title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2015/2213, annettu 27 päivänä lokakuuta 2015, ENIAC-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä

text:
               1.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 314/46

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2015/2213,
   annettu 27 päivänä lokakuuta 2015,
   ENIAC-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisestä
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon ENIAC-yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2013,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen ENIAC-yhteisyrityksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2013 sekä yhteisyrityksen vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2013 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 17. helmikuuta 2015 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2013 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä yhteisyritykselle (05306/2015 – C8-0049/2015),

               —

               ottaa huomioon 29. huhtikuuta 2015 tekemänsä päätöksen (3), jolla lykättiin päätöstä varainhoitovuotta 2013 koskevan vastuuvapauden myöntämisestä, sekä ECSEL-yhteisyrityksen (entinen ENIAC -yhteisyritys) toimitusjohtajan vastaukset,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (4),

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) ja erityisesti sen 209 artiklan,

               —

               ottaa huomioon ENIAC-yhteisyrityksen perustamisesta 20. joulukuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 72/2008 (6),

               —

               ottaa huomioon ECSEL-yhteisyrityksen perustamisesta 6. toukokuuta 2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 561/2014 (7) ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (8),

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 209 artiklassa tarkoitettujen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvien elinten varainhoidon malliasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 110/2014 (9),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan toisen mietinnön (A8-0285/2015),

               1.

               hyväksyy ENIAC-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2013 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ECSEL-yhteisyrityksen toimitusjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 452, 16.12.2014, s. 26.

      (2)  EUVL C 452, 16.12.2014, s. 27.

      (3)  EUVL L 255, 30.9.2015, s. 424.

      (4)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (5)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (6)  EUVL L 30, 4.2.2008, s. 21.

      (7)  EUVL L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (8)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (9)  EUVL L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: Komission päätös, jonka mukaan toimenpiteitä, jotka Slovakian tasavalta on ilmoittanut liittymisasiakrijan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisen väliaikaisen järjestelyn nojalla, ei voida soveltaa liittymisen jälkeen — Valtiontuki   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               4.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/16

         Komission päätös, jonka mukaan toimenpiteitä, jotka Slovakian tasavalta on ilmoittanut liittymisasiakrijan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisen väliaikaisen järjestelyn nojalla, ei voida soveltaa liittymisen jälkeen — Valtiontuki
   (2006/C 239/05)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   Päätöksen tekopäivä:
   Jäsenvaltio: Slovakia
   Tuen numero: Valtiontuki SK 1/2004
   Nimike: Všeobecná úverová banka, a.s.
   Tarkoitus: Tuki pankkialalle
   Muita tietoja: Komission päätös, jonka mukaan Slovakian liittymisasiakirjan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisen väliaikaisen järjestelyn nojalla ilmoittamia Všeobecná úverová banka, a.s. -pankin hyväksi toteutettavia toimenpiteitä ei voida soveltaa liittymisen jälkeen
   Päätöksen teksti (ilman luottamuksellisia tietoja) on julkaistu todistusvoimaisella kielellä/todistusvoimaisilla kielillä seuraavalla Internet-sivulla:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/


title: Komission päätös (EU) 2016/1848, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016, toimenpiteestä SA.40018 (2015/C) (ex 2015/NN) Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksuun vuonna 2014 tehty muutos (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4056) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               19.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 282/63

         KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2016/1848,
   annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016,
   toimenpiteestä SA.40018 (2015/C) (ex 2015/NN) Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksuun vuonna 2014 tehty muutos

         (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4056)

   (Ainoastaan unkarinkielinen teksti on todistusvoimainen)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
   on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

               (1)

               Komissio sai tietää joulukuussa 2014 julkaistuista lehtiartikkeleista, että Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksua säätelevää vuoden 2008 lakia muutettiin vuonna 2014. Komissio lähetti Unkarin viranomaisille tietopyynnön 17 päivänä maaliskuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, ja Unkarin viranomaiset vastasivat siihen 16 päivänä huhtikuuta 2015 päivätyllä kirjeellä.

               (2)

               Komissio ilmoitti 15 päivänä heinäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Unkarille päätöksestään aloittaa tukitoimenpiteen osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’. Lisäksi komissio määräsi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään keskeyttämään välittömästi toimenpiteen asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               (3)

               Menettelyn aloittamista koskeva päätös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (3). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tukitoimenpiteestä.

               (4)

               Komissio on saanut huomautuksia yhdeltä asianomaiselta. Komissio välitti nämä huomautukset Unkarille 13 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, ja Unkarille annettiin mahdollisuus vastata niihin. Unkari ei vastannut huomautuksiin.

         2.   TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

   2.1   Vuonna 2008 annettu elintarvikeketjua koskeva laki, jolla otetaan käyttöön elintarvikeketjun tarkastusmaksu

               (5)

               Elintarvikeketjun tarkastusmaksuun sovellettavat säännökset esitetään vuonna 2008 elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta annetussa laissa XLVI, jäljempänä ’elintarvikeketjulaki’, ja maaseudun kehittämisestä vastaavan ministerin 27 päivänä huhtikuuta 2012 elintarvikeketjun tarkastusmaksusta tehtävää ilmoitusta ja tarkastusmaksun maksamista koskevista säännöistä antamassa asetuksessa N:o 40/2012. Elintarvikeketjulain mukaan elintarvikeketjun toimijoiksi katsottujen yritysten on maksettava tarkastusmaksu niiden tietyistä toimista saaman liikevaihdon osalta. Elintarvikeketjulaissa esitetään luettelo niistä toimista (4), joiden osalta yritykset ovat velvollisia maksamaan tarkastusmaksun.

               (6)

               Kaikkien Unkarissa toimivien yritysten (yritykset ja muut oikeushenkilöt, mutta myös yksityishenkilöt, jotka toimivat elinkeinonharjoittajina tai alkutuottajina), jotka ovat ilmoitusta edeltäneen vuoden aikana saaneet liikevaihtoa luetelluista toimista, on maksettava elintarvikeketjun tarkastusmaksu. Elintarvikeketjun tarkastusmaksun tarkoituksena on kattaa kansallisen elintarvikeketjun turvallisuudesta vastaavan viraston (valtion virasto) tiettyihin elintarvikeketjun säätelyyn ja valvontaan liittyvien tehtävien kustannukset. Tarkastusmaksu lasketaan vuosittain, ja maksuvelvollisen on tehtävä ilmoitus ja suoritettava tarkastusmaksu riippumatta siitä, onko paikan päällä tehty virallisia tarkastuksia.

               (7)

               Elintarvikeketju laissa säädettiin 31 päivään joulukuuta 2014 asti, että kaikkien elintarvikeketjun toimijoiden oli maksettava asianomaisesta liikevaihdosta kiinteä 0,1 prosentin tarkastusmaksu.

               (8)

               Perityt elintarvikeketjun tarkastusmaksut saatiin käyttää vain elintarvikeketjun turvallisuusstrategiassa määriteltyihin tehtäviin ja elintarvikeketjuviranomaisen toimiin.

         2.2   Elintarvikeketjulakiin vuonna 2014 tehty muutos

               (9)

               Elintarvikeketjulain 47/B §:ään vuoden 2014 lailla LXXIV (5) tehdyllä muutoksella, joka tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015, jäljempänä ’vuoden 2014 muutos’, otettiin käyttöön erityissäännöt, jotka koskivat nopeakiertoisia kulutustavaroita Unkarin markkinoilla myyvien liikkeiden (6) tuottamaan liikevaihtoon sovellettavien tarkastusmaksujen laskemista.

               (10)

               Elintarvikeketjulain vuoden 2014 muutoksella otettiin käyttöön progressiivinen maksurakenne, jota sovelletaan nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin (7) ja jonka mukaisesti tarkastusmaksun aste vaihtelee 0–6 prosentin välillä. Tarkemmin sanottuna elintarvikeketjun tarkastusmaksun perustana käytettyyn liikevaihtoon sovellettiin seuraavia maksutasoja:

                           —

                           0 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on enintään 500 miljoonaa Unkarin forinttia (noin 1,6 miljoonaa euroa);

                           —

                           0,1 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 500 miljoonaa mutta enintään 50 miljardia Unkarin forinttia (noin 160,6 miljoonaa euroa);

                           —

                           1 prosentti liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 50 miljardia mutta enintään 100 miljardia Unkarin forinttia (noin 321,2 miljoonaa euroa);

                           —

                           2 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 100 miljardia mutta enintään 150 miljardia Unkarin forinttia (noin 481,8 miljoonaa euroa);

                           —

                           3 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 150 miljardia mutta enintään 200 miljardia Unkarin forinttia (noin 642,4 miljoonaa euroa);

                           —

                           4 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 200 miljardia mutta enintään 250 miljardia Unkarin forinttia (noin 803 miljoonaa euroa);

                           —

                           5 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 250 miljardia mutta enintään 300 miljardia Unkarin forinttia (noin 963,5 miljoonaa euroa);

                           —

                           6 prosenttia liikevaihdon siitä osuudesta, joka on yli 300 miljardia Unkarin forinttia.

