title: 2009/567/EY: Komission päätös, tehty 9 päivänä heinäkuuta 2009 , ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi tekstiilituotteille (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 4595) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               29.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 197/70

      KOMISSION PÄÄTÖS,
   tehty 9 päivänä heinäkuuta 2009,
   ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi tekstiilituotteille
   (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 4595)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2009/567/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1980/2000 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,
   on kuullut Euroopan unionin ympäristömerkintälautakuntaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukaan ympäristömerkki voidaan myöntää tuotteelle, jolla on ominaisuuksia, joiden ansiosta se voi vaikuttaa merkittävästi keskeisten ympäristönäkökohtien parantamiseen.

               (2)

               Asetuksessa (EY) N:o 1980/2000 säädetään, että erityiset ympäristömerkin myöntämisperusteet, jotka perustuvat Euroopan unionin ympäristömerkintälautakunnan laatimaan myöntämisperusteita koskevaan ehdotukseen, vahvistetaan tuoteryhmittäin.

               (3)

               Lisäksi siinä säädetään, että ympäristömerkin myöntämisperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset tarkistetaan hyvissä ajoin ennen kyseessä olevalle tuoteryhmälle vahvistettujen myöntämisperusteiden voimassaoloajan päättymistä.

               (4)

               Ekologiset arviointiperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset, joista säädetään tarkistetuista ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi tekstiilituotteille 17 päivänä helmikuuta 1999 tehdyssä komission päätöksessä 1999/178/EY (2), sellaisena kuin se on muutettuna 15 päivänä toukokuuta annetulla päätöksellä 2002/371/EY (3), on tarkistettu ajoissa asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukaisesti. Mainitut ekologiset arviointiperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa 31 päivään joulukuuta 2009.

               (5)

               Tämän tarkistuksen vuoksi ja tieteellisen sekä markkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi on aiheellista muuttaa tuoteryhmän määritelmää ja vahvistaa uudet ekologiset arviointiperusteet.

               (6)

               Ekologisten arviointiperusteiden sekä niihin liittyvien arviointi- ja todentamisvaatimusten olisi oltava voimassa neljä vuotta tämän päätöksen tekemisestä.

               (7)

               Sen vuoksi päätös 1999/178/EY olisi korvattava.

               (8)

               Tuottajille, joiden tuotteille on myönnetty tekstiilituotteita koskeva ympäristömerkki päätöksen 1999/178/EY arviointiperusteiden mukaisesti, olisi myönnettävä siirtymäkausi, jotta niillä olisi riittävästi aikaa mukauttaa tuotteensa tarkistettujen arviointiperusteiden ja vaatimusten mukaisiksi. Tuottajien olisi sallittava toimittaa hakemuksia, jotka on laadittu päätöksessä 1999/178/EY tai tässä päätöksessä vahvistettujen arviointiperusteiden nojalla, päätöksen 1999/178/EY voimassaolon päättymiseen saakka.

               (9)

               Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 1980/2000 17 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Tuoteryhmään ”tekstiilituotteet” kuuluvat:

               a)

               Tekstiilivaatteet ja -asusteet: vaatteet ja asusteet (kuten nenäliinat, huivit, laukut, ostoskassit, reput ja vyöt), joissa on vähintään 90 painoprosenttia tekstiilikuituja;

               b)

               Sisustustekstiilit: sisäkäyttöön tarkoitetut tekstiilituotteet, joissa on vähintään 90 painoprosenttia tekstiilikuituja. Tähän sisältyvät matot, lukuun ottamatta kokolattiamattoja ja seinäpäällysteitä;

               c)

               Kuidut, langat ja kankaat (myös kestävät kuitukankaat), jotka on tarkoitettu käytettäväksi tekstiilivaatteissa ja -asusteissa tai sisustustekstiileissä.

         Tähän tuoteryhmään eivät kuulu biosidituotteilla käsitellyt tekstiilit, paitsi jos nämä biosidituotteet on lueteltu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (4) liitteessä IA, jos aine antaa tekstiileille ihmisten terveyden suojeluun tarkoitettuja lisäominaisuuksia (kuten tekstiiliverkkoihin ja vaatteisiin lisätyt aineet, moskiittojen, kirppujen, punkkien ja allergeenien karkottamiseksi) ja jos kyseessä olevan aktiivisen aineen käyttöä on sallittu direktiivin 98/8/EY liitteen V mukaisesti.
   ”Tekstiilivaatteet ja -asusteet” ja ”sisustustekstiilit”: tekstiilikuitujen prosenttiosuutta laskettaessa ei tarvitse ottaa huomioon untuvaa, höyheniä, kalvoja ja pinnoitteita.
   2 artikla
   Jotta tekstiilituotteelle voidaan myöntää asetuksen (EY) N:o 1980/2000 mukainen yhteisön ympäristömerkki, sen on kuuluttava tuoteryhmään ”tekstiilituotteet” ja täytettävä tämän päätöksen liitteessä esitetyt arviointiperusteet.
   3 artikla
   Tuoteryhmään ”tekstiilituotteet” sovellettavat ekologiset arviointiperusteet sekä niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa neljä vuotta tämän päätöksen tekemisestä.
   4 artikla
   Hallinnollisia tarkoituksia varten tuoteryhmälle ”tekstiilituotteet” annetaan tunnusnumero ”016”.
   5 artikla
   Kumotaan päätös 1999/178/EY.
   6 artikla
   1.   Tuoteryhmään ”tekstiilituotteet” kuuluvia tuotteita koskevat ympäristömerkkihakemukset, jotka on toimitettu ennen tämän päätöksen tekemispäivää, arvioidaan päätöksessä 1999/178/EY vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
   2.   Tuoteryhmään ”tekstiilituotteet” kuuluvia tuotteita koskevat ympäristömerkkihakemukset, jotka on toimitettu tämän päätöksen tekemispäivän jälkeen mutta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009, voivat perustua joko päätöksessä 1999/178/EY tai tässä päätöksessä vahvistettuihin arviointiperusteisiin.
   Hakemuksia arvioidaan niiden arviointiperusteiden mukaisesti, joihin ne perustuvat.
   3.   Jos ympäristömerkki on myönnetty sellaisen hakemuksen perusteella, joka on arvioitu päätöksessä 1999/178/EY vahvistettujen arviointiperusteiden mukaisesti, ympäristömerkkiä saa käyttää 12 kuukauden ajan tämän päätöksen tekemispäivästä.
   7 artikla
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2009.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 237, 21.9.2000, s. 1.

      (2)  EYVL L 57, 5.3.1999, s. 21.

      (3)  EYVL L 133, 18.5.2002, s. 29.

      (4)  EYVL L 123, 4.4.1998, s. 1.

      LIITE

         YLEISET PERIAATTEET

         Arviointiperusteiden tavoitteet

      Arviointiperusteilla pyritään erityisesti edistämään vesien pilaantumisen rajoittamista tekstiilien tuotantoketjun tärkeimmissä prosesseissa, mukaan luettuina kuitujen valmistus, kehruu, kudonta, neulonta, valkaisu, värjäys ja viimeistely.
      Vaatimukset on asetettu tasolle, joka suosii ympäristömerkin myöntämistä tekstiilituotteille, joiden ympäristövaikutukset ovat tavanomaista vähäisemmät.

         Arviointi- ja todentamisvaatimukset

      Erityiset arviointi- ja todentamisvaatimukset on esitetty kunkin arviointiperusteen yhteydessä.
      Kun hakijan edellytetään esittävän vakuutuksia, asiakirjoja, analyysejä, testausselosteita tai muita todisteita arviointiperusteiden noudattamisesta, nämä voivat olla peräisin hakijalta ja/tai tämän tavarantoimittajilta ja/tai näiden tavarantoimittajilta jne. aina tarpeen mukaan.
      Tarvittaessa voidaan käyttää muita kuin kullekin vaatimukselle ilmoitettuja testimenetelmiä, jos hakemusten arvioinnista vastaava toimivaltainen elin hyväksyy niiden vastaavuuden.
      Toiminnallinen yksikkö, johon tuotannon sisään- ja ulostulovirrat on suhteutettava, on 1 kg tekstiilituotetta vakio-olosuhteissa (65 % RH + 4 % ja 20 °C + 2 °C; nämä perusolosuhteet on määritelty standardissa ISO 130 Tekstiilit – standardiolosuhteet ilmastoinnille ja testaukselle).
      Toimivaltaiset elimet voivat tarvittaessa pyytää esittämään todentamista tukevia asiakirjoja ja toteuttaa riippumattomia tarkastuksia.
      Hakemusten arvioinnissa ja arviointiperusteiden noudattamisen tarkastuksessa toimivaltaisten elinten suositellaan ottavan huomioon tunnustettujen ympäristönhallintojärjestelmien kuten EU:n ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä EMASin tai ISO 14001 -standardin noudattamisen (Huomautus: näiden hallintajärjestelmien käyttö ei kuitenkaan ole pakollista).

         EKOLOGISET ARVIOINTIPERUSTEET

      Arviointiperusteet jakautuvat kolmeen pääluokkaan, jotka koskevat tekstiilikuituja, prosesseja ja kemikaaleja sekä käyttökelpoisuutta.
      TEKSTIILIKUITUJA KOSKEVAT ARVIOINTIPERUSTEET
      Tässä jaksossa vahvistetaan kuitukohtaiset arviointiperusteet akryylille, puuvillalle ja muille luonnonsiemenkuiduille, elastaanille, pellavalle ja muille runkokuiduille, raakavillalle ja muille eläinkuiduille, selluloosamuuntokuiduille, polyamidille, polyesterille ja polypropeenille.
      Myös muut kuidut, joille ei ole vahvistettu kuitukohtaisia arviointiperusteita, ovat sallittuja, lukuun ottamatta mineraalikuituja, lasikuituja, metallikuituja, hiilikuituja ja muita epäorgaanisia kuituja.
      Tässä jaksossa tietyille kuitutyypeille vahvistettuja arviointiperusteita ei tarvitse täyttää, jos kyseistä kuitua on tuotteessa alle 5 prosenttia kaikkien siinä olevien tekstiilikuitujen kokonaispainosta. Samoin arviointiperusteita ei tarvitse täyttää, jos kuidut on saatu kierrättämällä. Tässä yhteydessä kierrätetyillä kuiduilla tarkoitetaan kuituja, jotka ovat peräisin tekstiili- ja vaatevalmistajien leikkuujätteestä tai kuluttajien tuottamasta jätteestä (tekstiilijätteestä tai muusta jätteestä). Joka tapauksessa vähintään 85 painoprosentin kaikista tuotteessa olevista kuiduista on oltava joko vastaavien kuitukohtaisten perusteiden mukaisia, jos sellaiset on vahvistettu, tai ne on oltava saatu kierrättämällä.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot tekstiilituotteen koostumuksesta.
      1.   Akryyli

                  1.1

                  Kuitujentuotantolaitokselta lähtevissä raakakuiduissa olevien akryylinitriilijäämien pitoisuuden on oltava alle 1,5 mg/kg.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: uuttaminen kiehuvaan veteen ja pitoisuuden määrittäminen kapillaarisella kaasu-nestekromatografialla.

