeriön tiedusteluosaston päällikkö; marraskuusta 2009 maaliskuuhun 2011 islamilaisen vallankumouskaartin tiedusteluosaston komentaja; maaliskuusta 2008 marraskuuhun 2009 islamilaisen vallankumouskaartin tiedusteluosaston apulaiskomentaja; huhtikuusta 2006 maaliskuuhun 2008 islamilaisen vallankumouskaartin suojelu- ja tiedusteluosaston päällikkö. Osallinen sananvapauden tukahduttamiseen. Ramezanilla on yhteyksiä tahoihin, jotka ovat vastuussa bloggaajien ja toimittajien pidätyksistä vuonna 2004, ja hänellä raportoidaan olleen rooli vaalien jälkeisten mielenosoitusten tukahduttamisessa vuonna 2009.

                     23.3.2012

                     82.

                     SARAFRAZ Mohammad (Dr) (alias Haj-agha Sarafraz)

                     Syntymäpaikka: Teheran
                     Syntymäaika: n. 1963
                     Asuinpaikka: Teheran Työpaikka: IRIB:n ja PressTV:n päätoimipaikka, Teheran

                     Kyberavaruuden korkeimman neuvoston entinen jäsen. Iranin islamilaisen tasavallan yleisradioyhtiön (IRIB) entinen johtaja. IRIBin kansainvälisen osaston (World Service and Press TV) entisenä johtajana vastasi kaikista ohjelmia koskevista päätöksistä. Läheiset yhteydet valtion turvallisuusviranomaisiin. Hänen johdollaan Press TV on IRIBin rinnalla tehnyt yhteistyötä Iranin turvallisuuspalvelun ja syyttäjien kanssa ja lähettänyt vangituilta, mukaan lukien iranilais-kanadalaiselta toimittajalta ja elokuvantekijältä Maziar Baharilta, pakottamalla saatuja tunnustuksia viikko-ohjelmassa ”Iran Today”. Ison-Britannian riippumaton radio- ja tv-alan sääntelyviranomainen OFCOM antoi Press TV:lle 100 000  punnan sakon Baharin tunnustuksen lähettämisestä vuonna 2011. Tunnustus oli kuvattu vankilassa Baharin ollessa pakkotoimien kohteena. Sarafraz on näin ollen loukannut oikeutta oikeudenmukaiseen ja puolueettomaan oikeudenkäyntiin.

                     12.3.2013

               Yhteisöt

                     Nimi

                     Tunnistetiedot

                     Perusteet

                     Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                     1.

                     Kyberpoliisi (Cyber Police)

                     Sijainti: Teheran, Iran
                     www-sivut: http://www.cyberpolice.ir

                     Tammikuussa 2011 perustettu Iranin kyberpoliisi on Iranin islamilaisen tasavallan poliisin yksikkö, jota johti vuoden 2015 alkupuolelle saakka Esmail Ahmadi-Moqaddam (luettelossa). Ahmadi-Moqaddam on korostanut, että kyberpoliisi ryhtyy toimiin niitä vastavallankumouksellisia ja toisinajattelevia ryhmiä vastaan, jotka vuonna 2009 käyttivät internetiin perustuvaa sosiaalista mediaa protestien nostamiseksi presidentti Mahmoud Ahmadinejadin uudelleenvalintaa vastaan. Tammikuussa 2012 kyberpoliisi antoi internet-kahviloille uudet ohjeet, joissa vaaditaan käyttäjiä antamaan henkilötietonsa kahvilan omistajalle, jonka on säilytettävä tiedot kuuden kuukauden ajan samoin kuin luettelo verkkosivuista, joilla asiakas on käynyt. Säännöt edellyttävät kahvilan omistajien myös asentavan valvontakamerat ja säilyttämään tallenteet kuuden kuukauden ajan. Näiden uusien sääntöjen avulla voidaan muodostaa lokikirja, jota viranomaiset voivat käyttää jäljittääkseen aktivisteja tai muita henkilöitä, joita pidetään vaarana kansalliselle turvallisuudelle.
                     Kesäkuussa 2012 Iranin tiedotusvälineet kertoivat, että kyberpoliisi suunnittelee hyökkäystä virtuaalisia yksityisverkkoja vastaan. Kyberpoliisi pidätti 30. lokakuuta 2012 (ilman pidätysmääräystä) bloggaaja Sattar Beheshtin ”toimista kansallista turvallisuutta vastaan sosiaalisessa mediassa ja Facebookissa”. Beheshti oli arvostellut Iranin hallitusta blogissaan. Beheshti löytyi kuolleena vankisellistään 3. marraskuuta 2012, ja kyberpoliisin uskotaan kiduttaneen hänet kuoliaaksi.