               (11)

               Elintarvikeketjulain vuoden 2014 muutoksen mukaan kaikkiin muihin elintarvikeketjujen toimijoihin sovellettiin edelleen maksua, jonka perusteena oli kiinteä 0,1 prosentin aste asianomaisesta liikevaihdosta.

               (12)

               Unkarin elintarvikeketjulain muutetussa säännöksessä tai sen perusteluissa ei mainita syitä siihen, miksi nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden tarkastusmaksun maksutasojen osalta otettiin käyttöön erityissäännöt. Niissä ei myöskään anneta selitystä eri liikevaihtoluokkien määritykselle ja niitä vastaaville tarkastusmaksutasoille.

               (13)

               Elintarvikeketjun toimijoiden on tehtävä ilmoitus maksusta. Se on maksettava vuosittain kahdessa samansuuruisessa erässä viimeistään 31 päivänä heinäkuuta ja 31 päivänä tammikuuta. Laissa säädetään myös yksinkertaistetuista menettelyistä sellaisissa tapauksissa, joissa maksu on alle 1 000 Unkarin forinttia (noin 3,20 euroa). Tällöin maksusta on tehtävä ilmoitus, mutta sitä ei tarvitse maksaa.

               (14)

               Tarkastusmaksuista, joita ei ole maksettu määräaikaan mennessä, on maksettava sakkoa. Viivästyssakkoa voidaan periä, jos henkilöt tai yhteisöt, joiden on maksettava elintarvikeketjun tarkastusmaksu, jättävät sitä koskevan ilmoituksen tekemättä tai tekevät sen myöhässä tai ilmoitus on epätäydellinen tai sisältää vääriä tietoja.

         3.   MUODOLLINEN TUTKINTAMENETTELY

   3.1   Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen syyt

               (15)

               Komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn, koska se katsoi kyseisenä ajankohtana, että vuoden 2014 muutoksella käyttöön otettu progressiivinen maksurakenne (maksutasot ja liikevaihtoluokat) oli sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea.

               (16)

               Erityisesti komissio katsoi, että vuoden 2014 muutoksella käyttöön otetut progressiiviset maksutasot johtivat yritysten eriytettyyn kohteluun niiden liikevaihdon ja siten niiden koon perusteella sekä valikoivan edun myöntämiseen liikevaihdoltaan pienille ja siten pienemmille yrityksille. Unkari ei ollut esittänyt todisteita siitä, että nopeakiertoisia kulutustavaroita myyviin liikkeisiin, kuten supermarketteihin, sovellettava progressiivinen maksurakenne vastaisi samankaltaista progressiivista mallia kansalliselle elintarvikeketjun turvallisuudesta vastaavalle virastolle kyseisten liikkeiden tarkastamisesta aiheutuvissa kustannuksissa. Unkari ei siten ollut osoittanut, että toimenpide voitaisiin perustella verojärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Siksi komissio katsoi, että toimenpide oli valtiontukea, koska kaikki muut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt ehdot vaikuttivat täyttyvän.

               (17)

               Lopuksi komissio esitti epäilyksiä toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Erityisesti komissio muistutti, että se ei voi todeta valtiotukitoimenpidettä sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos sillä rikotaan muita EU:n lainsäädännön sääntöjä, kuten SEUT-sopimuksessa taattuja perusvapauksia tai EU:n asetusten tai direktiivien säännöksiä. Kyseisenä ajankohtana komissio ei voinut sulkea pois sitä mahdollisuutta, että toimenpiteen kohteena olivat pääasiassa ulkomaisessa omistuksessa olevat yritykset, mikä saattoi olla vastoin SEUT-sopimuksen 49 artiklassa määrättyä sijoittautumisvapautta. Lisäksi komissio epäili toimenpiteen sisältämän eriytetyn verokohtelun tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (8) esitettyjen velvollisuuksien täyttämisen kannalta.

         3.2   Muutokset tarkastusmaksun oikeusperustaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen

               (18)

               Unkarin hallitus toimitti Unkarin parlamentille 27 päivänä lokakuuta 2015 lakiehdotuksen, jolla tarkistettaisiin elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annettua lakia XLVI. Unkarin parlamentti hyväksyi 17 päivänä marraskuuta 2015 lain CLXXXII, jolla muutettiin elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annettua lakia XLVI. Uusi laki julkaistiin 26 päivänä marraskuuta 2015 Unkarin virallisessa lehdessä (Magyar Közlöny) N:o 182/2015, ja se tuli voimaan 31 päivänä julkaisunsa jälkeen eli 27 päivänä joulukuuta 2015.

               (19)

               Marraskuussa 2015 hyväksytyllä muutoksella kumotaan vuoden 2014 muutoksella käyttöön otettu progressiivinen maksurakenne ja otetaan jälleen käyttöön kaikkia elintarvikeketjun toimijoita koskeva 0,1 prosentin kiinteä tarkastusmaksu, joka oli voimassa ennen lakiin vuonna 2014 tehtyä muutosta.

         3.3   Unkarin huomautukset

               (20)

               Unkari ei toimittanut komissiolle huomautuksia vastauksena menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen.

               (21)

               Sen sijaan Unkari toimitti komissiolle 16 päivänä syyskuuta 2015 päivätyllä ja kilpailuasioista vastaavalle komission jäsenelle osoitetulla kirjeellä ehdotuksen tarkistetuksi elintarvikeketjun tarkastusmaksuksi. Tässä ehdotuksessa 0 prosentin maksutaso kumottaisiin ja progressiivinen maksurakenne, joka käsittää kahdeksan maksutasoa (0–6 %), korvattaisiin kahden maksutason järjestelmällä (0,1 % liikevaihdoltaan pienille vähittäiskaupan toimijoille ja 0,3 % vähittäiskaupan toimijoille, joiden liikevaihto on suurempi).

               (22)

               Komission yksiköt ilmoittivat Unkarille 7 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, että vaikka ero maksutasojen välillä pieneni uudessa ehdotuksessa, ehdotetulla uudella maksulla olisi edelleen progressiivinen maksurakenne, mikä olisi ongelmallista valtiotuen näkökulmasta, jos se ei olisi perusteltavissa tarkastusmaksujärjestelmän pääperiaatteilla.

               (23)

               Unkari toimitti 7 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä lisätietoja, joilla se pyrki perustelemaan kaksi maksutasoa käsittävän progressiivisen maksurakenteensa merkittävien markkinatoimijoiden ja toisaalta muiden kaupallisten yksiköiden erilaisilla valvontakustannuksilla. Erityisesti Unkari katsoi, että merkittävillä toimijoilla on monimutkaiset rakenteet, minkä takia tarkastuksia suorittavalta viranomaiselta tarvitaan monimutkaisempaa valvontaa ja huomattavasti enemmän resursseja.

               (24)

               Sen jälkeen kun Unkari oli pyytänyt saada palautetta 16 päivänä syyskuuta 2015 päivätyssä kirjeessä esittämästään ehdotuksesta ja 7 päivänä lokakuuta 2015 päivätyssä kirjeessä esittämistään lisätiedoista, komission yksiköt ilmoittivat Unkarille 17 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä, että sen esittämät tiedot eivät osoita tarkastusten kustannusten suurenevan samassa suhteessa maksutasojen kanssa. Erityisesti komission yksiköt vahvistivat kantansa, jonka mukaan esitetyt luvut eivät osoittaneet, että niiden yritysten tarkastuskustannukset, joihin sovellettaisiin 0,3 prosentin maksutasoa, olisivat – tarkastettavan liikevaihdon jokaisen forintin osalta – kolminkertaiset verrattuna niihin yrityksiin, joihin sovellettaisiin 0,1 prosentin maksutasoa. Siten olisi katsottava, että progressiivisella kahden maksutason rakenteella annettaisiin valikoiva etu alempaan maksuluokkaan kuuluville yrityksille.