                  1.2

                  Akryylinitriilin ilmaan joutuvien päästöjen (polymeroinnista kehruuvalmiiseen nesteeseen saakka) on vuotuisena keskiarvona ilmaistuna oltava alle 1 gramma tuotettua kuitukiloa kohden.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            2.   Puuvilla ja muut siemenkuidut (mukaan luettuna kapokki)

      Puuvillakuidut ja muut siemenkuidut (jäljempänä ’puuvilla’) saavat sisältää (mikäli testimenetelmän herkkyys on riittävä) enintään 0,05 ppm kutakin seuraavista aineista: aldriini, kaptafoli, klordaani, DDT, dieldriini, endriini, heptakloori, heksaklooribentseeni, heksakloorisykloheksaani (kaikki isomeerit), 2,4,5-T, klordimeformi, klorbentsilaatti, dinosebi ja sen suolat, monokrotofossi, pentakloorifenoli, toksafeeni, metamidofossi, metyyliparationi, parationi ja fosfamidoni. Testi on tehtävä raakapuuvillalle ennen märkäkäsittelyä kunkin puuvillaerän osalta tai kaksi kertaa vuodessa, jos käytetään yli kaksi erää puuvillaa.
      Tätä vaatimusta ei sovelleta, jos yli 50 prosenttia puuvillasisällöstä on luonnonmukaisesti kasvatettua tai siirtymävaiheen tuotannosta saatua puuvillaa, eli jokin riippumaton laitos on todistanut, että puuvilla on tuotettu asetuksessa (EY) N:o 843/2007 (1) säädettyjen tuotanto- ja tarkastusvaatimusten mukaisesti.
      Tätä vaatimusta ei sovelleta, jos voidaan esittää asiakirjoja, joista käy ilmi niiden viljelijöiden henkilöllisyys, jotka ovat tuottaneet vähintään 75 prosenttia lopullisessa tuotteessa käytetystä puuvillasta. Asiakirjoihin on sisällytettävä kyseisten viljelijöiden antama vakuutus, jonka mukaan edellä lueteltuja aineita ei ole käytetty pelloilla tai puuvillan käsittelylaitoksissa kyseessä olevan puuvillan tuotannon aikana eikä niitä ole lisätty itse puuvillaan.
      Jos vähintään 95 prosenttia yhden tuotteen puuvillasta on tuotettu luonnonmukaisesti eli jokin riippumaton laitos on todistanut, että puuvilla on tuotettu asetuksessa (EY) N:o 834/2007 säädettyjen tuotanto- ja tarkastusvaatimusten mukaisesti, hakija voi lisätä ympäristömerkin viereen maininnan ”luonnonmukaisesti tuotettua puuvillaa”. Jos 70–95 prosenttia yhden tuotteen puuvillasta on tuotettu luonnonmukaisesti, hakija voi lisätä maininnan ”valmistuksessa käytetystä puuvillasta xy % on tuotettu luonnonmukaisesti”.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava joko luonnonmukaista tuotantoa koskeva todistus, asiakirjoja siitä, etteivät viljelijät ole käyttäneet kyseessä olevia aineita, tai testausseloste, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavia menetelmiä: soveltuvuuden mukaan US EPA 8081 A (orgaanisiin klooriyhdisteisiin perustuvilla torjunta-aineilla ultraääni- tai Soxleth-uutto ja poolittomat liuottimet [iso-oktaani tai heksaani]), 8151 A (klooratut rikkakasvien torjunta-aineet metanolia käyttäen), 8141 A (orgaaniset fosforiyhdisteet) tai 8270 C (puolihaihtuvat orgaaniset yhdisteet).
      Vuosittain käytettävästä puuvillasta on vähintään kolme prosenttia oltava tuotettu luonnonmukaisesti eli jokin riippumaton laitos on todistanut, että puuvilla on tuotettu asetuksessa (EY) N:o 834/2007 säädettyjen tuotanto- ja tarkastusvaatimusten mukaisesti.
      Hakijan on toimitettava

                  —

                  riippumattoman sertifiointilaitoksen tiedot,

                  —

                  vakuutus, jos käy ilmi, mikä osuus ympäristömerkin saaneen tekstiilin tuotannossa käytetystä puuvillasta on tuotettu luonnonmukaisesti.

            Toimivaltainen elin voi pyytää lisätietoja, joiden avulla se voi arvioida, onko standardi- ja sertifiointijärjestelmän vaatimuksia noudatettu.
      3.   Elastaani

                  3.1

                  Orgaanisia tinayhdisteitä ei saa käyttää.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.

                  3.2

                  Polymeroinnin ja kuidun tuotannon aikana ilmaan joutuvien aromaattisten diisosyaniittien päästöjen, mukaan lukien hajapäästöt, jotka on mitattu sen prosessin aikana, josta ne aiheutuvat, on vuotuisena keskiarvona ilmaistuna oltava alle 5 milligramma tuotettua kuitukiloa kohden.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            4.   Pellava ja muut runkokuidut (mukaan luettuina hamppu, juutti ja rami)

      Pellavaa ja muita runkokuituja saa valmistaa vesiliuotuksella ainoastaan, jos liuotuksesta syntyvät jätevedet käsitellään siten, että kemiallista hapenkulutusta (COD) tai orgaanisen hiilen kokonaismäärää (TOC) vähennetään hamppukuitujen osalta vähintään 75 prosentilla ja pellavan ja muiden runkokuitujen osalta vähintään 95 prosentilla.

         Arviointi ja todentaminen: Jos käytetään vesiliuotusta, hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 6060 (COD).
      5.   Raakavilla ja muut eläinkuidut (mukaan luettuina lampaan-, kamelin-, alpakan- ja vuohenvilla)

                  5.1

                  Seuraavien aineiden yhteenlaskettu pitoisuus saa olla enintään 0,5 ppm: γ-heksakloorisykloheksaani (lindaani), α-heksakloorisykloheksaani, β-heksakloorisykloheksaani, δ-heksakloorisykloheksaani, aldriini, dieldriini, endriini sekä p,p′-DDT ja p,p′-DDD.

                  5.2

                  Seuraavien aineiden yhteenlaskettu pitoisuus saa olla enintään 2 ppm: diatsinoni, propetamfossi, klorfenvinfossi, diklorfentioni, klorpyrifossi, fenklorfossi, etioni, ”pirimifossi-metyyli”.

                  5.3

                  Seuraavien aineiden yhteenlaskettu pitoisuus saa olla enintään 0,5 ppm: sypermetriini, deltametriini, fenvaleraatti, syhalotriini ja flumetriini.

                  5.4

                  Seuraavien aineiden yhteenlaskettu pitoisuus saa olla enintään 2 ppm: diflubentsuroni ja triflumuroni, disyklaniili.

            Testi on tehtävä raakavillalle ennen märkäkäsittelyä kunkin villaerän osalta tai kaksi kertaa vuodessa, jos käytetään yli kaksi erää villaa.
      Näitä vaatimuksia (siten kuin ne on kuvattu edellä 5.1, 5.2, 5.3 ja 5.4 kohdassa ja sovellettuna kukin erikseen) ei sovelleta, jos voidaan esittää asiakirjoja, joista käy ilmi niiden kasvattajien henkilöllisyys, jotka ovat tuottaneet vähintään 75 prosenttia kyseisistä villa- tai eläinkuiduista. Asiakirjoihin on sisällyttävä kyseisten kasvattajien antama vakuutus, jonka mukaan edellä lueteltuja aineita ei ole käytetty pelloilla tai eläinten käsittelyyn.

         Arviointi ja todentaminen 5.1,5.2,5.3 ja 5.4 kohdan osalta: Hakijan on toimitettava joko edellä mainitut asiakirjat tai testausseloste, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: IWTO Draft Test Method 59.

                  5.5

                  Viemäriverkkoon päästetyn pesujäteveden kemiallinen hapenkulutus saa olla enintään 60 grammaa raakavillakiloa kohden. Jätevedet on käsiteltävä laitoksen ulkopuolella siten, että kemiallinen hapenkulutus laskee vuotuisena keskiarvona ilmaistuna vielä vähintään 75 prosenttia.

            Laitoksen omassa käsittelylaitoksessa käsiteltyjen ja pintavesiin päästettyjen pesujätevesien osalta kemiallinen hapenkulutus saa olla enintään 45 grammaa raakavillakiloa kohden. Pintavesiin päästettävien jätevesien pH:n on oltava 6–9 (paitsi jos vastaanottavan vesistön pH on näiden arvojen ulkopuolella) ja lämpötilan alle 40 °C (paitsi jos vastaanottavan vesistön lämpötila on tätä korkeampi). Villan pesulaitosten on kuvattava yksityiskohtaisesti pesujätevesien käsittely ja seurattava jatkuvasti kemiallista hapenkulutusta.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä tähän arviointiperusteeseen liittyvät asiankuuluvat tiedot ja testausseloste, ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 6060.
      6.   Selluloosamuuntokuidut (mukaan luettuina viskoosi, lyosell, asetaatti, kupro ja triasetaatti)

                  6.1

                  Kuiduissa olevien adsorboituvien orgaanisten hiilivetyjen (AOX) pitoisuus saa olla enintään 250 ppm.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 11480:1997 (hallittu polttaminen ja mikrokulometria).