                     12.3.2013”


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2018/598, annettu 18 päivänä huhtikuuta 2018, makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisestä Georgialle

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 103/8

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/598,
   annettu 18 päivänä huhtikuuta 2018,
   makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisestä Georgialle
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin, jäljempänä ’unioni’, ja Georgian suhteet kehittyvät edelleen osana Euroopan naapuruuspolitiikkaa, jäljempänä myös ’ENP’, ja itäistä kumppanuutta. Georgia liittyi unionin itäisen kumppanuuden ohjelmaan vuonna 2009, minkä jälkeen käynnistettiin neuvottelut EU–Georgia-assosiaatiosopimuksesta. Tämä sopimus (2), jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, jossa määrätään myös pitkälle menevän ja laaja-alaisen vapaakauppa-alueen asteittaisesta toteuttamisesta, allekirjoitettiin kesäkuussa 2014, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2016.

               (2)

               Georgian ulkoinen ympäristö on edelleen heikko. Tämä vaikutti viennin ja rahalähetysten vähenemisen kautta osaltaan suhteellisen vaimeaan bruttokansantuotteen (BKT) kasvuun vuonna 2016. Vaikka alueellinen ja maailmanlaajuinen kasvu nopeutui vuonna 2017, kasvua hidastavia riskejä on edelleen.

               (3)

               Georgian julkisen talouden alijäämä on edelleen merkittävä, ja sen julkinen velka suhteessa BKT:hen on kasvussa. Myös Georgian maksutasetilanne on edelleen haavoittuva, koska vaihtotaseen alijäämä on erittäin suuri ja ulkomaanvelkaa on paljon. Georgian valuuttavaranto on pysynyt vakaana absoluuttisesti mitattuna, mutta varantotarpeiden kasvaessa se on alittanut Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) riittävänä pitämän tason. Georgia jatkaa myös sopeutumista vaatimuksiin, jotka liittyvät pitkälle menevään ja laaja-alaiseen vapaakauppa-alueeseen unionin kanssa.

               (4)

               Tässä yhteydessä Georgian viranomaiset ja IMF sopivat huhtikuussa 2017 285,3 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisesta kolmivuotisesta laajennetusta rahoitusjärjestelystä (Extended Fund Facility, EFF) vuosille 2017–2020. IMF:n johtokunta hyväksyi mainitun järjestelyn 12 päivänä huhtikuuta 2017. EFF-järjestelyn tavoitteena on tukea talouden uudistusohjelmaa, joka auttaa Georgiaa vähentämään talouden haavoittuvuutta, sekä edistää nopeampaa ja osallistavampaa talouskasvua.

               (5)

               Georgian jäljellä olevien ulkoisten rahoitustarpeiden vuoksi maan viranomaiset pyysivät unionilta täydentävää makrotaloudellista rahoitusapua kesäkuussa 2017.