               (25)

               Lopulta Unkari ei toimittanut Unkarin parlamentille tätä ehdotusta, joka koski elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annetun lain XLVI muuttamista.

         3.4   Asianomaisten osapuolten esittämät huomautukset

               (26)

               Komissio on saanut huomautuksia yhdeltä asianomaiselta osapuolelta. Tämä asianomainen osapuoli toimii Unkarin markkinoilla ja yhtyy komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämään arvioon. Asianomainen osapuoli katsoo, että toimenpiteen kohderyhmäksi oli tarkoitettu erityisesti ulkomaiset yritykset, mikä sen mukaan on mahdollista Unkarin vähittäiskauppamarkkinoiden rakenteen vuoksi. Kyseisen osapuolen mukaan ulkomaisilla yrityksillä on Unkarin vähittäiskaupassa sivuliikkeitä tai tytäryrityksiä, mikä lisää niiden (konsolidoitua) liikevaihtoa. Unkarilaiset yritykset ovat sitä vastoin järjestäytyneet franchising-järjestelmäksi, jossa kutakin liikettä tai rajallista määrää liikkeitä pitää eri oikeushenkilö, joka ei ole osa franchising-antajan yritystä tai konsernia. Asianomaisen osapuolen esittämien arvioiden mukaan ulkomaisilla vähittäiskauppiailla (konserneilla) olisi tällä hetkellä yhteensä noin 50 prosentin markkinaosuus Unkarissa, mutta ne vastaisivat noin 95 prosentista tarkastusmaksujen kokonaismäärästä, ja unkarilaiset vähittäiskauppiaat kuuluisivat elintarvikeketju lain 47/B §:n nojalla yleensä 0 tai 0,1 prosentin maksuluokkaan.

               (27)

               Toisin sanoen unkarilaiset elintarvikkeiden vähittäiskauppiaat kuuluvat franchising-järjestelmämuotoisen organisaationsa vuoksi automaattisesti alempiin maksuluokkiin (joissa maksutaso on 0 tai 0,1 prosenttia), kun taas ulkomaisten EU-emoyritysten sivuliikkeet tai tytäryritykset, jotka eivät ole franchising-järjestelmämuotoisia, kuuluvat yleensä korkeampiin maksuluokkiin. Siten elintarvikeketjun tarkastusmaksulla annetaan asianomaisen osapuolen mukaan valikoiva etu sekä pienemmille yrityksille että niille vähittäiskaupassa toimiville yrityksille, jotka eivät ole franchising-järjestelmämuotoisia, eli unkarilaisille yrityksille ulkomaisessa omistuksessa oleviin yrityksiin nähden.

         3.5   Unkarin esittämät huomautukset asianomaisten osapuolten huomautuksista

               (28)

               Komissio ei ole saanut Unkarilta vastausta ainoan asianomaisen osapuolen huomautuksiin, jotka toimitettiin sille 13 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä.

         4.   TUEN ARVIOINTI

               (29)

               Komissio rajoittaa tässä päätöksessä esittämänsä arvioinnin elintarvikeketjulakiin vuonna 2014 tehdyn muutoksen säännöksiin ja tarkemmin tarkistettuun säännökseen, jossa säädetään progressiivisesta maksurakenteesta (maksutasot ja liikevaihtoluokat) nopeakiertoisia kulutustavaroita myyville liikkeille Unkarissa edellä johdanto-osan 10 kappaleessa esitetyllä tavalla.

         4.1   SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen olemassaolo

               (30)

               SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”

               (31)

               Toimenpiteen luokitteleminen kyseisessä määräyksessä tarkoitetuksi valtiontueksi edellyttää siten seuraavien kumulatiivisten ehtojen täyttymistä: i) toimenpiteen on katsottava johtuvan valtiosta, ja se rahoitetaan valtion varoista; ii) siitä on aiheuduttava saajalleen taloudellista etua; iii) kyseisen edun on oltava valikoiva; ja iv) toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

         4.1.1   Valtion varat ja valtion toimenpide

               (32)

               Ollakseen valtiontukea toimenpide on rahoitettava valtion varoista, ja se on katsottava jäsenvaltiosta johtuvaksi.

               (33)

               Koska toimenpide perustuu Unkarin parlamentin lakiin, se on selkeästi katsottava Unkarin valtiosta johtuvaksi. Unkarin väitettä, jonka mukaan maksun ei voida katsoa johtuvan Unkarin valtiosta, koska maksun oikeusperusta on asetus (EY) N:o 882/2004, ei voida hyväksyä.

               (34)

               EU:n tuomioistuimet ovat aikaisemmin katsoneet, että SEUT-sopimukseen perustuvien velvollisuuksiensa mukaisesti EU:n direktiiviä täytäntöönpanevan jäsenvaltion käyttöön ottaman verovapautuksen ei katsota johtuvan kyseisestä jäsenvaltiosta, vaan EU:n lainsäätäjän antamasta säädöksestä, jolloin se ei ole valtiontukea (9). Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 kuitenkin esitetään jäsenvaltioille yleisiä velvollisuuksia eikä aseteta niille velvollisuutta ottaa käyttöön liikevaihtoon perustuvia progressiivisia maksuja tarkastusten tekemisestä, mikä tarkoittaa, ettei vuoden 2014 muutoksen voida katsoa johtuvan EU:n lainsäätäjän antamasta säädöksestä. Asetuksen (EY) N:o 882/2004 26 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden on huolehdittava riittävistä rahoitusresursseista tarvittavan henkilöstön ja muiden resurssien hankkimiseksi virallista valvontaa varten millä tahansa asianmukaiseksi katsomallaan tavalla, myös maksuilla.” Asetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltiot voivat periä maksuja virallisesta valvonnasta aiheutuvien kustannusten kattamiseksi”. Siten on yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulla määrittää näiden maksujen suuruus mainitun lainsäädännön ja erityisesti asetuksen 27 artiklan puitteissa. Kaikkien tässä yhteydessä tehtyjen valintojen voidaan siten katsoa johtuvan Unkarin valtiosta.

               (35)

               Myös se edellytys, että toimenpide rahoitetaan valtion varoista, jolloin valtio luopuu toimenpiteen tuloksena tuloista, jotka sen yleensä olisi perittävä yritykseltä, täyttyy (10). Tarkasteltavana olevassa asiassa Unkarin valtio luopuu varoista, jotka sen olisi muutoin kerättävä nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien, liikevaihdoltaan pienten liikkeiden pitäjiltä (ja siten pienemmiltä yrityksiltä), jos näiltä liikkeiden pitäjiltä olisi peritty samaa tarkastusmaksua kuin nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien, liikevaihdoltaan suurten liikkeiden pitäjiltä.

         4.1.2   Etu

               (36)

               EU:n tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan tuen käsitteellä ei tarkoiteta ainoastaan positiivisia suorituksia vaan myös toimenpiteitä, jotka eri tavoin alentavat yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia (11). Vaikka toimenpiteeseen, johon sisältyy veron- tai maksunalennus, ei liity positiivista varainsiirtoa valtiolta, sillä asetetaan toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat yritykset muita veronmaksajia suotuisampaan asemaan, minkä lisäksi se johtaa valtion tulojen menetykseen (12). Etu voidaan myöntää erilaisina helpotuksina yrityksen verotaakkaan ja erityisesti pienentämällä sovellettavaa veroastetta tai veropohjaa tai vähentämällä maksettavan veron määrää (13).