                  6.2

                  Viskoosikuitujen osalta kuidun tuotantoprosessien aikana ilmaan pääsevien rikkiyhdisteiden rikkipitoisuus saa olla vuotuisena keskiarvona ilmaistuna enintään 120 grammaa tuotettua filamenttikuitukiloa kohden ja 30 grammaa tuotettua tapulikuitukiloa kohden. Jos laitoksessa tuotetaan molempia kuitutyyppejä, kokonaispäästöt eivät saa ylittää vastaavaa painotettua keskiarvoa.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  6.3

                  Viskoosikuitujen osalta tuotantolaitoksesta veteen joutuvat sinkkipäästöt saavat olla vuotuisena keskiarvona ilmaistuina enintään 0,3 g/kg.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  6.4

                  Kuprokuitujen osalta tuotantolaitoksesta laskettavan jäteveden kuparipitoisuus saa olla vuotuisena keskiarvona ilmaistuna enintään 0,1 ppm.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            7.   Polyamidi

      Monomeerituotannon aikana ilmaan pääsevät typpidioksidipäästöt saavat olla vuotuisena keskiarvona ilmaistuna enintään 10 grammaa tuotettua polyamidi 6 -kuitukiloa kohden ja 50 grammaa tuotettua polyamidi 6.6 -kuitukiloa kohden.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.
      8.   Polyesteri

                  8.1

                  Polyesterikuitujen antimonipitoisuus saa olla enintään 260 ppm. Jos antimonia ei ole käytetty, hakija voi lisätä ympäristömerkin viereen maininnan ”ei sisällä antimonia” (tai vastaavan tekstin).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei antimonia ole käytetty, tai toimitettava testausseloste, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: suora määritys atomiabsorptiospektrometrialla. Testi on tehtävä raakakuidulle ennen märkäprosessointia.

                  8.2

                  Polyesterin polymeroinnin ja kuidun tuotannon aikana ilmaan joutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen, mukaan lukien hajapäästöt, jotka on mitattu sen prosessin aikana, josta ne aiheutuvat, on vuotuisena keskiarvona ilmaistuna oltava alle 1,2 milligramma tuotettua polyesterihartsikiloa kohden. (Haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä tarkoitetaan kaikkia orgaanisia yhdisteitä, joiden höyrynpaine lämpötilassa 293,15 K on vähintään 0,01 kPa tai joilla on vastaava haihtuvuus tietyissä käyttöolosuhteissa).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja/tai testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            9.   Polypropeeni

      Lyijypohjaisia pigmenttejä ei saa käyttää.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      PROSESSEJA JA KEMIKAALEJA KOSKEVAT ARVIOINTIPERUSTEET
      Tässä jaksossa vahvistettuja arviointiperusteita sovelletaan tarvittaessa tuotteen kaikkiin tuotantovaiheisiin ja myös kuitujen tuotantoon. Samalla kuitenkin hyväksytään se, että kierrätyskuidut saattavat sisältää joitain värejä tai muita aineita, joiden käyttö on kielletty näissä perusteissa, mutta ainoastaan sillä edellytyksellä, että kyseisten aineiden käyttö on tapahtunut kuitujen edellisen elinkaaren aikana.
      10.   Kuitujen ja lankojen avivointi- ja viimeistelyaineet

                  10.1

                  Liisteri: Vähintään 95 prosentin (kuivapainosta) lankoihin käytettyjen liistereiden aineosista on oltava riittävällä tavalla biohajoavia, tai muussa tapauksessa ne on kierrätettävä.
                  Aineiden yhteenlaskettu pitoisuus on otettava huomioon.

                     Arviointi ja todentaminen: Tässä yhteydessä ainetta pidetään riittävällä tavalla biohajoavana, jos

                              —

                              se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 70-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 301 A, OECD 301 E, ISO 7827, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B tai ISO 9888, tai

                              —

                              se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 60-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 302 C, OECD 301 D, ISO 10707, OECD 301 F, ISO 9408, ISO 10708 tai ISO 14593, tai

                              —

                              se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 80-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 303 tai ISO 11733, tai

                              —

                              niiden aineiden osalta, joihin edellä mainittuja testimenetelmiä ei voida soveltaa, voidaan esittää näyttöä siitä, että aine on vastaavalla tavalla biohajoava.

            Hakijan on toimitettava asianmukaiset asiakirjat, käyttöturvallisuustiedotteet, testausselosteet ja/tai vakuutukset, joissa ilmoitetaan edellä tarkoitetut testimenetelmät ja tulokset ja joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kaikkien käytettyjen liistereiden osalta.

                  10.2

                  Ensimmäisessä kehruussa käytetyt kehruuliuoksen lisäaineet, kehruun apuaineet ja käsittelyaineet (mukaan luettuina karstausöljyt, viimeistelyaineet ja voiteluaineet): Vähintään 90 prosentin (kuivapainosta) aineosista on oltava riittävällä tavalla biohajoavia tai poistettavissa jätevesien käsittelylaitoksissa.

            Tätä vaatimusta ei sovelleta toisen kehruuvaiheen käsittelyaineisiin (kehruuöljyt, vakiointiaineet), kartiopuolausöljyihin, luomaus- ja kertausöljyihin, vahoihin, neulontaöljyihin, silikoniöljyihin ja epäorgaanisiin aineisiin. Aineiden yhteenlaskettu pitoisuus on otettava huomioon.

         Arviointi ja todentaminen: Tässä yhteydessä ainetta pidetään riittävällä tavalla biohajoavana tai poistettavana jätevesien käsittelylaitoksissa, jos

                  —

                  se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 70-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 301 A, OECD 301 E, ISO 7827, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B tai ISO 9888, tai

                  —

                  se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 60-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 302 C, OECD 301 D, ISO 10707, OECD 301 F, ISO 9408, ISO 10708 tai ISO 14593, tai

                  —

                  se hajoaa 28 päivän sisällä vähintään 80-prosenttisesti, kun sitä testataan jollain seuraavista menetelmistä: OECD 303 tai ISO 11733, tai

                  —

                  niiden aineiden osalta, joihin edellä mainittuja testimenetelmiä ei voida soveltaa, voidaan esittää näyttöä siitä, että aine on vastaavalla tavalla biohajoava tai poistettavissa.

            Hakijan on toimitettava asianmukaiset asiakirjat, käyttöturvallisuustiedotteet, testausselosteet ja/tai vakuutukset, joissa ilmoitetaan edellä tarkoitetut testimenetelmät ja tulokset ja joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kaikkien tällaisten lisäaineiden tai käsittelyaineiden osalta.

                  10.3

                  Polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen (PAH-yhdisteiden) pitoisuuden tuotteeseen sisältyvässä mineraaliöljyssä on oltava alle 3,0 painoprosenttia.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava asianmukaiset asiakirjat, käyttöturvallisuustiedotteet, tuotetiedotteet tai vakuutukset, joissa joko ilmoitetaan polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen pitoisuus mineraaliöljyjä sisältävissä tuotteissa tai vakuutetaan, ettei tällaisia tuotteita ole käytetty.

            11.   Biosidiset tai biostaattiset tuotteet

      Kloorifenoleja (niiden suoloja ja estereitä), PCB:tä ja orgaanisia tinayhdisteitä ei saa käyttää tuotteiden ja puolivalmisteiden kuljetuksen tai varastoinnin aikana.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita tai yhdisteitä ole käytetty langassa, kankaassa eikä lopullisessa tuotteessa. Jos vakuutuksen paikkansapitävyys tarkastetaan, testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää ja raja-arvoa: uutto tarpeen mukaan, muuntaminen etikkahappoanhydridillä, määritys kapillaarisella kaasu-nestekromatografialla elektroninsieppausdetektoria käyttäen, raja-arvo 0,05 ppm.
      12.   Värin tai väripigmentin poisto

      Värin tai väripigmentin poistossa ei saa käyttää raskasmetallisuoloja (rautaa lukuun ottamatta) tai formaldehydiä.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      13.   Painotus

      Langan tai kankaan painon lisäämiseen ei saa käyttää seriumyhdisteitä.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      14.   Kaikki kemikaalit tai kemialliset valmisteet

      Alkyylifenolietoksylaatteja (APEO), lineaarisia alkyylibentseenisulfonaatteja (LAS), bis(hydrogenoitua talialkyyli) dimetyyliammoniumkloridia (DTDMAC), distearyylidimetyyliammoniumkloridia (DSDMAC), di(kovetettu tali) dimetyyliammoniumkloridia (DHTDMAC), etyleenidiamiinitetraetikkahappoa (EDTA) ja dietyleenitriamiinipentaetikkahappoa (DPTA) ei saa käyttää eikä niitä saa esiintyä missään käytetyissä valmisteissa.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      15.   Pesuaineet, kankaan pehmitteet ja kompleksinmuodostajat

      Kaikissa märkäprosessointilaitoksissa yli 95 painoprosentin kankaan pehmitteistä, kompleksinmuodostajista ja pesuaineista on oltava riittävällä tavalla biohajoavia tai poistettavissa jätevesien käsittelylaitoksissa.
      Tätä arviointiperustetta ei sovelleta kussakin märkäprosessointilaitoksessa käytettäviin pesuaineiden ja kankaan pehmitteiden pinta-aktiivisiin aineisiin, joiden on oltava täydellisesti aerobisesti biohajoavia.