               (6)

               Venäjän kanssa elokuussa 2008 syntyneen sotilaallisen konfliktin jälkeen Georgia on hyötynyt kahdesta makrotaloudellisen rahoitusavun operaatiosta, joihin unioni sitoutui kansainvälisessä avunantajien konferenssissa Brysselissä lokakuussa 2008. Ensimmäinen operaatio, joka oli suuruudeltaan 46 miljoonaa euroa kokonaan avustuksina, toteutettiin vuosina 2009–2010. Toinen, joka oli myös suuruudeltaan 46 miljoonaa euroa, joista puolet avustuksina ja puolet lainoina, toteutettiin vuosina 2015–2017. Lisäksi unioni on myöntänyt Georgialle Euroopan naapuruusvälineen määrärahoista 610–746 miljoonaa euroa vuosiksi 2014–2020, johon sisältyy budjettituki ja tekninen apu. Lisäksi Georgialle on myönnetty naapuruuspolitiikan investointivälineen puitteissa noin 86 miljoonaa euroa maassa vuosina 2008–2017 toteutettaville hankkeille.

               (7)

               Koska Georgia kuuluu ENP:n piiriin, olisi katsottava, että sille voidaan myöntää unionin makrotaloudellista rahoitusapua.

               (8)

               Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun olisi oltava poikkeuksellinen rahoitusväline, jolla myönnetään sitomatonta ja kohdentamatonta maksutasetukea avunsaajan välittömiin ulkoisen rahoituksen tarpeisiin. Sillä olisi tuettava sellaisen toimenpideohjelman täytäntöönpanoa, joka sisältää tiukkoja ja välittömiä sopeutus- ja rakenneuudistustoimia maksutasetilanteen parantamiseksi lyhyellä aikavälillä.

               (9)

               Georgian maksutaseessa on IMF:n ja muiden monenvälisten laitosten käyttöön asettamien varojen jälkeen edelleen huomattava ulkoinen rahoitusvaje, joten unionin makrotaloudellista rahoitusapua Georgialle pidetään tämänhetkisissä poikkeusolosuhteissa yhdessä IMF:n ohjelman kanssa asianmukaisena vastauksena Georgian pyyntöön saada tukea talouden vakauttamiseen. Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla on tarkoitus tukea Georgian talouden vakauttamista ja rakenneuudistusohjelmaa ja täydentää IMF:n rahoitusjärjestelyn puitteissa käytettävissä olevia varoja.

               (10)

               Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi pyrittävä tukemaan Georgian ulkoisen rahoitusaseman kestävyyden palauttamista ja siten myös maan taloudellista ja sosiaalista kehitystä.

               (11)

               Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun määrä vahvistetaan Georgian jäljellä olevien ulkoisten rahoitustarpeiden määrällisen kokonaisarvioinnin perusteella ottaen huomioon maan kyky huolehtia rahoituksestaan omin varoin ja erityisesti sen käytössä olevat kansainväliset valuuttavarannot. Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi täydennettävä IMF:n ja Maailmanpankin ohjelmia ja rahoitusta. Rahoitusavun määrää vahvistettaessa otetaan huomioon myös kahden- ja monenvälisiltä avunantajilta odotettavissa olevat rahoitusosuudet ja tarve varmistaa oikeudenmukainen taakanjako unionin ja muiden avunantajien välillä sekä unionin muiden ulkoisten rahoitusvälineiden aiempi käyttäminen Georgiassa ja unionin kaikkien toimenpiteiden tuottama lisäarvo.

               (12)

               Kun otetaan huomioon Georgian jäljellä olevat ulkoiset rahoitustarpeet, sen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen taso mitattuna henkeä kohti laskettujen tulojen ja köyhyysasteen perusteella sekä maan velkaantuneisuus, osa rahoitusavusta olisi myönnettävä avustuksina.

               (13)

               Komission olisi varmistettava, että unionin makrotaloudellinen rahoitusapu on oikeudellisesti ja sisällöltään sopusoinnussa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa vahvistettujen ulkoisen toiminnan keskeisten periaatteiden sekä ulkoisen toiminnan eri alojen ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen tavoitteiden ja niiden yhteydessä toteutettujen toimenpiteiden kanssa.