               (37)

               Elintarvikeketjulakiin vuonna 2014 tehdyssä muutoksessa säädetään progressiivisesta maksurakenteesta, jota sovelletaan nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin sen mukaan, mihin luokkaan kyseisten yritysten liikevaihto kuuluu. Näiden maksujen progressiivinen luonne tarkoittaa sitä, että jos liikkeen liikevaihto kasvaa ja liike siirtyy seuraavaan maksuluokkaan, liikevaihdosta perittävän maksun keskimääräinen prosenttiosuus lisääntyy. Tämän tuloksena yrityksiltä, joilla on pieni liikevaihto (pienemmät yritykset), peritään huomattavasti pienempää keskimääräistä maksua kuin yrityksiltä, joilla on suuri liikevaihto (suuremmat yritykset). Liikevaihdoltaan pieniltä yrityksiltä perittävä huomattavasti pienempi keskimääräinen maksutaso vähentää niille aiheutuvia kustannuksia verrattuna liikevaihdoltaan suuriin yrityksiin ja merkitsee siten pienille yrityksille myönnettävää etua suuriin yrityksiin nähden SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

         4.1.3   Valikoivuus

               (38)

               Toimenpide on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla valikoiva, jos toimenpiteellä suositaan tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tavaroiden valmistusta.

               (39)

               Verotusjärjestelmien osalta unionin tuomioistuin on todennut, että toimenpiteen valikoivuus olisi periaatteessa arvioitava kolmivaiheisella analyysillä (14). Aluksi selvitetään jäsenvaltiossa sovellettava yleinen tai tavanomainen verojärjestelmä eli ”viitejärjestelmä”. Toiseksi olisi määritettävä, muodostaako kyseinen toimenpide poikkeuksen tästä järjestelmästä, koska siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka järjestelmään olennaisesti kuuluvien tavoitteiden mukaisesti ovat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti keskenään vertailukelpoisessa tilanteessa. Jos toimenpide ei muodosta poikkeusta viitejärjestelmästä, se ei ole valikoiva. Jos se muodostaa poikkeuksen (ja näin ollen on lähtökohtaisesti valikoiva), analyysin kolmannessa vaiheessa on arvioitava, voidaanko poikkeava toimenpide perustella (viite-) verojärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella (15). Jos lähtökohtaisesti valikoiva toimenpide voidaan perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella, sitä ei katsota valikoivaksi, minkä vuoksi se ei kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

         a)   Viitejärjestelmä

               (40)

               Tarkasteltavana olevassa asiassa komissio katsoo viitejärjestelmäksi Unkarissa toimivilta elintarvikeketjun yrityksiltä perittävän tarkastusmaksun (16). Komissio ei katso, että vuoden 2014 muutoksella käyttöön otettu progressiivinen maksurakenne voi muodostaa osan tästä viitejärjestelmästä.

               (41)

               Kuten unionin tuomioistuin on todennut (17), ei ole aina riittävää rajoittaa valikoivuusanalyysiä siihen, poikkeaako toimenpide jäsenvaltion määrittelemästä viitejärjestelmästä. On myös tarpeen arvioida, onko jäsenvaltio suunnitellut järjestelmän rajat johdonmukaisesti vaiko selvästi satunnaisella tai puolueellisella tavalla suosiakseen tiettyjä yrityksiä toisiin yrityksiin nähden. Muussa tapauksessa jäsenvaltio voisi sellaisten kaikkiin yrityksiin sovellettavien yleisten sääntöjen asettamisen sijaan, joista tehdään poikkeus tiettyjen yritysten kohdalla, saavuttaa saman tuloksen eli valtiontukisääntöjen kiertämisen mukauttamalla ja yhdistelemällä sääntöjään siten, että jo niiden soveltaminen johtaa eri taakkoihin eri yrityksille (18). On erityisen tärkeää muistaa tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin on johdonmukaisesti katsonut, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa ei tehdä eroa valtion toimenpiteiden välillä niiden syiden tai tavoitteiden perusteella, vaan määritellään ne niiden vaikutusten perusteella ja siten käytetyistä menetelmistä riippumattomasti (19).

               (42)

               Kiinteän maksutason soveltaminen elintarvikeketjun toimijoiden liikevaihtoon on tarkoituksenmukainen keino kattaa valtiolle asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesta tarkastustoiminnasta aiheutuvat kustannukset, kun taas elintarvikeketjulain vuoden 2014 muutoksella käyttöön otettu progressiivinen maksurakenne vaikuttaa siltä, että Unkari olisi suunnitellut sen tarkoituksellisesti suosimaan tiettyjä yrityksiä muihin yrityksiin nähden. Ennen vuoden 2014 muutosta kaikkien elintarvikeketjun toimijoiden (nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjät mukaan luettuina) oli maksettava liikevaihtoonsa perustuva 0,1 prosentin kiinteä maksu. Vuoden 2014 muutoksella käyttöön otetun progressiivisen maksurakenteen mukaan nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin voidaan soveltaa kahdeksaa eri maksutasoa, jotka alkavat 0 prosentista ja suurenevat progressiivisesti 6 prosenttiin, riippuen siitä, mihin luokkaan heidän liikevaihtonsa kuuluu. Näin ollen vuoden 2014 muutoksen tuloksena maksuvelvollisiin yrityksiin sovelletaan erilaista keskimääräistä veroastetta sen mukaan, millaista niiden toiminta on (pitävätkö ne nopeakiertoisia kulutustavaroita myyviä liikkeitä) ja millä tasolla niiden liikevaihto on (ylittääkö se muutoksessa esitetyt kynnykset).

               (43)

               Koska kaikkiin yrityksiin sovelletaan eri veroastetta, komissio ei pysty määrittämään vuonna 2014 muutetuille maksuille yhtä yksittäistä viitemaksutasoa. Unkari ei myöskään ilmoittanut tiettyä maksutasoa viitetasoksi tai tavanomaiseksi maksutasoksi eikä selittänyt, miksi korkeampi maksutaso olisi perusteltavissa nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien, liikevaihdoltaan suurten liikkeiden pitäjien erityisolosuhteilla tai miksi alempia maksutasoja olisi sovellettava tiettyihin toimijaluokkiin tai sellaisten nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien pienten liikkeiden pitäjiin, joiden liikevaihto on pieni.

               (44)

               Vuoden 2014 muutoksen vaikutus on siten se, että eri yrityksiin sovelletaan eri veroasteita (jotka ilmaistaan osuutena niiden yleisestä vuotuisesta liikevaihdosta) niiden toiminnan ja myös niiden koon mukaan, koska yrityksen liikevaihto korreloi tietyssä määrin yrityksen koon kanssa. Elintarvikeketjun tarkastusmaksun tavoitteena on kuitenkin rahoittaa terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä elintarvikkeiden tarkastuksia niiden edetessä elintarvikeketjussa, ja progressiivinen maksurakenne, jossa maksutaso vaihtelee 0 prosentin ja 6 prosentin välillä, ei vastaa toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien yritysten tiloissa suoritettavien tarkastusten kustannusten ja kyseisten yritysten liikevaihdon välistä suhdetta.

               (45)

               Tämän tavoitteen perusteella komissio katsoo, että kaikki elintarvikeketjun toimijat yleisellä tasolla ja erityisesti kaikki nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjät ovat oikeudellisesti ja tosiasiallisesti keskenään vertailukelpoisessa tilanteessa niiden toimista tai liikevaihdon suuruudesta riippumatta ja että Unkari ei ole perustellut vakuuttavasti, miksi tällaiset yritykset olisi asetettava eriarvoiseen asemaan elintarvikeketjun tarkastusmaksun perimisen osalta. Komissio viittaa tässä yhteydessä jäljempänä esitettyyn johdanto-osan 52–57 kappaleeseen. Unkari on tämän perusteella suunnitellut elintarvikeketjun tarkastusmaksun tarkoituksellisesti siten, että sillä suositaan keinotekoisesti tiettyjä yrityksiä eli nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikevaihdoltaan pienten liikkeiden pitäjiä (ja siten pienempiä yrityksiä) ja asetetaan epäedulliseen asemaan toiset yritykset eli suuret yritykset, jotka ovat yleensä ulkomaisessa omistuksessa (20).

               (46)

               Viitejärjestelmä on siten valikoiva tavalla, jota ei voida perustella elintarvikeketjun tarkastusmaksun tavoitteella, sillä maksulla on tarkoitus rahoittaa terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä elintarvikkeiden tarkastuksia niiden edetessä elintarvikeketjussa. Tämän seurauksena asianmukainen viitejärjestelmä käsiteltävänä olevassa asiassa on tarkastusmaksun periminen Unkarissa toimivilta elintarvikeketjun yrityksiltä niiden liikevaihdon perusteella ilman progressiivista maksurakennetta.

         b)   Poikkeavuus viitejärjestelmästä

               (47)

               Toisessa vaiheessa on tarpeen selvittää, poikkeaako toimenpide viitejärjestelmästä sellaisten tiettyjen yritysten hyväksi, jotka viitejärjestelmään olennaisesti kuuluvan tavoitteen mukaisesti ovat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti keskenään vertailukelpoisessa tilanteessa.