         Arviointi ja todentaminen:”riittävällä tavalla biohajoava tai poistettava” on määritelty edellä kuitujen ja lankojen avivointi- ja viimeistelyaineita koskevassa arviointiperusteessa. Hakijan on toimitettava asianmukaiset asiakirjat, käyttöturvallisuustiedotteet, testausselosteet ja/tai vakuutukset, joissa ilmoitetaan edellä tarkoitetut testimenetelmät ja tulokset ja joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kaikkien käytettyjen pesuaineiden, kankaan pehmitteiden ja kompleksinmuodostajien osalta.
      ”Lopullinen aerobinen biohajoavuus” on tulkittava siten kuin siitä on säädetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 (2) liitteessä III. Hakijan on toimitettava asianmukaiset asiakirjat, käyttöturvallisuustiedotteet, testausselosteet ja/tai vakuutukset, joissa ilmoitetaan edellä tarkoitetut testimenetelmät ja tulokset ja joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kaikkien käytettyjen pesuaineiden ja kankaan pehmitteiden pinta-aktiivisten aineiden osalta.
      16.   Valkaisuaineet: Klooria ei saa käyttää lankojen, kankaiden tai lopputuotteiden valkaisuun.

      Tätä vaatimusta ei sovelleta selluloosamuuntokuitujen tuotantoon. Arviointi ja todentaminen: (ks. arviointiperuste 6.1).

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei kloorattuja valkaisuaineita ole käytetty.
      17.   Väriaineiden epäpuhtaudet: Väriaine kuidun värjäävyydellä (liukeneva tai liukenematon)

      Käytettyjen väriaineiden metalli-ioniepäpuhtaudet eivät saa ylittää seuraavia arvoja: Ag 100 ppm; As 50 ppm; Ba 100 ppm; Cd 20 ppm; Co 500 ppm; Cr 100 ppm; Cu 250 ppm; Fe 2 500 ppm; Hg 4 ppm; Mn 1 000 ppm; Ni 200 ppm; Pb 100 ppm; Se 20 ppm; Sb 50 ppm; Sn 250 ppm; Zn 1 500 ppm.
      Nämä arvot koskevat ainoastaan epäpuhtauksia, joten niiden noudattamista arvioitaessa ei tarvitse ottaa huomioon metalleja, jotka ovat erottamaton osa värimolekyyliä (esim. metallikompleksivärit ja tietyt reaktiiviset värit).

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.
      18.   Pigmenttien epäpuhtaudet: Liukenematon väriaine ilman kuidun värjäävyyttä

      Käytettyjen pigmenttien metalli-ioniepäpuhtaudet eivät saa ylittää seuraavia arvoja: As 50 ppm; Ba 100 ppm; Cd 50 ppm; Cr 100 ppm; Hg 25 ppm; Pb 100 ppm; Se 100 ppm; Sb 250 ppm; Zn 1 000 ppm.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.
      19.   Kromipeittavärjäys

      Kromipeittavärjäystä ei sallita. Arviointi ja todentaminen:

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      20.   Metallikompleksivärit

      Jos käytetään kupari-, kromi- tai nikkelipohjaisia metallikompleksivärejä:

                  20.1

                  Selluloosavärjäyksessä, jossa metallikompleksivärit ovat osa värjäysainekaavaa, jätevesien käsittelyyn (laitoksessa tai sen ulkopuolella) saa päästää alle 20 prosenttia kustakin käytetystä metallikompleksiväristä (prosessiin syötetystä määrästä).
                  Kaikissa muissa värjäysprosesseissa, joissa metallikompleksivärit ovat osa värjäysainekaavaa, jätevesien käsittelyyn (laitoksessa tai sen ulkopuolella) saa päästää alle 7 prosenttia kustakin käytetystä metallikompleksiväristä (prosessiin syötetystä määrästä).
                  Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei näitä metallikompleksivärejä ole käytetty, tai toimitettava testausselosteet, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavia menetelmiä: kuparille ja nikkelille ISO 8288; kromille EN 1233.

                  20.2

                  Vesiin joutuvat päästöt eivät saa käsittelyn jälkeen ylittää seuraavia arvoja: Cu 75 mg/kg (kuitu, lanka tai kangas); Cr 50 mg/kg; Ni 75 mg/kg.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei näitä metallikompleksivärejä ole käytetty, tai toimitettava testausselosteet, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavia menetelmiä: kuparille ja nikkelille ISO 8288; kromille EN 1233.

            21.   Atsovärit

      Mitään sellaisia atsoväriaineita ei saa käyttää, jotka voivat hajota seuraaviksi aromaattisiksi amiineiksi:

                  4-aminobifenyyli

                  (92-67-1)

                  bentsidiini

                  (92-87-5)

                  4-kloro-o-toluidiini

                  (95-69-2)

                  2-naftyyliamini

                  (91-59-8)

                  o-amino-atsotolueeni

                  (97-56-3)

                  5-nitro-o-toluidiini

                  (99-55-8)

                  4-kloorianiliini

                  (106-47-8)

                  4-metoksi-m-fenyleenidiamiini

                  (615-05-4)

                  4,4′-diaminodifenyylimetaani

                  (101-77-9)

                  3,3′-diklooribentsidiini

                  (91-94-1)

                  3,3′-dimetoksibentsidiini

                  (119-90-4)

                  3,3′-dimetyylibentsidiini

                  (119-93-7)

                  4,4′-metyleenidi-o-toluidiini

                  (838-88-0)

                  p-kresidiini

                  (120-71-8)

                  4,4′-oksidianiliini

                  (101-80-4)

                  4,4′-tiodianiliini

                  (139-65-1)

                  o-toluidiini

                  (95-53-4)

                  4-metyyli-m-fenyleenidiamiini

                  (95-80-7)

                  2,4,5-trimetyylianiliini

                  (137-17-7)

                  4-aminoatsobentseeni

                  (60-09-3)

                  o-anisidiini

                  (90-04-0)

                  2,4-ksylidiini

                  (95-68-1)

                  2,6-ksylidiini

                  (87-62-7)

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei tällaisia väriaineita ole käytetty. Jos vakuutuksen paikkansapitävyys tarkastetaan, on käytettävä standardia EN 14 362-1 ja 2. (Huomautus: 4-aminoatsobentseenin osalta voidaan saada vääriä positiivisia tuloksia, mistä syystä suositellaan tulosten varmistamista).
      22.   Karsinogeeniset, mutageeniset tai lisääntymisen kannalta toksiset värit

                  22.1

                  Seuraavia väriaineita ei saa käyttää:

                              —

                              C.I. Basic Red 9,

                              —

                              C.I. Disperse Blue 1,

                              —

                              C.I. Acid Red 26,

                              —

                              C.I. Basic Violet 14,

                              —

                              C.I. Disperse Orange 11,

                              —

                              C. I. Direct Black 38,

                              —

                              C. I. Direct Blue 6,

                              —

                              C. I. Direct Red 28,

                              —

                              C. I. Disperse Yellow 3.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei tällaisia väriaineita ole käytetty.

                  22.2

                  Tekstiilituotteissa ei saa käyttää väriaineita tai -yhdisteitä, jotka sisältävät yli 0,1 painoprosenttia aineita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä):

                              —

                              R40 (epäillään aiheuttavan syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R45 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R46 (saattaa aiheuttaa periytyviä perimävaurioita),

                              —

                              R49 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa hengitettynä),

                              —

                              R60 (voi heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R61 (vaarallista sikiölle),

                              —

                              R62 (voi mahdollisesti heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R63 (voi olla vaarallista sikiölle),

                              —

                              R68 (pysyvien vaurioiden vaara),

                        kuten ne on määritelty neuvoston direktiivissä 67/548/ETY (3).

            Vaihtoehtoisesti voidaan harkita luokitusta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (4) mukaisesti. Tässä tapauksessa raaka-aineisiin ei saa lisätä mitään aineita tai valmisteita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä): H351, H350, H340, H350i, H360F, H360D, H361f, H361d H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei tällaisia väriaineita ole käytetty.
      23.   Mahdollisesti herkistävät värit

      Seuraavia väriaineita ei saa käyttää:

                              —

                              C.I. Disperse Blue 3

                  C.I. 61 505

                              —

                              C.I. Disperse Blue 7

                  C.I. 62 500

                              —

                              C.I. Disperse Blue 26

                  C.I. 63 305

                              —

                              C.I. Disperse Blue 35

                              —

                              C.I. Disperse Blue 102

                              —

                              C.I. Disperse Blue 106

                              —

                              C.I. Disperse Blue 124

                              —

                              C.I. Disperse Brown 1

                              —

                              C.I. Disperse Orange 1

                  C.I. 11 080

                              —

                              C.I. Disperse Orange 3

                  C.I. 11 005

                              —

                              C.I. Disperse Orange 37

                              —

                              C.I. Disperse Orange 76
                              (aikaisemmin nimettynä Orange 37)

                              —

                              C.I. Disperse Red 1

                  C.I. 11 110

                              —

                              C.I. Disperse Red 11

                  C.I. 62 015

                              —

                              C.I. Disperse Red 17

                  C.I. 11 210

                              —

                              C.I. Disperse Yellow 1

                  C.I. 10 345

                              —

                              C.I. Disperse Yellow 9

                  C.I. 10 375

                              —

                              C.I. Disperse Yellow 39

                              —

                              C.I. Disperse Yellow 49

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei tällaisia väriaineita ole käytetty.
      24.   Polyesterin halogenoidut kantoaineet

      Halogenoituja kantoaineita ei saa käyttää.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty.
      25.   Painanta

                  25.1

                  Käytettävät painopastat saavat sisältää enintään 5 prosenttia haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, kuten lakkabensiiniä. (Haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä tarkoitetaan kaikkia orgaanisia yhdisteitä, joiden höyrynpaine lämpötilassa 293,15 K on vähintään 0,01 kPa tai joilla on vastaava haihtuvuus tietyissä käyttöolosuhteissa).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei painantoja ole tehty, tai toimitettava asianmukaiset asiakirjat, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  25.2

                  Plastisolipohjaista painantaa ei saa käyttää.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei painantoja ole tehty, tai toimitettava asianmukaiset asiakirjat, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            26.   Formaldehydi

      Vapaan tai osittain hydrolysoituvan formaldehydin määrä valmiissa kankaassa ei saa ylittää arvoa 20 ppm vauvoille ja alle 3-vuotiaille lapsille tarkoitetuissa tuotteissa, arvoa 30 ppm ihon kanssa kosketuksiin joutuvissa tuotteissa ja arvoa 75 ppm kaikissa muissa tuotteissa.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei formaldehydiä sisältäviä tuotteita ole käytetty, tai toimitettava testausseloste, jolloin testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: EN ISO 14184–1.
      27.   Märkäprosessin jätevesipäästöt

                  27.1

                  Kun märkäprosessilaitosten (raakavillan pesulaitoksia ja pellavan liuotuslaitoksia lukuun ottamatta) jätevedet päästetään vesistöön (joko laitoksessa tai sen ulkopuolella tapahtuneen) puhdistuskäsittelyn jälkeen, niiden kemiallisen hapenkulutuksen (COD) on vuotuisena keskiarvona ilmaistuna oltava alle 20 g/kg.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset asiakirjat ja testausselosteet (käytettävä testausmenetelmä ISO 6060), joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

                  27.2

                  Jos jätevedet käsitellään laitoksen omassa käsittelylaitoksessa ja päästetään suoraan vesistöön, jätevesien pH:n on lisäksi oltava 6–9 (paitsi jos vastaanottavan vesistön pH on näiden arvojen ulkopuolella) ja lämpötilan alle 40 °C (paitsi jos vastaanottavan vesistön lämpötila on tätä korkeampi).