               (14)

               Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava unionin Georgiaan soveltamaa ulkopolitiikkaa. Komission yksiköiden ja Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi työskenneltävä tiiviisti yhdessä koko makrotaloudellisen rahoitusaputoimen keston ajan unionin ulkopolitiikan yhteensovittamiseksi ja sen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

               (15)

               Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava Georgian sitoutumista arvoihin, jotka ovat yhteisiä unionin kanssa, mukaan lukien demokratia, oikeusvaltioperiaate, hyvä hallintotapa, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, kestävä kehitys ja köyhyyden vähentäminen, sekä sen sitoutumista avoimen, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan periaatteisiin.

               (16)

               Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisen ennakkoedellytyksenä olisi oltava, että Georgia noudattaa tehokkaita demokratian mekanismeja, kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää, ja oikeusvaltioperiaatetta ja takaa ihmisoikeuksien kunnioittamisen. Lisäksi unionin makrotaloudellisen rahoitusavun erityistavoitteina olisi oltava julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuuden, läpinäkyvyyden ja vastuullisuuden lisääminen Georgiassa ja sellaisten rakenneuudistusten edistäminen, joilla pyritään tukemaan kestävää ja osallistavaa kasvua, työpaikkojen luomista ja julkisen talouden vakauttamista. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun Georgialle olisi myös sisällettävä toimenpiteitä assosiaatiosopimuksen sekä pitkälle menevän ja laaja-alaisen vapaakauppa-alueen täytäntöönpanon tukemiseksi. Sen varmistamiseksi, että erityistavoitteita voidaan arvioida asianmukaisesti, ne täytyy asettaa todennettavissa ja mitattavissa olevalla tavalla. Komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi säännöllisesti seurattava sekä ennakkoedellytysten täyttymistä että näiden tavoitteiden saavuttamista. Jos ennakkoedellytykset eivät täyty ja tavoitteita ei saavuteta tai jos assosiaatiosopimuksen tavoitteet ja periaatteet jätetään yleisesti huomiotta, komission olisi keskeytettävä tilapäisesti tai peruutettava unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen.

               (17)

               Sen varmistamiseksi, että unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät unionin taloudelliset edut suojataan tehokkaasti, Georgian olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotka liittyvät petosten, korruption ja muiden mahdollisten unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvien väärinkäytösten estämiseen ja torjumiseen. Lisäksi olisi säädettävä, että komissio huolehtii tarkastuksista ja tilintarkastustuomioistuin tilintarkastuksista.

               (18)

               Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston valtuuksia budjettivallan käyttäjinä.

               (19)

               Avustuksina myönnettyjen makrotaloudellisen rahoitusavun määrien ja lainoina myönnettyjen makrotaloudellisen rahoitusavun edellyttämien määrärahojen olisi oltava yhdenmukaisia monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettujen talousarviomäärärahojen kanssa.

               (20)

               Komission olisi hallinnoitava unionin makrotaloudellista rahoitusapua. Sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat seurata tämän päätöksen täytäntöönpanoa, komission olisi annettava niille säännöllisesti tietoja rahoitusavun täytäntöönpanosta ja toimitettava niille asiaan liittyvät asiakirjat.

               (21)

               Jotta voidaan varmistaa tämän päätöksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (3) mukaisesti.

               (22)

               Unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun olisi sovellettava talouspoliittisia ehtoja, jotka vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sekä tehokkuussyistä komissio olisi valtuutettava neuvottelemaan tällaisista ehdoista Georgian viranomaisten kanssa jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean valvonnassa asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Mainitun asetuksen mukaisesti neuvoa-antavaa menettelyä olisi sovellettava pääsääntöisesti kaikkiin muihin kuin asetuksessa säädettyihin tapauksiin. Kun otetaan huomioon yli 90 miljoonan euron suuruisen rahoitusavun mahdollisesti huomattava vaikutus, on asianmukaista käyttää tarkastelumenettelyä kyseisen raja-arvon ylittävien toimien osalta. Kun otetaan huomioon unionin Georgialle myöntämän makrotaloudellisen rahoitusavun määrä, yhteisymmärryspöytäkirjan hyväksymiseen ja avun vähentämiseen, keskeyttämiseen tai peruuttamiseen olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   1.   Unioni myöntää Georgialle makrotaloudellisena rahoitusapuna, jäljempänä ’unionin makrotaloudellinen rahoitusapu’, enintään 45 miljoonaa euroa tukeakseen maan talouden vakauttamista ja sen huomattavaa uudistusohjelmaa. Tästä enimmäismäärästä enintään 35 miljoonaa euroa myönnetään lainoina ja enintään 10 miljoonaa euroa avustuksina. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen edellyttää, että Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät unionin talousarvion asiaankuuluvaksi vuodeksi. Rahoitusavulla katetaan osa IMF:n ohjelmassa määritetyistä Georgian maksutasetarpeista.
   2.   Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun lainaosuuden rahoittamiseksi komissiolle annetaan valtuudet lainata tarvittavat varat unionin puolesta pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta ja lainata ne edelleen Georgialle. Lainojen keskimääräinen takaisinmaksuaika on enintään 15 vuotta.
   3.   Komissio hallinnoi unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksamista tavalla, joka on yhdenmukainen IMF:n ja Georgian välisten sopimusten tai yhteisymmärryspöytäkirjojen sekä assosiaatiosopimuksessa vahvistettujen talousuudistuksia koskevien keskeisten periaatteiden ja tavoitteiden, mukaan luettuna pitkälle menevä ja laaja-alainen vapaakauppasopimus, kanssa.
   Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti tietoja unionin makrotaloudellisen rahoitusavun kehityksestä, myös sen maksamisesta, ja toimittaa kyseisille toimielimille asiaan liittyvät asiakirjat ajallaan.
   4.   Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu on saatavilla kahden ja puolen vuoden ajan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen.
   5.   Jos Georgian rahoitustarpeet vähenevät alkuperäisiin ennusteisiin nähden olennaisesti unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksukaudella, komissio vähentää avun määrää tai keskeyttää tai peruuttaa avun 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
   2 artikla
   1.   Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun ennakkoedellytyksenä on, että Georgia noudattaa tehokkaita demokratian mekanismeja, kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää, ja oikeusvaltioperiaatetta ja takaa ihmisoikeuksien kunnioittamisen.
   2.   Komissio ja Euroopan ulkosuhdehallinto valvovat 1 kohdassa säädetyn ennakkoedellytyksen täyttymistä unionin makrotaloudellisen rahoitusavun koko elinkaaren ajan.
   3.   Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa sovelletaan neuvoston päätöksen 2010/427/EU (4) mukaisesti.
   3 artikla
   1.   Komissio sopii 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen Georgian viranomaisten kanssa unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liitettävistä selkeästi määritellyistä talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevista ehdoista, joissa keskitytään rakenneuudistuksiin ja vakaaseen julkiseen talouteen; nämä ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jäljempänä ’yhteisymmärryspöytäkirja’, johon sisältyy mainittujen ehtojen täyttämisen aikataulu. Yhteisymmärryspöytäkirjassa esitettyjen talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevien ehtojen on oltava yhdenmukaisia 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen sopimusten tai yhteisymmärryspöytäkirjojen kanssa, mukaan lukien Georgian IMF:n tuella toteuttamat makrotalouden sopeutusohjelmat ja rakenneuudistusohjelmat.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla ehdoilla pyritään erityisesti parantamaan Georgian julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuutta, läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta muun muassa unionin makrotaloudellisen rahoitusavun käytön osalta. Politiikkatoimenpiteitä suunniteltaessa otetaan asianmukaisesti huomioon myös edistyminen markkinoiden vastavuoroisessa avaamisessa, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan kehitys ja muut unionin ulkopolitiikan painopisteet. Komissio seuraa säännöllisesti, miten näiden tavoitteiden saavuttamisessa edistytään.
   3.   Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun yksityiskohtaiset rahoitusehdot vahvistetaan komission ja Georgian viranomaisten välillä tehtävissä lainasopimuksessa ja avustussopimuksessa.
   4.   Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin, että 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät edelleen, mukaan lukien sen, onko Georgian talouspolitiikka unionin makrotaloudellisen rahoitusavun tavoitteiden mukaista. Tätä varten komissio sovittaa toimintansa tiiviisti yhteen IMF:n ja Maailmanpankin sekä tarvittaessa Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa.
   4 artikla
   1.   Komissio asettaa unionin makrotaloudellisen rahoitusavun saataville kahdessa erässä, joihin kumpaankin kuuluu laina- ja avustusosuus, edellyttäen, että 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Kummankin erän suuruus vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa.
   2.   Lainoina myönnetyn unionin makrotaloudellisen rahoitusavun määrät rahoitetaan tarvittaessa neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 (5) mukaisesti.
   3.   Komissio tekee päätöksen erien maksamisesta sen perusteella, täyttyvätkö kaikki seuraavat edellytykset:

               a)

               2 artiklan 1 kohdassa säädetty ennakkoedellytys;

               b)

               jatkuva tyydyttävä edistyminen sellaisen toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, joka sisältää IMF:n muulla kuin ennaltavarautuvalla luottojärjestelyllä tukemia tiukkoja sopeutus- ja rakenneuudistustoimia; ja

               c)

               yhteisymmärryspöytäkirjassa sovittujen talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevien ehtojen noudattaminen tyydyttävällä tavalla.

         Toinen erä voidaan lähtökohtaisesti maksaa aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta.
   4.   Jos 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, komissio keskeyttää tilapäisesti tai peruuttaa unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksamisen. Tällaisissa tapauksissa se ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle keskeyttämisen tai peruuttamisen syyt.
   5.   Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu maksetaan Georgian keskuspankille. Ellei yhteisymmärryspöytäkirjassa toisin sovita ja edellyttäen, että siinä vahvistetaan jäljellä oleva julkisen talouden rahoitustarve, unionin varat voidaan siirtää Georgian valtiovarainministeriölle, joka on lopullinen avunsaaja.
   5 artikla
   1.   Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun lainaosuuteen liittyvät lainanotto- ja lainanantotoimet suoritetaan euromääräisinä ja käyttäen samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua unionille tilannetta, jossa anto- ja ottolainauksen maturiteetit poikkeavat toisistaan, eikä unionia saa asettaa alttiiksi valuuttakurssi- tai korkoriskeille tai muille kaupallisille riskeille.
   2.   Olosuhteiden salliessa ja jos Georgia sitä pyytää, komissio voi toteuttaa tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että lainaehtoihin sisällytetään aikaistettua takaisinmaksua koskeva lauseke ja että vastaava lauseke sisällytetään myös lainanottotoimien ehtoihin.
   3.   Jos olosuhteet sallivat edullisemman lainakoron ja jos Georgia sitä pyytää, komissio voi päättää jälleenrahoittaa kaikki alkuperäiset lainansa tai osan niistä tai se voi järjestellä rahoitusehdot uudelleen. Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestelytoimet toteutetaan 1 ja 4 kohdan mukaisesti, eivätkä ne saa pidentää kyseisten lainojen maturiteettia tai kasvattaa jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana jäljellä olevan pääoman määrää.
   4.   Georgian on maksettava kaikki kulut, joita unionille aiheutuu tämän päätöksen mukaisista lainanotto- ja lainanantotoimista.
   5.   Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen toimien etenemisestä.
   6 artikla
   1.   Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanossa noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) ja komission delegoitua asetusta (EU) N:o 1268/2012 (7).
   2.   Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu pannaan täytäntöön suoran hallinnoinnin avulla.
   3.   Edellä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut lainasopimus ja avustussopimus sisältävät määräykset, joilla

               a)

               varmistetaan, että Georgia tarkistaa säännöllisesti, että unionin talousarviosta myönnettyä rahoitusta on käytetty asianmukaisesti, toteuttaa tarkoituksenmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi ja ryhtyy tarvittaessa oikeudellisiin toimiin periäkseen takaisin mahdolliset tämän päätöksen nojalla myönnetyt väärin käytetyt varat;

               b)