               (48)

               Kuten johdanto-osan 44 kappaleessa selitetään, elintarvikeketjun tarkastusmaksun olennainen tavoite on rahoittaa terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä elintarvikkeiden tarkastuksia niiden edetessä elintarvikeketjua pitkin Unkarissa. Kuten kyseisessä johdanto-osan kappaleessa myös selitetään, kaikkien elintarvikeketjujen toimijoiden yleisellä tasolla ja erityisesti kaikkien nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjien olisi katsottava olevan kyseisen tavoitteen osalta oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa verrattavassa tilanteessa niiden toimista tai liikevaihdon suuruudesta riippumatta.

               (49)

               Kuten johdanto-osan 37 kappaleessa selitetään, progressiivinen maksurakenne, jota vuoden 2014 muutoksen mukaisesti sovelletaan vain nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin, johtaa siihen, että liikevaihdoltaan suuriin yrityksiin sovelletaan sekä merkittävästi suurempia marginaalitarkastusmaksuja että merkittävästi korkeampia keskimääräisiä tarkastusmaksutasoja verrattuna liikevaihdoltaan pienten liikkeiden pitäjiin ja muihin elintarvikeketjun toimijoihin. Toisin sanoen vuoden 2014 muutoksella käyttöön otetulla progressiivisella maksurakenteella erotellaan elintarvikeketjun tarkastusmaksun tavoitteen osalta oikeudellisesti ja tosiasiallisesti keskenään vertailukelpoisessa tilanteessa olevia yrityksiä niiden toiminnan ja koon perusteella.

               (50)

               Komissio toteaa erityisesti, että elintarvikeketjulakiin vuoden 2014 muutoksella sisällytetyt maksutasot ja liikevaihdon suuruusluokat, joihin maksutasoja sovelletaan, johtavat maksun suurenemiseen maksuvelvollisille yrityksille niiden tietyistä toimista saaman liikevaihdon ja siten niiden koon mukaan. Alin maksutaso on 0,1 prosenttia yrityksille, joiden liikevaihto on yli 500 miljoonaa mutta enintään 50 miljardia Unkarin forinttia. Alin maksutaso kerrotaan 60:llä, jolloin maksutasoksi saadaan 6 prosenttia nopeakiertoisia kulutustavaroita myyville yrityksille, joiden liikevaihto on yli 300 miljardia Unkarin forinttia. Tämän alimman maksutason suureneminen johtaa siihen, että liikevaihdoltaan ylimpään luokkaan kuuluvilla liikkeillä keskimääräinen maksutaso on huomattavasti korkeampi kuin pienemmän liikevaihdon (ja siten pienemmillä) yrityksillä.

               (51)

               Tämän seurauksena vuoden 2014 muutoksella käyttöön otettu progressiivinen maksurakenne poikkeaa viitejärjestelmästä eli tarkastusmaksun perimisestä Unkarissa toimivilta elintarvikeketjun yrityksiltä nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikevaihdoltaan pienten liikkeiden pitäjien (ja siten pienempien yritysten) hyväksi. Komissio katsoo sen vuoksi, että kiistanalainen toimenpide on lähtökohtaisesti valikoiva.

         c)   Perustelut

               (52)

               Viitejärjestelmästä poikkeava toimenpide ei ole valikoiva, jos se on perusteltavissa järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Näin on silloin, kun valikoiva kohtelu on tulosta järjestelmään kiinteästi liittyvistä ja sen toiminnan ja vaikuttavuuden kannalta tarpeellisista mekanismeista (21). Tässä yhteydessä jäsenvaltio ei voi vedota ulkopuolisiin poliittisiin tavoitteisiin, kuten alue-, ympäristö- tai teollisuuspoliittisiin tavoitteisiin, perustellakseen yritysten eriytettyä kohtelua tietyn järjestelmän puitteissa. Perustelujen esittäminen on kuitenkin jäsenvaltion eli tässä tapauksessa Unkarin viranomaisten vastuulla.

               (53)

               Unkarin viranomaiset ovat väittäneet, että poikkeuksen tarkoituksena on varmistaa, että tarkastusmaksun taso on paremmin suhteutettu viranomaisilta merkittävien markkinatoimijoiden tarkastamiseen vaadittaviin resursseihin (kuten sertifikaatit, IT- ja laadunvarmistusjärjestelmien avulla toteutettavien tarkastusten vaatima aika, yrityksen toimipaikkojen määrä, asiantuntijoiden käyttö ja moottoriajoneuvokustannukset). Unkarin viranomaisten mukaan niiden elintarvikeketjun toimijoiden, joilla on suuri liikevaihto tai jotka aiheuttavat suuremman riskin suuremman kuluttaja-asiakasmääränsä vuoksi, olisi maksettava suurempi osuus elintarvikeketjun tarkastusten rahoittamisesta.

               (54)

               Komissio katsoo, että progressiiviset liikevaihtoon perustuvat maksut ovat perusteltavissa vain, jos maksun tavoite edellyttää tällaisia progressiivisia maksutasoja eli jos myös ne kustannukset, jotka maksuilla on tarkoitus kattaa, tai toimesta aiheutuvat kielteiset ulkoisvaikutukset, jotka maksulla on tarkoitus ratkaista, lisääntyvät suhteessa enemmän kuin itse liikevaihto (22). Koska elintarvikeketjun tarkastusmaksun on tarkoitus rahoittaa terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä elintarvikkeiden tarkastuksia niiden edetessä elintarvikeketjussa, komissio ei ole löytänyt perustetta sille, miksi tällaisten tarkastusten kustannukset lisääntyisivät suhteessa enemmän kuin suurempien yritysten liikevaihto.

               (55)

               Unkari ei esimerkiksi ole esittänyt todisteita, joilla selitettäisiin, miksi vaikkapa liikevaihdoltaan suuren vähittäiskaupan pitäjä aiheuttaisi sokeripaketin myydessään 60-kertaisen vaaran tai edellyttäisi 60 kertaa kalliimpia tarkastuksia verrattuna liikevaihdoltaan pienen supermarketin pitäjään, joka myy samanlaisen sokeripaketin. Vaikka sokeripaketin myynnistä saatava liikevaihto on kummallekin yritykselle sama, pienen supermarketin pitäjä maksaa jokaisesta kyseisen liikevaihdon muodostavasta forintista 60 kertaa pienemmän maksun.

               (56)

               Komissio huomauttaa myös, että Unkarin esittämää perustelua, jonka mukaan liikevaihdoltaan suurten elintarvikeketjun toimijoiden olisi osallistuttava enemmän elintarvikeketjun tarkastusten rahoitukseen, heikentää se seikka, että nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvään, liikevaihdoltaan suureen liikkeeseen sovelletaan korkeampia maksutasoja kuin liikevaihdoltaan samansuuruisiin elintarvikeketjun toimijoihin, jotka eivät myy nopeakiertoisia kulutustavaroita, sillä jälkimmäisiin sovelletaan edelleen 0,1 prosentin kiinteää maksua.

               (57)

               Näin ollen komissio katsoo, että toimenpide ei ole perusteltavissa viitejärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella Siksi olisi katsottava, että toimenpiteestä aiheutuu valikoivaa etua yrityksille, jotka pitävät nopeakiertoisia kulutustavaroita myyviä liikevaihdoltaan pienempiä liikkeitä (eli pienemmille yrityksille).

         4.1.4   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus EU:n sisäiseen kauppaan

               (58)

               SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava EU:n sisäiseen kauppaan ollakseen valtiontukea. Toimenpidettä sovelletaan yrityksiin, jotka saavat liikevaihtoa tietyistä elintarvikeketjuun liittyvistä toimista ja nopeakiertoisten kulutustavaroiden myynnistä Unkarin markkinoilla, muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet toimijat mukaan luettuina. Markkinoille, joilla nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvät yritykset toimivat, on sekä Unkarissa että muissa jäsenvaltiossa tunnusomaista, että niillä on läsnä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita toimijoita, jotka toimivat kansainvälisesti tai voisivat laajentaa toimintaansa kansainväliselle tasolle. Liikevaihtoon perustuvan maksun progressiivisuus saattaa merkittävästi suosia joitakin näistä toimijoista ja vahvistaa niiden asemaa sekä Unkarin että koko EU:n markkinoilla sekä samalla aiheuttaa haittaa toisille toimijoille. Toimenpide vaikuttaa siten niiden yritysten kilpailutilanteeseen, joilta peritään progressiivista maksua, ja se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa EU:n sisäiseen kauppaan.