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava asiakirjat ja testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            28.   Palonsuoja-aineet

      Tuotteessa voidaan käyttää ainoastaan sellaisia palonsuoja-aineita, jotka on sidottu kemiallisesti polymeerikuituun tai kuidun pintaan (reaktiiviset palonsuoja-aineet). Jos käytetyt palonsuoja-aineet on luokiteltu johonkin jäljempänä lueteltuun vaararyhmään, olisi palonsuoja-aineiden kemiallisten ominaisuuksien muututtava käytön aikana siten, ettei niitä ole enää syytä luokitella mihinkään näistä vaararyhmistä. (alle 0,1 prosenttia palonsuoja-aineesta säilyy käsitellyssä langassa tai kankaassa siinä muodossa, jossa se oli ennen niiden käyttöä).

                  —

                  R40 (epäillään aiheuttavan syöpäsairauden vaaraa),

                  —

                  R45 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa),

                  —

                  R46 (saattaa aiheuttaa periytyviä perimävaurioita),

                  —

                  R49 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa hengitettynä),

                  —

                  R50 (erittäin myrkyllistä vesieliöille),

                  —

                  R51 (myrkyllistä vesieliöille),

                  —

                  R52 (haitallista vesieliöille),

                  —

                  R53 (voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                  —

                  R60 (voi heikentää hedelmällisyyttä),

                  —

                  R61 (vaarallista sikiölle),

                  —

                  R62 (voi mahdollisesti heikentää hedelmällisyyttä),

                  —

                  R63 (voi olla vaarallista sikiölle),

                  —

                  R68 (pysyvien vaurioiden vaara),

            kuten niistä on säädetty direktiivissä 67/548/ETY.
      Tätä arviointiperustetta ei sovelleta palonsuoja-aineisiin, jotka on ainoastaan fyysisesti sekoitettu polymeerikuituun tai tekstiilin pinnoitteeseen (additiiviset palonsuoja-aineet).
      Vaihtoehtoisesti voidaan harkita luokitusta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti. Tässä tapauksessa raaka-aineisiin ei saa lisätä mitään aineita tai valmisteita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei additiivisia palonsuoja-aineita ole käytetty, ja ilmoitettava, mitä reaktiivisia palonsuoja-aineita on mahdollisesti käytetty, ja toimitettava asiakirjat (esim. käyttöturvallisuustiedotteet) ja/tai vakuutukset, joista käy ilmi, että kyseiset palonsuoja-aineet ovat tämän arviointiperusteen mukaisia.
      29.   Vanumattomuuskäsittelyt

      Halogenoituja aineita tai -yhdisteitä saa käyttää ainoastaan villahahtuvaan ja pesemättömään irtovillaan.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei näitä aineita ole käytetty (paitsi jos niitä on käytetty villahahtuvaan ja pesemättömään irtovillaan).
      30.   Kankaiden viimeistelyaineet

      Ilmaisu ”viimeistelyaineet” sisältää kaikki fyysiset tai kemialliset käsittelyt, joiden avulla tekstiilikankaille saadaan erityisiä ominaisuuksia, kuten pehmeys, vedenpitävyys tai helppohoitoisuus.
      Tekstiilituotteissa ei saa käyttää viimeistelyaineita tai -yhdisteitä, jotka sisältävät yli 0,1 painoprosenttia aineita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista neuvoston direktiivissä 67/548/ETY ja sen myöhemmissä muutoksissa määritellyistä vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä):

                  —

                  R40 (epäillään aiheuttavan syöpäsairauden vaaraa),

                  —

                  R45 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa),

                  —

                  R46 (saattaa aiheuttaa periytyviä perimävaurioita),

                  —

                  R49 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa hengitettynä),

                  —

                  R50 (erittäin myrkyllistä vesieliöille),

                  —

                  R51 (myrkyllistä vesieliöille),

                  —

                  R52 (haitallista vesieliöille),

                  —

                  R53 (voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                  —

                  R60 (voi heikentää hedelmällisyyttä),

                  —

                  R61 (vaarallista sikiölle),

                  —

                  R62 (voi mahdollisesti heikentää hedelmällisyyttä),

                  —

                  R63 (voi olla vaarallista sikiölle),

                  —

                  R68 (pysyvien vaurioiden vaara),

            kuten ne on määritelty direktiivissä 67/548/ETY.
      Vaihtoehtoisesti voidaan harkita luokitusta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti. Tässä tapauksessa raaka-aineisiin ei saa lisätä mitään aineita tai valmisteita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on joko annettava vakuutus siitä, ettei viimeistelyaineita ole käytetty, tai ilmoitettava, mitä viimeistelyaineita on käytetty, ja toimitettava asiakirjat (esim. käyttöturvallisuustiedotteet) ja/tai vakuutukset, joista käy ilmi, että kyseiset viimeistelyaineet ovat tämän arviointiperusteen mukaisia.
      31.   Täytteet

                  31.1

                  Tekstiilikuiduista koostuvien täyteaineiden on oltava tekstiilikuituja koskevien arviointiperusteiden (1–9 kohta) mukaisia siltä osin kuin se on tarkoituksenmukaista.

                  31.2

                  Täyteaineiden on oltava arviointiperusteen 11 ”Biosidiset tai biostaattiset tuotteet” ja arviointiperusteen 26 ”Formaldehydi” mukaisia.

                  31.3

                  Täytteiden (untuvien, höyhenten, luonnonkuitujen tai synteettisten kuitujen) pesemiseen käytettävien pesuaineiden ja muiden kemikaalien on oltava arviointiperusteen 14 ”Kemialliset apuaineet” ja arviointiperusteen 15 ”Pesuaineet, kankaan pehmitteet ja kompleksinmuodostajat” mukaisia.

                     Arviointi ja todentaminen: Vastaavissa arviointiperusteissa ilmoitetulla tavalla.

            32.   Pinnoitteet, laminaatit ja kalvot

                  32.1

                  Polyuretaanista valmistettujen tuotteiden on oltava arviointiperusteen 3.1 (orgaaniset tinayhdisteet) ja arviointiperusteen 3.2 (aromaattisten diisosyanaattien päästöt ilmaan) mukaisia.

                     Arviointi ja todentaminen: Vastaavissa arviointiperusteissa ilmoitetulla tavalla.

                  32.2

                  Polyesteristä valmistettujen tuotteiden on oltava arviointiperusteen 8.1 (antimonipitoisuus) ja arviointiperusteen 8.2 (polymeroinnin aikana ilmaan pääsevien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöt) mukaisia.

                     Arviointi ja todentaminen: Vastaavissa arviointiperusteissa ilmoitetulla tavalla.

                  32.3

                  Pinnoitteissa, laminaateissa ja kalvoissa ei saa käyttää pehmentimiä tai liuottimia, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakemusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä):

                              —

                              R40 (epäillään aiheuttavan syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R45 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa),

                              —

                              R46 (saattaa aiheuttaa periytyviä perimävaurioita),

                              —

                              R49 (aiheuttaa syöpäsairauden vaaraa hengitettynä),

                              —

                              R50 (erittäin myrkyllistä vesieliöille),

                              —

                              R51 (myrkyllistä vesieliöille),

                              —

                              R52 (haitallista vesieliöille),

                              —

                              R53 (voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä),

                              —

                              R60 (voi heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R61 (vaarallista sikiölle),

                              —

                              R62 (voi mahdollisesti heikentää hedelmällisyyttä),

                              —

                              R63 (voi olla vaarallista sikiölle),

                              —

                              R68 (pysyvien vaurioiden vaara),

                        kuten ne on määritelty direktiivissä 67/548/ETY.

            Vaihtoehtoisesti voidaan harkita luokitusta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti. Tässä tapauksessa raaka-aineisiin ei saa lisätä mitään aineita tai valmisteita, joihin on liitetty tai joihin voidaan hakumusajankohtana liittää jokin seuraavista vaarallisuutta osoittavista lausekkeista (tai jokin niiden yhdistelmä): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d, H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on annettava vakuutus siitä, ettei tällaisia pehmentimiä ja liuottimia ole käytetty.

                  32.4

                  Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöt ilmaan eivät saa ylittää 10 g C/kg.

                     Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava asiakirjat ja testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen, sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

            33.   Energian- ja vedenkulutus

      Hakijan on toimitettava tiedot märkäprosessin veden- ja energiankulutuksesta valmistuspaikalla.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijaa pyydetään toimittamaan edellä mainitut tiedot.
      KÄYTTÖKELPOISUUSPERUSTEET
      Seuraavia arviointiperusteita sovelletaan joko värjättyihin lankoihin, valmiisiin kankaisiin tai lopputuotteisiin, joille on tehtävä tarkoituksenmukaiset testit.
      34.   Kutistuminen tai venyminen pesun ja kuivauksen aikana

      Kutistuminen tai venyminen pesun tai kuivauksen jälkeen saa olla enintään:

                  —

                  + 2 prosenttia verhoilla sekä irrotettavilla ja pestävillä huonekalukankailla,

                  —

                  yli – 8 prosenttia tai yli + 4 prosenttia muilla kudotuilla tuotteilla ja kestävillä kuitukankailla, muilla neuletuotteilla tai froteekankailla.