               varmistetaan unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja erityisesti määrätään erityistoimenpiteistä unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun kohdistuvien petosten, korruption ja muiden väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (8), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (9) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (10) mukaisesti;

               c)

               annetaan komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirasto mukaan lukien, tai sen edustajille nimenomainen lupa suorittaa tarkastuksia, paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset mukaan lukien;

               d)

               annetaan komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle nimenomainen lupa suorittaa tarkastuksia unionin makrotaloudellisen rahoitusavun saatavuusaikana ja sen jälkeen, mukaan lukien asiakirjatarkastukset ja paikan päällä suoritettavat tarkastukset, kuten toiminnan arvioinnit; ja

               e)

               varmistetaan, että unionilla on oikeus lainan aikaistettuun takaisinmaksuun ja/tai avustuksen täydelliseen takaisinmaksuun, jos on osoitettu, että Georgia on unionin makrotaloudellisen rahoitusavun hallinnoinnissa sekaantunut petokseen tai korruptioon tai mihin tahansa muuhun unionin taloudellisia etuja vahingoittavaan laittomaan toimintaan.

         4.   Ennen unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanoa komissio selvittää toiminnan arvioinnin avulla, ovatko rahoitusavun kannalta merkitykselliset Georgian rahoitusjärjestelyt, hallintomenettelyt sekä sisäiset ja ulkoiset valvontamekanismit moitteettomia.
   7 artikla
   1.   Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
   2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
   8 artikla
   1.   Komissio antaa vuosittain viimeistään 30 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta edellisen vuoden aikana, täytäntöönpanoa koskeva arviointi mukaan lukien. Kertomuksessa on

               a)

               tarkasteltava unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanossa tapahtunutta edistystä;

               b)

               arvioitava Georgian taloustilannetta ja -näkymiä sekä edistymistä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen politiikkatoimenpiteiden toteuttamisessa;

               c)

               osoitettava yhteys yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettujen talouspoliittisten ehtojen, Georgiassa meneillään olevan talous- ja finanssipoliittisen kehityksen sekä unionin makrotaloudellisen rahoitusavun erien maksamista koskevien komission päätösten välillä.

         2.   Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään kahden vuoden kuluttua 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun saatavuusajan päättymisestä jälkiarviointikertomuksen, jossa arvioidaan päätökseen saadun unionin makrotaloudellisen rahoitusavun tuloksia ja tehokkuutta ja sitä, missä määrin rahoitusapu on myötävaikuttanut sille asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen.
   9 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 18 päivänä huhtikuuta 2018.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         A. TAJANI

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. PAVLOVA

      (1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. maaliskuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 12. huhtikuuta 2018.

      (2)  Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Georgian välinen assosiaatiosopimus (EUVL L 261, 30.8.2014, s. 4).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (4)  Neuvoston päätös 2010/427/EU, annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010, Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta (EUVL L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (5)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 480/2009, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (7)  Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (8)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95, annettu 18 päivänä joulukuuta 1995, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1).

      (9)  Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/615, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2018, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banque de Francen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 102/9

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/615,
   annettu 16 päivänä huhtikuuta 2018,
   kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banque de Francen ulkopuolisten tilintarkastajien osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan N:o 4 ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin neuvostolle Banque de Francen ulkopuolisista tilintarkastajista 9 päivänä maaliskuuta 2018 annetun Euroopan keskuspankin suosituksen (EKP/2018/9) (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan Ranskan lain L.142-2 §:n mukaan Banque de Francen yleisneuvosto nimittää kaksi lakisääteistä tilintarkastajaa, jotka tarkastavat Banque de Francen tilit.

               (3)

               Banque de Francen ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2017 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2018 alkaen.

               (4)

               Banque de France on valinnut Mazarsin ja KPMG S.A.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2018–2023.

               (5)

               EKP:n neuvosto suositteli, että Mazars ja KPMG S.A. nimitetään yhdessä Banque de Francen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2018–2023.