         4.1.5   Päätelmät

               (59)

               Koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät, komissio katsoo, että elintarvikeketjulakiin vuonna 2014 tehty muutos, jossa säädetään progressiivisesta maksutasorakenteesta nopeakiertoisia kulutustarvikkeita myyville yrityksille, on kyseisessä säännöksessä tarkoitettua valtiontukea.

         4.2   Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

               (60)

               Valtiontuki katsotaan sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos se kuuluu johonkin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa lueteltuun luokkaan (23) ja se voidaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos komissio toteaa sen kuuluvan johonkin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa lueteltuun luokkaan (24). On kuitenkin tuen myöntävän jäsenvaltion vastuulla todistaa, että sen myöntämä tuki soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla (25).

               (61)

               Komissio toteaa, että Unkarin viranomaiset eivät ole esittäneet perusteluja sille, miksi elintarvikeketjulain vuoden 2014 muutos soveltuisi sisämarkkinoille. Unkari ei kommentoinut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä toimenpiteen soveltuvuudesta esitettyjä epäilyjä eikä vastannut kolmannen osapuolen soveltuvuudesta esittämiin huomautuksiin (26). Komissio katsoo, ettei mikään edellä mainituissa säännöksissä esitetty poikkeus päde, koska toimenpiteen tarkoituksena ei vaikuta olevan minkään kyseisissä säännöksissä luetellun tavoitteen saavuttaminen. Siten toimenpidettä ei voida katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi.

               (62)

               Komissio muistuttaa lisäksi, että se ei voi todeta valtiotukitoimenpidettä sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos sillä rikotaan muita EU:n lainsäädännön sääntöjä, kuten SEUT-sopimuksessa taattuja perusvapauksia tai EU:n asetusten tai direktiivien säännöksiä. Tältä osin komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämä epäily siitä, että toimenpiteen kohteena ovat pääasiassa ulkomaisessa omistuksessa olevat yritykset, mikä saattaa olla vastoin SEUT-sopimuksen 49 artiklassa tarkoitettua sijoittautumisvapautta, ei ole lieventynyt. Unkari ei ole ottanut kantaa SEUT-sopimuksen 49 artiklan mahdolliseen rikkomiseen tai asianomaisen kolmannen osapuolen tästä näkökohdasta esittämiin huomautuksiin.

               (63)

               Unkarin väitti, että elintarvikeketjun tarkastusmaksun, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2014 muutoksella, oikeusperusta on asetus (EY) N:o 882/2004. Unkarin viranomaisten toimittamien tietojen (27) perusteella komissio ei kuitenkaan yhdy väitteeseen, jonka mukaan toimenpide, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2014 muutoksella, olisi asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukainen, seuraavista neljästä syystä.

               (64)

               Ensinnäkään Unkarin esittämien tietojen perusteella ei ole todistettu, että tarkastusmaksua, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2014 muutoksella, olisi laskettu asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistettujen maksuja koskevien laskentaperusteiden mukaisesti tai että se ei olisi ylittänyt kokonaiskustannuksia, joita toimivaltaisille viranomaisille aiheutuu virallisten tarkastusten tekemisestä, kuten kyseisen asetuksen 27 artiklan 4 kohdan a alakohdassa nimenomaisesti vaaditaan.

               (65)

               Toiseksi ne kustannukset, jotka otettiin huomioon tarkastusmaksun laskentamenetelmän luomisessa, eivät vaikuta olevan yhdenmukaiset niiden kustannusten kanssa, joita tarkoitetaan 27 artiklan 4 kohdan a alakohdassa, kun se luetaan yhdessä asetuksen (EY) N:o 882/2004 liitteen VI kanssa. Erityisesti, vaikka liitteessä VI todetaan, että maksujen laskemisessa voidaan ottaa huomioon ”valvontaan osallistuvan” henkilöstön aiheuttamat kustannukset, Unkarin viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että niiden perimä tarkastusmaksu kattaa myös laajempaan luokkaan ”henkilöstön palkat” kuuluvat (laajemmat) kustannukset (28).

               (66)

               Kolmanneksi, vaikka Unkarin viranomaiset ovat oikeutettuja perimään kiinteitä maksuja asetuksen (EY) N:o 882/2004 27 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti, ne eivät ole esittäneet vakuuttavia perusteluja tarkastusmaksun progressiiviselle luonteelle tai sen rakenteelle (maksuluokat ja -tasot). Erityisesti Unkari ei ole esittänyt todisteita siitä, että nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin sovellettava progressiivinen maksurakenne (maksutasot ja liikevaihtoluokat) vastaisi samankaltaista progressiivista mallia kansalliselle elintarvikeketjun turvallisuudesta vastaavalle virastolle kyseisten yritysten tarkastamisesta aiheutuvien kustannusten osalta.

               (67)

               Lopuksi, vaikka progressiivinen maksutaso on väitetysti perusteltu asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesti tarpeella periä maksu, joka on oikeassa suhteessa toimivaltaisilta viranomaisilta merkittävien markkinatoimijoiden tarkastuksia varten vaadittaviin suurempiin hallinnollisiin resursseihin, komissio ei ymmärrä virallisten tarkastusten luonne huomioon ottaen, miten suurten vähittäiskauppiaiden useiden myyntipisteiden tarkastaminen voi olla kalliimpaa tai monimutkaisempaa kuin franchising-toimijoiden useiden myyntipisteiden tarkastaminen (franchising-toimijoihin kuitenkin sovelletaan merkittävästi pienempiä tarkastusmaksuja, koska kunkin yksittäisen myyntipisteen liikevaihto jää verrattain pieneksi).

               (68)

               Edellä mainitun perusteella komissio ei katso toimenpiteen sisältämää eriytettyä verokohtelua tarpeelliseksi ja oikeasuhteiseksi asetuksessa (EY) N:o 882/2004 esitettyjen velvollisuuksien täyttämisen kannalta.

         4.3   Elintarvikeketjun tarkastusmaksua koskeva muutettu laki

               (69)

               Kuten 3.2 jaksossa esitetään, elintarvikeketjun tarkastusmaksuun, sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä marraskuuta 2015, ei enää sovelleta progressiivisia maksutasoja. Vuonna 2015 annetussa laissa CLXXXII, jolla muutetaan elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annettua lakia XLVI, säädetään sen sijaan 0,1 prosentin kiinteästä maksutasosta kaikille elintarvikeketjun toimijoille. Maksun progressiivisen rakenteen poistaminen ratkaisee menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetyt valtiontukiongelmat, jotka liittyvät kyseiseen progressiiviseen rakenteeseen.

         4.4   Tuen periminen takaisin

               (70)

               Vuoden 2014 muutoksesta ei koskaan ilmoitettu, eikä komissio ole todennut sitä sisämarkkinoille soveltuvaksi. Koska vuoden 2014 muutos on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn täytäntöönpanokiellon vastaisesti myönnettyä, neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (29) 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea, kyseinen toimenpide on myös asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea.

               (71)

               Koska toimenpide on sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, tuki on perittävä takaisin sen vastaanottajilta asetuksen (EU) 2015/1589 16 artiklan mukaisesti.

               (72)

               Komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä tekemän, tuen keskeyttämistä koskevan välipäätöksen tuloksena Unkari kuitenkin vahvisti, että se oli keskeyttänyt elintarvikeketjun tarkastusmaksun perimisen niiltä tahoilta, jotka kuuluivat asianosaisiin progressiivisen tarkastusmaksun luokkiin.

               (73)

               Siten toimenpiteellä ei tosiasiassa ole myönnetty valtiontukea. Tästä syystä takaisinperintään ei ole tarvetta.