            Tätä arviointiperustetta ei sovelleta:

                  —

                  kuituihin tai lankoihin,

                  —

                  tuotteisiin, joissa on selvästi tehty merkintä ”vain kuivapesu” tai vastaava merkintä (siinä määrin kuin on tavanomaisen käytännön mukaista kiinnittää tällainen merkintä kyseisiin tuotteisiin),

                  —

                  huonekalukankaisiin, jotka eivät ole irrotettavia ja pestäviä.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausselosteet ja testauksessa on käytettävä standardeja EN ISO 63 30 ja ISO 5077 seuraavasti: kolme pesua tuotteeseen merkityssä lämpötilassa, ja ellei tuotteeseen ole merkitty muita kuivausmenetelmiä, rumpukuivaus kunkin pesuohjelman jälkeen.
      35.   Värien vesipesunkesto

      Värien vesipesunkeston on oltava vähintään tasolla 3–4 värinmuutoksen osalta ja vähintään tasolla 3–4 värjäävyyden osalta.
      Tätä perustetta ei sovelleta tuotteisiin, joissa on selvästi tehty merkintä ”vain kuivapesu” tai vastaava merkintä (siinä määrin kuin on tavanomaisen käytännön mukaista kiinnittää tällainen merkintä kyseisiin tuotteisiin). Perustetta ei myöskään sovelleta valkoisiin tuotteisiin tai tuotteisiin, joita ei ole värjätty eikä painettu, eikä huonekalukankaisiin, jotka eivät ole pestäviä.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: EN ISO 105 C06 (yksi pesu tuotteeseen merkityssä lämpötilassa perboraattipesujauhetta käyttäen).
      36.   Värien hienkesto (hapan, emäksinen)

      Värin hienkeston (happaman ja emäksisen) on oltava vähintään tasolla 3–4 (värin muutos ja värjäävyys).
      Taso 3 on kuitenkin sallittu, jos kankaiden väri on tumma (standardisyvyys > 1/1) ja jos ne on valmistettu regeneroidusta villasta tai jos niissä on yli 20 prosenttia silkkiä.
      Tätä perustetta ei sovelleta valkoisiin tuotteisiin tai tuotteisiin, joita ei ole värjätty eikä painettu, eikä huonekalukankaisiin, verhoihin tai muihin vastaaviin sisustustekstiileihin.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 105 E04 (hapan ja emäksinen, vertailu monikuituiseen kankaaseen).
      37.   Värien märkähankauskesto

      Värien märkähankauskeston on oltava vähintään tasolla 2–3. Taso 2 on kuitenkin sallittu indigovärjätylle denimille.
      Tätä perustetta ei sovelleta valkoisiin tuotteisiin tai tuotteisiin, joita ei ole värjätty eikä painettu.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 105 X12.
      38.   Värien kuivahankauskesto

      Värien kuivahankauskeston on oltava vähintään tasolla 4.
      Taso 3–4 on kuitenkin sallittu indigovärjätylle denimille.
      Tätä perustetta ei sovelleta valkoisiin tuotteisiin tai tuotteisiin, joita ei ole värjätty eikä painettu, eikä verhoihin tai muihin vastaaviin sisustustekstiileihin.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 105 X12.
      39.   Värien valonkesto

      Huonekaluihin tai verhoihin tarkoitettujen kankaiden värien valonkeston on oltava vähintään tasolla 5. Kaikkien muiden tuotteiden värien valonkeston on oltava vähintään tasolla 4.
      Taso 4 on kuitenkin sallittu, jos huonekaluihin tai verhoihin tarkoitettujen kankaiden väri on sekä vaalea (standardisyvyys on < 1/12) ja niissä on yli 20 prosenttia villaa tai muita eläinkuituja tai yli 20 prosenttia silkkiä tai yli 20 prosenttia pellavaa tai muita runkokuituja.
      Tätä vaatimusta ei sovelleta patjanpäälliskankaisiin, patjansuojiin tai alusvaatteisiin.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on esitettävä testausseloste ja testauksessa on käytettävä seuraavaa menetelmää: ISO 105 B02.
      40.   Ympäristömerkin tiedot

      Ympäristömerkin kentässä 2 on oltava seuraava teksti:

                  —

                  edistää kestävien kuitujen käyttöä,

                  —

                  kestävä ja korkealaatuinen,

                  —

                  vaarallisten aineiden käyttöä rajoitettu.

         Arviointi ja todentaminen: Hakijan on toimitettava mallikappale pakkauksesta merkintöineen sekä vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

         (1)  EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1.

         (2)  EUVL L 104, 8.4.2004, s. 1.

         (3)  EYVL 196, 16.8.1967, s. 1.

         (4)  EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1.


title: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 471/09/KOL, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 74. kerran lisäämällä niihin uusi luku perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi

text:
               8.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 231/23

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS
   N:o 471/09/KOL,
   annettu 25 päivänä marraskuuta 2009,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 74. kerran lisäämällä niihin uusi luku perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA Valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla valtiontukea koskevien ETA-sopimuksen määräysten soveltamisen.
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla valvontaviranomainen antaa tiedonantoja ja suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.
   Valvontaviranomainen PALAUTTAA MIELEEN valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt, jotka se hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994 (4).
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA Euroopan yhteisöjen komissio, jäljempänä ’komissio’, antoi 11 päivänä elokuuta 2009 tiedonannon perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi (5).
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA Kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta.
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.
   SEKÄ KATSOO SEURAAVAA ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevan luvun ”YLEISTÄ” II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat komission antamia säädöksiä.
   VALVONTAVIRANOMAINEN on kuullut komissiota.
   Valvontaviranomainen PALAUTTAA MIELEEN, että se on kuullut EFTA-valtioita 2 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapausnumerot 532318, 532294 ja 532322),
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin uusi luku perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä marraskuuta 2009.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Per SANDERUD

            Puheenjohtaja

         Kurt JÄGER

            Kollegion jäsen

      (1)  Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

      (2)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (3)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

      (4)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19. tammikuuta 1994 (
         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1). Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’. Valtiontuen suuntaviivojen ajantasaistettu versio on saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  EUVL C 188, 11.8.2009, s. 1.

      LIITE

         PERUSTEET KOULUTUKSEEN MYÖNNETTÄVÄN, YKSITTÄISTÄ ILMOITUSTA EDELLYTTÄVÄN VALTIONTUEN SOVELTUVUUDEN ARVIOIMISEKSI
          (1)

      1.   Johdanto

                  1.

                  Koulutuksella on yleensä myönteisiä ulkoisvaikutuksia koko yhteiskuntaan, sillä se tuottaa lisää ammattitaitoisia työntekijöitä, joiden joukosta yritykset voivat valita työvoimansa, ja parantaa talouden kilpailukykyä sekä edistää innovatiivisempaa tietoyhteiskuntaa.

                  2.

                  Yritykset saattavat kuitenkin tarjota työntekijöilleen koulutusta vähemmän kuin olisi optimaalista yhteiskunnan kannalta, jos työntekijät voivat vapaasti vaihtaa työnantajaa ja muut yritykset voivat hyötyä toisten yritysten kouluttamien työntekijöiden palkkaamisesta. Tämä koskee erityisesti koulutusta, joka kohdistuu yrityksestä toiseen siirrettävissä oleviin taitoihin. Valtiontuella voidaan luoda työnantajille lisäkannustimia tarjota koulutusta yhteiskunnallisesti suotavalla tasolla.

                  3.

                  Tässä luvussa esitetään ohjeita perusteista, joita EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, aikoo soveltaa koulutustukeen liittyvien toimenpiteiden arvioinnissa. Ohjeilla pyritään valvontaviranomaisen perustelujen läpinäkyvyyteen ennakoitavuuden ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi. ETA-sopimuksen liitteen XV 1 kohdan j alakohdassa tarkoitetun säädöksen (Asetus (EY) N:o 800/2008, annettu 6 päivänä elokuuta 2008, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus)) (2), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1 (3) (jäljempänä ’yleinen ryhmäpoikkeusasetus’), 6 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti näitä ohjeita sovelletaan jokaiseen yksittäiseen koulutustukeen riippumatta siitä, onko kyseessä tapauskohtaisesti vai tukiohjelman perusteella myönnetty tuki, jos tuen avustusekvivalentti on yli 2 miljoonaa euroa koulutushanketta kohden.

                  4.

                  Näissä ohjeissa määriteltyjä perusteita ei sovelleta mekaanisesti, vaan valvontaviranomainen toteuttaa arvioinnin suhteessa kilpailun vääristymisen riskiin. Riskin perusteella määräytyy myös se, millaisia tietoja valvontaviranomainen edellyttää. Analyysin kattavuus riippuu asian luonteesta.

            2.   Tuen myönteiset vaikutukset

      2.1.   Markkinoiden toimintapuutteiden olemassaolo

                  5.

                  Ammattitaitoiset työntekijät lisäävät osaltaan yritysten tuottavuutta ja kilpailukykyä. On kuitenkin monia syitä siihen, miksi työnantajat ja työntekijät saattavat investoida koulutukseen liian vähän. Työntekijät voivat rajoittaa koulutukseen investointia, jos he ovat haluttomia ottamaan riskejä, jos heillä on rahoituksen suhteen ongelmia tai jos heidän on vaikea saada hankkimansa osaamisen taso tulevien työnantajien tietoon.

                  6.

                  Yritykset saattavat pidättäytyä tarjoamasta työntekijöilleen koko yhteiskunnan kannalta optimaalista määrää koulutusta. Tämä johtuu koulutuksen myönteisiin ulkoisvaikutuksiin liittyvästä markkinoiden toimintapuutteesta ja yritysten vaikeuksista saada hyötyä koulutuksesta, jos työntekijät voivat vapaasti vaihtaa työnantajaa. Yritykset saattavat investoida koulutukseen vähemmän, jos ne pelkäävät, että koulutusta saanut työntekijä lähtee yrityksestä ennen kuin yritys on saanut investointinsa takaisin. Yritykset saattavat olla haluttomia tarjoamaan riittävää koulutusta työntekijöilleen, jos koulutus ei tuota nopeasti tulosta, jos kyseessä ei ole yrityksen tarpeita vastaava erityiskoulutus tai jos työsopimuksessa ei ole sopimusehtoa, jonka mukaan koulutusta saanut työntekijä ei saa vapaasti lähteä yrityksestä ennen kuin koulutuskustannukset on kuoletettu tai ne (tai osa niistä) on korvattu.

