title: 2012/800/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 23 päivänä lokakuuta 2012 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010#Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 23 päivänä lokakuuta 2012 , joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010

text:
               20.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 350/76

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 23 päivänä lokakuuta 2012,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010
   (2012/800/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2010 sekä viranomaisen vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ottaa huomioon vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuodelta 2010 koskevan päätöksen lykkäämisestä 10. toukokuuta 2012 tekemänsä päätöksen (2), sen liitteenä olevan päätöslauselman sekä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toiminnanjohtajan vastaukset,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (4) ja erityisesti sen 44 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission kesäkuussa 2012 hyväksymän yhteisen julkilausuman hajautetuista erillisvirastoista ja sen liitteenä olevan yhteisen lähestymistavan, jotka perustuvat hajautettuja erillisvirastoja käsittelevän, maaliskuussa 2009 perustetun toimielinten välisen työryhmän työhön, sekä erityisesti yhteisen lähestymistavan hallintoa, toimintaa, suunnittelua, vastuuvelvollisuutta ja avoimuutta koskevat osiot,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan toisen mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0299/2012),

               1.

               myöntää Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toiminnanjohtajalle vastuuvapauden viranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toiminnanjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 366, 15.12.2011, s. 106.

      (2)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 367.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
      annettu 23 päivänä lokakuuta 2012,
      joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2010 sekä viranomaisen vastaukset (1),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen (06083/2012 – C7-0051/2012),

                  —

                  ottaa huomioon vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuodelta 2010 koskevan päätöksen lykkäämisestä 10. toukokuuta 2012 tekemänsä päätöksen (2), sen liitteenä olevan päätöslauselman sekä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toiminnanjohtajan vastaukset,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (4) ja erityisesti sen 44 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 ja erityisesti sen 94 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission kesäkuussa 2012 hyväksymän yhteisen julkilausuman hajautetuista erillisvirastoista ja sen liitteenä olevan yhteisen lähestymistavan, jotka perustuvat hajautettuja erillisvirastoja käsittelevän, maaliskuussa 2009 perustetun toimielinten välisen työryhmän työhön, sekä erityisesti yhteisen lähestymistavan hallintoa, toimintaa, suunnittelua, vastuuvelvollisuutta ja avoimuutta koskevat osiot,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan toisen mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0299/2012),

                  A.

                  ottaa huomioon, että parlamentti lykkäsi 10. toukokuuta 2012 päätöstään vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle ja sen tilien päättämisestä varainhoitovuodelta 2010;

                  B.

                  ottaa huomioon, että viranomainen toimitti vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle laajat vastaukset 29. kesäkuuta ja 20. elokuuta 2012 päivätyillä kirjeillä;

                  C.

                  toteaa, että Euroopan parlamentin myöntämä vastuuvapaus on tässä mielessä pätevä väline, joka edellyttää tosiasiallisiin ja olennaisiin seikkoihin perustuvaa päätöstä; palauttaa tässä yhteydessä mieliin voimassa olevat säännöt eli Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen, viranomaisen perustamisasetuksen ja viranomaisen soveltamat erityiset politiikat ja menettelyt;

         Talousarvio- ja varainhallinto

                  1.

                  panee merkille viranomaisen lausunnon, jonka mukaan nyt on ryhdytty asianmukaisiin toimiin varainhoidon parantamiseksi ja maksusitoumusmäärärahojen käyttöaste oli vuonna 2011 lähes sata prosenttia;

                  2.

                  on tyytyväinen saamiinsa tietoihin johtokunnan kokouskulujen huomattavista leikkauksista (ne olivat vuonna 2010 jäsentä kohden 6 175 euroa); pitää erityisen myönteisenä, että menoja leikattiin 66 prosenttia vuodesta 2010 siirtymällä käyttämään tilattavaa audiovisuaalista mediapalvelua ja käyttämään englantia johtokunnan kokousten ainoana kielenä sekä järjestämällä kaikki kokoukset viranomaisen tiloissa Parmassa;

         Sopimushallintoprosessi

                  3.

                  panee merkille, että viranomainen on kehittänyt avustuksia ja hankintoja koskevan välineen parantaakseen tarjouskilpailumenettelyn seurantaa, sopimushallintoa ja valmiutta ennakoida maksuja; toteaa, että uusi hankintoja ja avustuksia koskeva tietokanta otettiin käyttöön 28. kesäkuuta 2012;

         Eturistiriidat ja avoimuus

                  4.

                  toteaa, että viranomaisen tärkein tehtävä on riippumattomien ja avoimien tieteellisten lausuntojen antaminen kysymyksistä, joilla on suora tai välillinen vaikutus elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen;

                  5.

                  toteaa, että on toteutettava toimenpiteitä viranomaisen uskottavuuden suojaamiseksi;

                  6.

                  panee tyytyväisenä merkille, että lokakuussa 2012 järjestetään kaikille johtokunnan jäsenille pakollinen etiikkaa ja lahjomattomuutta käsittelevä kokous, ja kehottaa johtokuntaa panemaan menettelysääntönsä tehokkaasti täytäntöön ja hyväksymään määräyksiä, joilla estetään tulevaisuudessa niin kutsutut pyöröovitapaukset ja määrätään niistä seuraamuksia, jotta vältettäisiin senkaltaiset tilanteet, jossa johtokunnan entinen puheenjohtaja oli vuonna 2010;

                  7.