         5.   PÄÄTELMÄT

               (74)

               Komissio toteaa, että Unkari on myöntänyt kyseisen tuen sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

               (75)

               Tämä päätös ei vaikuta mahdollisiin tutkimuksiin siitä, vastaako toimenpide SEUT-sopimuksessa vahvistettuja perusvapauksia eli SEUT-sopimuksen 49 artiklassa taattua sijoittautumisvapautta,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Vuonna 2014 annetulla lailla LXXIV Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksuun tehdyllä muutoksella käyttöön otettu, nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjiin sovellettava progressiivinen maksurakenne (asteet ja liikevaihtoluokat) on valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja jonka Unkari on myöntänyt sääntöjenvastaisesti kyseisen sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa rikkoen.
   2 artikla
   Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän mukaisesti myönnetty yksittäinen tuki ei ole tukea, jos se myöntämishetkellään täyttää kaikki vaatimukset, jotka esitetään neuvoston asetusten (EY) N:o 994/98 (30) 2 artiklan tai (EU) 2015/1588 (31) 2 artiklan nojalla annetussa asetuksessa sen mukaan, kumpi on voimassa tuen myöntämishetkellä.
   3 artikla
   Unkarin on peruutettava kaikki 1 artiklassa tarkoitettuun järjestelmään perustuvan tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
   4 artikla
   Unkarin on huolehdittava siitä, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
   5 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Unkarille.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2016.

            Komission puolesta

         Margrethe VESTAGER

            Komission jäsen

      (1)  EUVL C 277, 21.8.2015, s. 12.

      (2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

      (3)  Ks. alaviite 1.

      (4)  Unkarin viranomaiset ilmoittivat 16 päivänä huhtikuuta 2015 päivätyssä vastauskirjeessään komissiolle seuraavaa: ”Tarkastusmaksua peritään seuraavista toimista:

               —

               elintarviketuotantoa, siitosta tai eläinkokeita varten kasvatettujen eläinten jakelu;

               —

               elintarvike- tai rehutuotantoa varten kasvatettujen kasvien, kylvösiementen, kasvituotteiden, kasvien lisäysaineistojen ja taimien jakelu;

               —

               elintarviketuotanto tai -jakelu, ravintola- ja julkiset ateriapalvelut mukaan luettuina;

               —

               rehujen tuotanto tai jakelu;

               —

               eläinlääkintävalmisteiden ja -tuotteiden tuotanto tai jakelu;

               —

               torjunta-aineiden, satoa lisäävien materiaalien tai EY-lannoitteiden tuotanto tai jakelu;

               —

               eläinperäisten sivutuotteiden käsittely, käyttö, jatkojalostus ja kuljetus tai niistä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattaminen;

               —

               sellaisen yrityksen toiminta, joka harjoittaa karjan kuljetusta tai ylläpitää karjankuljetusajoneuvojen pesemiseen ja desinfiointiin tarkoitettua laitosta, ulkomaisen karjan vastaanottamiseen valittua karanteeniasemaa, eläinten lastauslaitosta, keräysasemaa, kauppapaikkaa, ruokinta- ja juottoasemaa, lepoasemaa tai eläinmarkkinoita;

               —

               lisäysaineiston tuottaminen tai varastointi;

               —

               kasvinterveys-, eläinlääkintä- tai elintarvike- tai rehulaboratorion ylläpito;

               —

               eläinten merkitsemiseen käytettyjen laitteiden jakelu.”

      (5)  Tiettyjen verolakien, niihin liittyvien muiden lakien sekä vuonna 2010 kansallisesta vero- ja tullihallinnosta annetun lain CXXII tarkistamisesta vuonna 2014 annettu laki LXXIV.

      (6)  Nopeakiertoiset kulutustavarat on määritelty kaupankäyntiä koskevan lain 2 §:n 18a momentissa seuraavasti: ”nopeakiertoiset kulutustavarat: lukuun ottamatta ateriapalvelualalla myytäviä tuotteita kaikki elintarvikkeet, kosmetiikkatuotteet, kemikaalituotteet, kotitalouksien puhdistusaineet ja kemikaalit sekä hygieniapaperit, jotka tyydyttävät väestön perustarpeita ja jotka kuluttaja yleensä kuluttaa, käyttää loppuun tai korvaa toisella tuotteella vuoden kuluessa”. Kaupankäyntiä koskevan lain 2 §:n 18b momentin mukaan ”nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvät liikkeet” ovat ”liikkeitä, joissa suurin osa liikevaihdosta saadaan nopeakiertoisista kulutustavaroista”.

      (7)  Tässä päätöksessä nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvien liikkeiden pitäjillä tarkoitetaan kaikkia yrityksiä, joiden on maksettava elintarvikeketjun tarkastusmaksu nopeakiertoisia kulutustavaroita myyvistä liikkeistä saadusta liikevaihdosta.

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).

      (9)  Tuomio asiassa T-351/02 Deutsche Bahn v. komissio, ECLI:EU:T:2006:104, 102 kohta.

      (10)  Tuomio asiassa C-83/98 P, Ranska v. Ladbroke Racing Ltd ja komissio, ECLI:EU:C:2000:248, 48–51 kohta. Samoin toimenpide, jolla tietyille yrityksille annetaan veronalennus tai jolla yleensä erääntyvän veron maksamista lykätään, voi olla valtiontukea, katso yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., ECLI:EU:C:2011:550, 46 kohta.

      (11)  Tuomio asiassa C-143/99 Adria-Wien Pipeline, ECLI:EU:C:2001:598, 38 kohta.

      (12)  Tuomio yhdistetyissä asioissa C-393/04 ja C-41/05 Air Liquide Industries Belgium, ECLI:EU:C:2006:403, 30 kohta, ja tuomio asiassa C-387/92 Banco Exterior de Espana, ECLI:EU:C:1994:100, 14 kohta.

      (13)  Ks. tuomio asiassa C-66/02 Italia v. komissio, ECLI:EU:C:2005:768, 78 kohta; tuomio asiassa C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze ym., ECLI:EU:C:2006:8, 132 kohta; tuomio asiassa C-522/13 Ministerio de Defensa ja Navantia, ECLI:EU:C:2014:2262, 21–31 kohta. Ks. valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 9 kohta (EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3).

      (14)  Ks. esimerkiksi tuomio asiassa C-279/08 P komissio v. Alankomaat (NOx), ECLI:EU:C:2011:551; tuomio asiassa C-143/99 Adria-Wien Pipeline, ECLI:EU:C:2001:598; tuomio yhdistetyissä asioissa C-78/08–C-80/08 Paint Graphos ym., ECLI:EU:C:2011:550; tuomio asiassa C-308/01 GIL Insurance, ECLI:EU:C:2004:252.

      (15)  Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3).

      (16)  Ks. edellä alaviite 4.

      (17)  Tuomio yhdistetyissä asioissa C-106/09 P ja C-107/9 P komissio ja Espanja v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, ECLI:EU:C:2011:732.

      (18)  Ks. edellinen alaviite, 92 kohta.

      (19)  Tuomio asiassa C-487/06 P British Aggregates v. komissio, ECLI:EU:C:2008:757, 85 ja 89 kohta ja mainittu oikeuskäytäntö, sekä tuomio asiassa C-279/08 P komissio v. Alankomaat (NOx), ECLI:EU:C:2011:551, 51 kohta.

      (20)  Tuomio yhdistetyissä asioissa C-106/09 P ja C-107/09 P komissio ja Espanja v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, ECLI:EU:C:2011:732. Ks. myös analogisesti tuomio asiassa C-385/12 Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft., ECLI:EU:C:2014:47, jossa unionin tuomioistuin totesi seuraavaa: ”SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle vähittäiskaupan liikevaihdosta kannettavaa veroa koskevalle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa velvoitetaan verovelvolliset, jotka ovat konsernin sisällä keskenään sidossuhteessa kyseisessä lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, yhdistämään liikevaihtonsa erittäin progressiivisen verokannan soveltamiseksi ja sitten jakamaan näin saatu veron määrä välillään todellisten liikevaihtojensa suhteessa, jos – minkä tarkastaminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle – erityisveron ylimpään veroluokkaan kuuluvat verovelvolliset ovat suurimmaksi osaksi tällä tavalla sidoksissa yhtiöihin, joiden kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa.”

      (21)  Ks. esimerkiksi tuomio yhdistetyissä asioissa C-78/08–C-80/08 Paint Graphos ym., ECLI:EU:C:2011:550, 69 kohta.