                  7.

                  Vaikka yritykset pystyisivätkin saamaan investointinsa täysimääräisenä takaisin, ne saattavat investoida koulutukseen liian vähän, jos niille itselleen koituvat hyödyt ovat koko yhteiskunnalle koituvia hyötyjä pienemmät. Koulutuksella voi olla tällaisia myönteisiä ulkoisvaikutuksia etenkin silloin, kun koulutus parantaa siirrettäviä taitoja eli taitoja, joita voidaan hyödyntää useammassa kuin yhdessä yrityksessä. Erityiskoulutus sen sijaan lisää tuottavuutta ainoastaan tietyssä yrityksessä, ja yritykset voivat hyötyä siitä helposti (4). Näin ollen erityiskoulutuksen myönteiset ulkoisvaikutukset eivät ole yhtä selviä kuin yleiskoulutuksen.

                  8.

                  Epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijäryhmien (5) koulutuksesta aiheutuvat korkeammat kustannukset ja siitä saatavan hyödyn epävarmuus saattavat johtaa siihen, että yritykset tarjoavat näille ryhmille vähemmän koulutusta. Epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden koulutuksella voidaan kuitenkin yleensä olettaa olevan myönteisiä ulkoisvaikutuksia koko yhteiskuntaan (6).

                  9.

                  EFTA-valtioiden olisi osoitettava sellainen markkinoiden toimintapuute, joka oikeuttaa tukeen. Valvontaviranomainen kiinnittää analyysissaan huomiota muun muassa seuraaviin tekijöihin:

                              1.

                              Koulutuksen luonne: – onko kyseessä erityiskoulutus vai yleiskoulutus yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 38 artiklan mukaisesti: Yksittäinen koulutushanke voi koostua sekä yleis- että erityiskoulutuksesta; yleiskoulutuksella on enemmän myönteisiä ulkoisvaikutuksia.

                              2.

                              Koulutuksessa saavutettujen taitojen siirrettävyys: Mitä paremmin taidot ovat siirrettävissä, sitä todennäköisempiä ovat myönteiset ulkoisvaikutukset. Koulutuksen katsotaan tarjoavan siirrettäviä taitoja, jos esimerkiksi:

                                          a)

                                          useat eri riippumattomat yritykset järjestävät koulutusta yhdessä, tai siitä voivat hyötyä eri yritysten työntekijät;

                                          b)

                                          koulutuksesta saa todistuksen, se johtaa tunnustettuun tutkintoon tai viranomainen tai julkinen laitos on hyväksynyt sen;

                                          c)

                                          koulutus on tarkoitettu työntekijäryhmille, joiden vaihtuvuus kyseisessä yrityksessä tai toimialalla on suuri;

                                          d)

                                          koulutuksesta voi olla työntekijälle hyötyä hänen nykyisen työnsä ulkopuolella (tulevissa työtehtävissä muissa yrityksissä, sosiaalisessa elämässä, hyvinvoinnin kannalta jne.).

                              3.

                              Koulutukseen osallistujat: Alentuneesti työkykyisten tai epäedullisessa asemassa olevien työntekijäryhmien ottaminen koulutuksen piiriin voi lisätä koulutuksen myönteisiä ulkoisvaikutuksia.

            2.2.   Valtiontuki tarkoituksenmukaisena välineenä

                  10.

                  Valtiontuki ei ole ainoa EFTA-valtioiden käytettävissä oleva väline, jolla voidaan tukea koulutusta. Suurin osa koulutuksesta tarjotaan koulutusjärjestelmien kautta (esimerkiksi yliopistot, koulut, valtion viranomaisten toteuttama tai tukema ammattikoulutus). Ihmiset voivat myös kouluttaa itseään joko työnantajan tuella tai ilman.

                  11.

                  Jos EFTA-valtio on muita toimintamalleja harkittuaan todennut tietylle yritykselle myönnettävän valtiontuen kaltaisen valikoivan välineen edut, kyseisiä toimenpiteitä pidetään tarkoituksenmukaisena välineenä. Valvontaviranomainen ottaa huomioon erityisesti EFTA-valtion ehdotetusta toimenpiteestä mahdollisesti laatiman vaikutustenarvioinnin.

            2.3.   Tuen kannustava vaikutus ja välttämättömyys

                  12.

                  Koulutukseen myönnettävän valtiontuen johdosta tuensaajan on muutettava käyttäytymistään tarjoamalla enemmän ja/tai parempaa koulutusta kuin mitä se olisi tarjonnut ilman tukea. Jos suunniteltujen koulutustoimien määrä ei kasva tai niiden laatu parane, tuella ei katsota olevan kannustavaa vaikutusta.

                  13.

                  Kannustavan vaikutuksen kartoittamiseksi laaditaan niin sanottu kontrafaktuaalinen analyysi, jossa verrataan koulutussuunnitelmia tuen kanssa ja ilman tukea. Useimmat työnantajat pitävät työvoimansa kouluttamista välttämättömänä varmistaakseen yritystensä asianmukaisen toiminnan. Ei kuitenkaan voida olettaa, että koulutukseen, etenkään erityiskoulutukseen, tarvitaan aina valtiontukea.

                  14.

                  EFTA-valtion on osoitettava valvontaviranomaiselle, että tukeen liittyy kannustava vaikutus ja että tuki on välttämätöntä. Ensiksi tuensaajan on toimitettava tukihakemus kyseiselle EFTA-valtiolle ennen koulutushankkeen aloittamista. Toiseksi EFTA-valtion on osoitettava, että valtiontuki lisää koulutushankkeen laajuutta tai osallistujamäärää taikka parantaa sen laatua verrattuna tilanteeseen, jossa tukea ei myönnetä. Tuen avulla tarjottu lisäkoulutus voidaan osoittaa esimerkiksi koulutustuntien tai -kurssien suurempana määränä, suurempana osanottajamääränä, siirtymisenä yrityskohtaisesta koulutuksesta yleiskoulutukseen tai tiettyjen epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijäryhmien lisääntyneenä osallistumisena koulutukseen.

                  15.

                  Valvontaviranomainen kiinnittää analyysissaan huomiota muun muassa seuraaviin tekijöihin:

                              a)

                              koulutuksen kustannuksia, budjettia, osanottajia, sisältöä ja aikataulua koskevat tuensaajan sisäiset asiakirjat, joissa on esitetty tilanne tuen kanssa ja ilman tukea;

                              b)

                              työnantajien oikeudellinen velvoite tarjota tietyntyyppistä koulutusta (esimerkiksi turvallisuuskoulutusta): jos tällainen velvoite on olemassa, valvontaviranomainen yleensä katsoo, ettei tuella ole kannustavaa vaikutusta;

                              c)

                              ehdotetun hankkeen uskottavuus, joka voidaan osoittaa esimerkiksi vertaamalla hanketta edellisvuosien koulutusbudjetteihin;

                              d)

                              koulutusohjelman ja tuensaajan liiketoimintojen välinen yhteys: Mitä läheisempi näiden välinen yhteys on, sitä epätodennäköisempi on tuen kannustava vaikutus. Esimerkiksi tietyllä alalla uuden teknologian käyttöönottoon liittyvällä koulutuksella ei todennäköisesti ole kannustavaa vaikutusta, sillä yritysten on pakko antaa työntekijöilleen tällaista koulutusta.

            2.4.   Tuen oikeasuhteisuus

                  16.

                  EFTA-valtion on osoitettava, että tuki on välttämätöntä ja että sen määrä on rajattu vähimmäismäärään tuen tavoitteen saavuttamiseksi.
                  Tukikelpoiset kustannukset on laskettava yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 39 artiklan mukaisesti ja ne on rajattava sellaisista koulutustoimista johtuviin kustannuksiin, joita ei olisi toteutettu ilman tukea.
                  EFTA-valtioiden olisi esitettävä todisteet siitä, ettei tuen määrä ylitä tukikelpoisten kustannusten sitä osuutta, jota yritys ei pysty saamaan takaisin (7). Tuki-intensiteetit eivät missään tapauksessa saa koskaan ylittää yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 39 artiklassa säädettyjä tuki-intensiteettejä, ja niitä sovelletaan tukikelpoisiin kustannuksiin (8).

            3.   Tuen kielteiset vaikutukset

                  17.

                  Jos tuki on oikeasuhteista tuen tavoitteen saavuttamiseksi, tuen kielteiset vaikutukset ovat todennäköisesti vähäisiä ja kielteisten vaikutusten analysointi saattaa olla tarpeetonta (9). Vaikka tuki olisi tietylle yritykselle välttämätöntä ja oikeasuhteista tarjottavan koulutuksen lisäämiseksi, tuki voi joissakin tapauksissa johtaa tuensaajan käyttäytymisen muuttumiseen tavalla, joka vääristää merkittävästi kilpailua. Tällaisissa tapauksissa valvontaviranomainen suorittaa perusteellisen kilpailun vääristymistä koskevan analyysin. Tuen aiheuttama kilpailun vääristymisen laajuus voi vaihdella tuen ominaispiirteiden ja vaikutusalaan kuuluvien markkinoiden ominaispiirteiden mukaan (10).

                  18.

                  Vääristymien todennäköisyyteen ja laajuuteen vaikuttavia tuen ominaispiirteitä ovat:

                              a)

                              selektiivisyys;

                              b)

                              tuen suuruus;

                              c)

                              tuen toistuvuus ja kesto;

                              d)

                              tuen vaikutus yrityksen kustannuksiin.

                  19.