               (6)

               EKP:n neuvoston suosituksen johdosta neuvoston päätös 1999/70/EY (2) olisi muutettava vastaavasti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Korvataan päätöksen 1999/70/EY 1 artiklan 4 kohta seuraavasti:

      ”4.   Hyväksytään Mazars ja KPMG S.A. Banque de Francen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2018–2023.”

   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
   3 artikla
   Tämä päätös on osoitettu EKP:lle.

      Tehty Luxemburgissa 16 päivänä huhtikuuta 2018.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         F. MOGHERINI

      (1)  EUVL C 107, 22.3.2018, s. 1.

      (2)  Neuvoston päätös 1999/70/EY, tehty 25 päivänä tammikuuta 1999, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä (EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: Neuvoston päätös (EU) 2018/616, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2018, ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamiseen

text:
                  23.4.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 102/11

            NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2018/616,
      annettu 17 päivänä huhtikuuta 2018,
      ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamiseen
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 ja 172 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
      ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan talousalueesta tehty sopimus (2), jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

                  (2)

                  ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaan ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen liitettä XIII (Liikenne).

                  (3)

                  Komission asetus (EU) N:o 1305/2014 (3) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

                  (4)

                  Sen vuoksi ETA-sopimuksen liitettä XIII (Liikenne) olisi muutettava.

                  (5)

                  ETA:n sekakomiteassa otettavan unionin kannan olisi näin ollen perustuttava oheiseen päätösluonnokseen,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
      1 artikla
      ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitetävä kanta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn ETA:n sekakomitean päätösluonnokseen.
      2 artikla
      Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

         Tehty Luxemburgissa 17 päivänä huhtikuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            E. ZAHARIEVA

         (1)  EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6.

         (2)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

         (3)  Komission asetus (EU) N:o 1305/2014, annettu 11 päivänä joulukuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia koskevaa osajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja asetuksen (EY) N:o 62/2006 kumoamisesta (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 438).

         LUONNOS
         ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o …/2018,
         annettu … päivänä …kuuta …,
         ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamisesta
         ETA:n SEKAKOMITEA, joka
         ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan unionin rautatiejärjestelmän tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia koskevaa osajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja asetuksen (EY) N:o 62/2006 kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2014 annettu komission asetus (EU) N:o 1305/2014 (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

                     (2)

                     Asetuksella (EU) N:o 1305/2014 kumotaan komission asetus (EY) N:o 62/2006 (2), joka on otettu osaksi ETA-sopimusta ja joka olisi näin ollen poistettava ETA-sopimuksesta.

                     (3)

                     ETA-sopimuksen liite XIII olisi näin ollen muutettava vastaavasti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
         1 artikla
         Korvataan ETA-sopimuksen liitteessä XIII oleva 37h kohta (komission asetus (EY) N:o 62/2006) seuraavasti:
         ”32014 R 1305: komission asetus (EU) N:o 1305/2014, annettu 11 päivänä joulukuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia koskevaa osajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja asetuksen (EY) N:o 62/2006 kumoamisesta (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 438).
         Tätä sopimusta sovellettaessa asetusta koskee seuraava mukautus:
         Lisätään liitteessä olevan 7.1.4 kohdan 3 alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti:

                     4.

                     EFTAn valvontaviranomaisella on tarkkailijan asema ohjauskomiteassa.”

               2 artikla
         Asetuksen (EU) N:o 1305/2014 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
         3 artikla
         Tämä päätös tulee voimaan […], jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (*1), tai [direktiivin 2012/34/EU ottamisesta osaksi ETA-sopimusta] […] annetun ETA:n sekakomitean päätöksen N:o xx/xxxx (3) voimaantulopäivänä sen mukaan, kumpi ajankohdista on myöhäisempi.
         4 artikla
         Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

            Tehty Brysselissä

                  ETA:n sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  ETA:n sekakomitean sihteerit

            (1)  EUVL L 356, 12.12.2014, s. 438.

            (2)  EUVL L 13, 18.1.2006, s. 1.

            (*1)  [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]

            (3)  EUVL L …