      (22)  Jo kiinteä maksu itsessään tarkoittaa suurempaa maksua liikkeille, joilla on suuri liikevaihto.

      (23)  SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa esitetyt poikkeukset ovat seuraavat: a) yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki; b) tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi; ja c) tuki tietyille Saksan liittotasavallan alueille.

      (24)  SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa esitetyt poikkeukset ovat seuraavat: a) tuki tiettyjen alueiden kehittymisen edistämiseen; b) tuki tiettyjen Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen; c) tuki tietyn taloudellisen toiminnan tai alueen kehitykseen; d) tuki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen; ja e) neuvoston päätöksessä eritelty tuki.

      (25)  Tuomio asiassa T-68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. komissio, ECLI:EU:T:2007:253, 34 kohta.

      (26)  Kuten johdanto-osan 4 kappaleessa esitetään, kyseiset huomautukset toimitettiin Unkarille mahdollisia huomautuksia varten 13 päivänä lokakuuta 2015.

      (27)  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosastolle 26 päivänä helmikuuta 2015 [Ares(2015)835210] ja 19 päivänä toukokuuta 2015 [Ares (2015)2083309] päivätyillä kirjeillä toimitetut tiedot.

      (28)  Ks. Unkarin viranomaisten 7 päivänä lokakuuta 2015 päivätty kirje komission yksiköille.

      (29)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

      (30)  Neuvoston asetus (EY) N:o 994/98, annettu 7 päivänä toukokuuta 1998, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin (EYVL L 142, 14.5.1998, s. 1).

      (31)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1588, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 1).


title: 2012/589/EU: Euroopan parlamentin päätös, 10. toukokuuta 2012 , Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston varainhoitovuoden 2010 tilien päättämisestä

text:
               17.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 286/252

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   10. toukokuuta 2012,
   Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston varainhoitovuoden 2010 tilien päättämisestä
   (2012/589/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen työterveys- ja työturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2010 sekä viraston vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysjärjestön perustamisesta 18 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (3) ja erityisesti sen 14 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0117/2012),

               1.

               hyväksyy Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston varainhoitovuoden 2010 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 366, 15.12.2011, s. 45.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan ja EFT An valvontaviras-tosta ja tuomioistuimesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjan N:o 3 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytty valtion tuki — EFTAn valvontaviraston päätöksellä tukea ei vastusteta

text:
Avis juridique important

|

E1996C0523(02)

Virallinen lehti nro C 149 , 23/05/1996 s. 0009 - 0009

Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan ja EFTAn valvontavirastosta ja tuomioistuimesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjan N:o 3 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytty valtion tuki EFTAn valvontaviraston päätöksellä tukea ei vastusteta (96/C 149/06)>TAULUKON PAIKKA>


title: 2007/802/EY: Komission päätös, tehty 4 päivänä joulukuuta 2007 , päätöksen 2002/840/EY muuttamisesta elintarvikkeita ionisoivalla säteilyllä käsittelevien, kolmansissa maissa sijaitsevien hyväksyttyjen laitosten luettelon osalta (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 5823) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 323/40

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 4 päivänä joulukuuta 2007,
   päätöksen 2002/840/EY muuttamisesta elintarvikkeita ionisoivalla säteilyllä käsittelevien, kolmansissa maissa sijaitsevien hyväksyttyjen laitosten luettelon osalta
   (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 5823)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2007/802/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22 päivänä helmikuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/2/EY (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 1999/2/EY mukaan ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita saa tuoda kolmannesta maasta vain, jos ne on käsitelty yhteisön hyväksymässä säteilytyslaitoksessa.

               (2)

               Komission päätöksessä 2002/840/EY (2) vahvistetaan luettelo hyväksytyistä laitoksista.

               (3)

               Komissio on saanut kahden Thaimaassa sijaitsevan säteilytyslaitoksen hyväksymishakemuksen niiden toimivaltaisilta viranomaisilta. Komission asiantuntijat ovat tarkastaneet, täyttävätkö säteilytyslaitokset direktiivin 1999/2/EY vaatimukset ja erityisesti takaako virallinen valvonta, että ne täyttävät mainitun direktiivin 7 artiklan vaatimukset.

               (4)

               Thaimaassa sijaitsevat laitokset täyttivät useimmat direktiivin 1999/2/EY vaatimuksista. Thaimaan toimivaltaiset viranomaiset ovat puuttuneet riittävällä tavalla komission nimeämiin puutteisiin.

               (5)

               Sen vuoksi päätöstä 2002/840/EY olisi muutettava.

               (6)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

         ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan päätöksen 2002/840/EY liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä joulukuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 66, 13.3.1999, s. 16. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 287, 25.10.2002, s. 40. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/691/EY (EUVL L 314, 13.10.2004, s. 14).

      LIITE
      Lisätään seuraavat laitokset päätöksen 2002/840/EY liitteessä olevaan luetteloon:

                     Viitenro: EU-AIF 07–2006

                              THAI IRRADIATION CENTER

                              Thailand Institute of Nuclear Technology (Public Organization)

                              37 Moo 3, TECHNOPOLIS

                              Klong 5, Klong Luang

                              Pathumthani 12120

                              Thailand

                              Puhelin: (662) 577 4167/68/69/70/71

                              Faksi: (662) 577 1945

                     Viitenro: EU-AIF 08–2006

                              ISOTRON (THAILAND) LTD

                              Bangpakong Industrial Park (Amata Nakorn)

                              700/465 Moo 7, Tambon Donhuaroh,

                              Amphur Muang,

                              Chonburi 20000

                              Thailand

                              Puhelin: (66) (0) 38 458431/32/33/34

                              Faksi: (66) (0) 38 458435


title: 2005/19/EY, Euratom: Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä joulukuuta 2004, talous- ja sosiaalikomitean itävaltalaisen jäsenen nimeämisestä

text:
               14.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 11/29

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 22 päivänä joulukuuta 2004,
   talous- ja sosiaalikomitean itävaltalaisen jäsenen nimeämisestä
   (2005/19/EY, Euratom)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 259 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan,
   ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimeämisestä 21 päivänä syyskuuta 2002 alkavaksi ja 20 päivänä syyskuuta 2006 päättyväksi toimikaudeksi 17 päivänä syyskuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/758/EY, Euratom (1),

         ottaa huomioon Itävallan hallituksen esittämän ehdokkaan,
   sekä saatuaan Euroopan unionin komission lausunnon,
   ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   Ainoa artikla
   Nimetään Hans KLETZMAYR talous- ja sosiaalikomitean jäseneksi Rudolf STRASSERin tilalle tämän jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 20 päivään syyskuuta 2006.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2004.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. VEERMAN

      (1)  EYVL L 253, 21.9.2002, s. 9.


title: Neuvoston päätös, tehty 24 päivänä heinäkuuta 2008 , Euroopan kemikaaliviraston hallintoneuvoston yhden jäsenen nimittämisestä

text:
               29.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/1

      NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 24 päivänä heinäkuuta 2008,
   Euroopan kemikaaliviraston hallintoneuvoston yhden jäsenen nimittämisestä
   (2008/C 190/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1), ja erityisesti sen 79 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 79 artiklassa säädetään, että neuvoston olisi nimitettävä Euroopan kemikaaliviraston hallintoneuvoston jäseniksi yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta.

               (2)

               Neuvosto nimitti Euroopan kemikaaliviraston hallintoneuvostoon 27 jäsentä 7 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyllä päätöksellä (2).

               (3)

               Tanskan hallitus on ilmoittanut neuvostolle aikomuksestaan korvata hallintoneuvoston Tanskan edustaja ja esittänyt ehdokkaan uudeksi edustajaksi, joka olisi nimitettävä 31 päivään toukokuuta 2011 kestäväksi kaudeksi,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimitetään Per NYLYKKE, Tanskan kansalainen, syntynyt 19 päivänä tammikuuta 1965, Euroopan kemikaaliviraston hallintoneuvoston jäseneksi Helge ANDREASENin tilalle kaudeksi, joka alkaa 30 päivänä heinäkuuta 2008 ja kestää 31 päivään toukokuuta 2011.
   2 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä, 24 päivänä heinäkuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         B. HORTEFEUX

      (1)  EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUVL C 134, 16.6.2007, s. 6.