                  Esimerkiksi tuetulla koulutusohjelmalla, jolla kannustetaan jonkin EFTA-valtion yrityksiä lisäämään koulutusta, on todennäköisesti erilainen vaikutus markkinoihin kuin yksittäiselle yritykselle koulutuksen lisäämiseen myönnettävällä suurella tuella. Jälkimmäinen todennäköisesti vääristää kilpailua merkittävämmin, koska tuensaajan kilpailijoiden kilpailukyky heikkenee (11). Vääristyminen on jopa suurempaa, jos koulutuskustannukset muodostavat suuren osan tuensaajan liiketoiminnan kokonaiskustannuksista.

                  20.

                  Markkinoiden ominaispiirteet voivat tarjota tarkemman käsityksen tuen todennäköisestä vaikutuksesta, ja valvontaviranomainen kiinnittää niitä arvioidessaan huomiota muun muassa seuraaviin seikkoihin:

                              a)

                              markkinoiden rakenne;

                              b)

                              toimialan tai tuotannonalan ominaispiirteet.

                  21.

                  Markkinoiden rakennetta arvioitaessa kiinnitetään huomiota markkinoiden keskittymiseen, yritysten kokoon (12), tuotteiden eriyttämisasteeseen (13) ja markkinoille tulon ja sieltä poistumisen esteisiin. Markkinaosuudet ja markkinoiden keskittymisasteet lasketaan sen jälkeen, kun merkitykselliset markkinat on määritelty. Yleensä mitä vähemmän markkinoilla on yrityksiä, sitä suurempia ovat niiden markkinaosuudet ja sitä vähemmän on odotettavissa kilpailua (14). Jos tuen vaikutusalaan kuuluvat markkinat ovat keskittyneet ja niille tulo on vaikeaa (15) ja jos tuensaaja on merkittävä toimija markkinoilla, tällöin kilpailijat todennäköisemmin joutuvat muuttamaan käyttäytymistään tuen seurauksena.

                  22.

                  Toimialan ominaispiirteitä tarkastellessaan valvontaviranomainen kiinnittää huomiota muun muassa siihen, kuinka tärkeää koulutettu työvoima on yritykselle, onko toimialalla ylikapasiteettia ja onko markkinat tuotannonalalla kasvavat, pitkälle kehittyneet vai taantuvat. Lisäksi otetaan huomioon kilpailijoiden koulutukseen soveltamat rahoitusstrategiat (valtiontuki, työntekijät, työnantajat). Esimerkiksi taantuvalle tuotannonalalle myönnettävä koulutustuki saattaa lisätä kilpailun vääristymisriskiä pitämällä tehottomasti toimivan yrityksen toiminnassa.

                  23.

                  Koulutustuki voi tietyissä tapauksissa johtaa kilpailun vääristymiseen markkinoille tulon ja markkinoilta poistumisen, kauppaan kohdistuvien vaikutusten sekä koulutusinvestointien syrjäyttämisen osalta.

            Markkinoille tulo ja markkinoilta poistuminen

                  24.

                  Kilpailukykyisillä markkinoilla yritykset myyvät tuotteita, joista ne saavat voittoa. Koska valtiontuki muuttaa kustannuksia, se vaikuttaa kannattavuuteen ja siten mahdollisesti yrityksen päätökseen siitä, tarjoaako se tiettyä tuotetta. Esimerkiksi tuotannon juoksevia kustannuksia, kuten henkilöstön koulutuskustannuksia, pienentävä valtiontuki tekee houkuttelevammaksi yrityksille, joilla muuten olisi heikot kaupalliset näkymät, tulla markkinoille tai tuoda markkinoille uusia tuotteita, mistä puolestaan on haittaa tehokkaammin toimivien kilpailijoiden tuotteille.

                  25.

                  Valtiontuen saatavuus voi myös vaikuttaa yrityksen päätökseen vetäytyä markkinoilta, joilla se jo toimii. Koulutukseen myönnettävä valtiontuki voi pienentää tappioita ja mahdollistaa yrityksen pysymisen markkinoilla pidempään, jolloin muut, tehokkaammin toimivat, tukea saamattomat yritykset saattavat joutua vetämään tuotteitaan pois markkinoilta.

            Vaikutus kauppaan

                  26.

                  Valtiontuki koulutukseen voi johtaa joidenkin alueiden hyötymiseen suotuisammista tuotanto-olosuhteista. Tämän seurauksena kauppavirrat voivat suuntautua tuetuille alueille.

            Koulutusinvestointien syrjäyttäminen

                  27.

                  Markkinoilla selviytyminen ja voittojen maksimointi kannustavat yrityksiä investoimaan henkilöstön koulutukseen. Kilpailijoiden investoinnit koulutukseen vaikuttavat myös siihen, kuinka paljon kukin yritys on halukas investoimaan koulutukseen. Valtion tukemat yritykset saattavat vähentää omien investointiensa määrää. Toisaalta jos tuki kannustaa tuensaajaa investoimaan koulutukseen enemmän, kilpailijat saattavat reagoida vähentämällä omia koulutusmenojaan. Jos tuensaajat tai niiden kilpailijat käyttävät saman tavoitteen saavuttamiseen vähemmän rahaa silloin kun tukea on saatavilla kuin tilanteessa ilman tukea, tuki syrjäyttää yritysten yksityisiä investointeja henkilöstön kouluttamiseen.

            4.   Myönteisten ja kielteisten seikkojen välinen tasapaino päätöksenteossa

                  28.

                  Analyysissa arvioidaan lopuksi, kuinka paljon tuen myönteiset vaikutukset ovat sen kielteisiä vaikutuksia suuremmat. Kutakin toimenpidettä arvioidaan tapauskohtaisesti. Punnitakseen myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia valvontaviranomainen arvioi niitä ja tekee yleisarvioinnin niiden vaikutuksista tuottajiin ja kuluttajiin kaikilla vaikutusalueeseen kuuluvilla markkinoilla. Jos kvantitatiivisia tietoja ei ole helposti saatavilla, valvontaviranomainen käyttää arvioinnissa kvalitatiivisia tietoja.

                  29.

                  Valvontaviranomainen todennäköisesti ottaa myönteisemmän kannan ja siten hyväksyy suuremman kilpailun vääristymisen, jos tuki on välttämätöntä, hyvin kohdennettua ja oikeasuhteista, jotta tietty yritys pystyy lisäämään koulutustoimiaan, ja jos yhteiskunta hyötyy tarjotusta lisäkoulutuksesta tuensaajaa enemmän.

         (1)  Tämä luku vastaa Euroopan yhteisöjen komission tiedonantoa – Perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi 2009/C 188/01 (EUVL C 188, 11.8.2009, s. 1).

         (2)  EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3. Valvontaviranomainen soveltaa tässä luvussa esitettyjä periaatteita soveltuvin osin mutta vähemmän yksityiskohtaisesti suurelle yritykselle myönnettävään 2 miljoonan euron raja-arvon alittavaan tapauskohtaiseen koulutustukeen.

         (3)  ETA:n sekakomitean päätös N:o 120/2008, tehty 7.11.2008 (EUVL L 339, 18.12.2008, s. 111, ja ETA-täydennysosa N:o 79, 18.12.2008), tuli voimaan 8.11.2008.

         (4)  Yritykset voivat kuitenkin hyötyä myös yleiskoulutuksen ulkoisvaikutuksista sisällyttämällä työsopimuksiin erityisehdon, joka edellyttää koulutusta saaneen työntekijän pysyvän yrityksen palveluksessa määrätyn ajan sen jälkeen, kun hän on saanut kyseistä koulutusta.

         (5)  Alentuneesti työkykyiset ja epäedullisessa asemassa olevat työntekijät määritellään yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklassa.

         (6)  Esimerkiksi yhteiskunta antaa enemmän arvoa nuorten ja heikosti koulutettujen työntekijöiden koulutukselle kuin yritykset näiden ryhmien kuvitellun tai todellisen alhaisemman tuottavuuden vuoksi.

         (7)  Tämä vastaa sitä osuutta koulutuksen lisäkustannuksista, jota yritys ei pysty saamaan takaisin hyötymällä suoraan työntekijöidensä koulutuksessa hankkimista taidoista.

         (8)  Katso myös nykyinen oikeuskäytäntö, esim. C 35/2007, koulutustuki Belgian Gentissä toimivalle Volvo Carsille, Saksan toimenpiteistä DHL:n ja Leipzig/Hallen lentoaseman hyväksi, 23 päivänä heinäkuuta 2008 tehty komission päätös 2008/948/EY (EUVL L 346, 23.12.2008, s. 1) ja valtiontuesta C 14/06, jonka Belgia aikoo myöntää General Motors Belgiumin (Antwerpen) hyväksi, 4 päivänä huhtikuuta 2007 tehty komission päätös 2007/612/EY (EUVL L 243, 18.9.2007, s. 71).

         (9)  Jos työmarkkinat toimisivat täydellisesti, työntekijät voisivat pyytää suurempaa palkkaa saamassaan koulutuksessa hankkimiensa taitojen ansiosta ja hyötyä koulutuksen myönteisistä ulkoisvaikutuksista.

         (10)  Tuki voi vaikuttaa useisiin markkinoihin, koska tuen vaikutus ei välttämättä rajoitu niihin markkinoihin, joilla tuensaaja toimii, vaan voi vaikuttaa myös muihin markkinoihin, kuten tuotannontekijämarkkinoihin.

         (11)  On kuitenkin syytä huomata, että yhdessä EFTA-valtiossa koko toimialalle myönnettävä koulutustuki voi vääristää sopimuspuolten välistä kauppaa.

         (12)  Yrityskoko voidaan ilmaista markkinaosuutena sekä liikevaihtona ja/tai työntekijöiden määränä.

         (13)  Mitä vähäisempää tuotteiden eriyttäminen on, sitä suurempi vaikutus tuella on kilpailijoiden voittoihin.

         (14)  On kuitenkin tärkeää huomata, että joillakin markkinoilla on kilpailua, vaikka niillä toimivia yrityksiä on vähän.

         (15)  On kuitenkin syytä huomata, että joskus tuella voidaan auttaa yrityksiä voittamaan markkinoille tulon esteet ja edistää uusien yritysten tuloa markkinoille.