                  toteaa käsitelleensä jo aiemmin tiettyjä puutteita, jotka liittyvät eturistiriitoihin, sidonnaisuuksia koskeviin ilmoituksiin ja avoimuuteen; korostaa, että viranomaisen johtokunnan entinen puheenjohtaja ei ilmoittanut vuonna 2010 olevansa International Life Sciences Institute -organisaation (ILSI) johtokunnan jäsen, vaikka organisaatiota rahoittavat elintarvike-, kemian- ja lääkealan yritykset; toteaa, että toiminnanjohtaja ei nimitä johtokunnan jäseniä ja näin ollen toiminnanjohtaja ei myöskään voi heitä erottaa;

                  8.

                  suhtautuu myönteisesti siihen, että viranomainen on sitoutunut ehdottamaan johtokunnalleen sen puheenjohtajan valitsemista avoimella äänestyksellä; uskoo avoimen menettelyn vahvistavan johtokunnan vastuuvelvollisuutta;

                  9.

                  panee tarkkaan merkille kaikki uudet politiikat, säännöt, soveltamisohjeet ja toimet, jotka on otettu käyttöön vuoden 2007 jälkeen tieteellisten asiantuntijoiden ja henkilöstön eturistiriitojen välttämiseksi; panee tältä osin tyytyväisenä merkille viranomaisen johtokunnan menettelysäännöt ja pitää myönteisenä, että se on aktiivisesti käynyt läpi johtokunnan jäsenten sidonnaisuuksia koskevia ilmoituksia ja että eturistiriitojen arviointia koskevat uudet säännöt, joita käytettiin ennakoivasti tiedelautakuntien jäsenten toimikausia uusittaessa, ovat olleet voimassa heinäkuusta 2012 alkaen; aikoo päättäväisesti seurata näiden toimien vaikutusta; aikoo jatkossakin kutsua säännöllisesti toiminnanjohtajan näkemystenvaihtoon sekä edistää tiedonvaihtoa tehtävään nimitetyn jäsenen välityksellä ja vierailemalla viranomaisen luona kahden vuoden välein; palauttaa mieliin, että viimeisin vierailu tehtiin toukokuussa 2012;

                  10.

                  panee merkille viranomaisen uuden riippumattomuutta ja tieteellisiä päätöksentekomenettelyitä koskevan politiikan ja heinäkuussa 2012 voimaan tulleet täytäntöönpanosäännöt sekä viranomaisen soveltaman uuden eturistiriitojen määritelmän, joka on OECD:n suuntaviivojen mukainen; panee merkille viranomaisen antamista tiedoista, että jos asiantuntija ei noudata riippumattomuuspolitiikan sääntöjä, viranomaisen toimintatapana on sulkea asiantuntija viranomaisen ulkopuolelle viiden vuoden ajaksi; ehdottaa erilaisten oikeasuhteisten seuraamusten sisällyttämistä riippumattomuuspolitiikan täytäntöönpanosääntöihin;

                  11.

                  toteaa, että viranomainen on suunnitellut arvioivansa riippumattomuuspolitiikkansa vuoden 2013 loppuun mennessä ja sitoutunut harkitsemaan muun muassa mahdollisuutta julkaista luottamusaseman väärinkäyttöä koskevien menettelyjen tulokset, myös sellaisten menettelyjen tulokset, joissa varmennetaan tieteellisen arvioinnin lahjomattomuus, ja laajentaa ja lujittaa viranomaisen eturistiriitoja käsittelevän komitean valtuuksia siten, että ne vastaisivat esimerkiksi Ranskan elintarvike-, ympäristö- sekä työterveys- ja työturvallisuusasioista vastaavan viranomaisen (ANSES) eettisistä normeista ja eturistiriitojen ehkäisemisestä vastaavan komitean valtuuksia; edellyttää viranomaisen tiedottavan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tästä asiasta ennen seuraavan vastuuvapausmenettelyn käynnistymistä;

                  12.

                  kannustaa viranomaista lujittamaan edelleen riippumattomuuspolitiikkaansa ja harkitsemaan muun muassa sellaisten sääntöjen hyväksymistä, jotka koskevat seuraamuksia sekä viranomaisen omien asiantuntijoiden ja tutkijoiden ansioluetteloiden ja sidonnaisuuksia koskevien ilmoitusten julkaisemista;

                  13.

                  on vakaasti sitä mieltä, että on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin, mikäli nykyisiä sääntöjä ei noudateta; katsoo, että tällaisissa tapauksissa viraston olisi laadittava tarkan aikataulun sisältävä toimintasuunnitelma puutteiden korjaamiseksi, ja Euroopan parlamentin olisi seurattava tämän suunnitelman täytäntöönpanoa ja näitä ongelmia olisi käsiteltävä muuttamalla nykyisiä sääntöjä ja määräyksiä mahdollisten porsaanreikien poistamiseksi;

                  14.

                  panee merkille viranomaisen ilmoituksen, että se hyväksyi 4. heinäkuuta 2012 lahjoja ja kestitystä koskevan toimintalinjan; antaa tunnustusta tästä aloitteesta ja kehottaa viranomaista tiedottamaan tästä toimintalinjasta verkkosivustollaan;

                  15.

                  panee merkille, että viranomainen ryhtyy 1. lokakuuta 2012 ensimmäisen kerran arvioimaan satunnaisotoksen sidonnaisuuksia koskevista ilmoituksista voidakseen varmentaa, että ne ovat äskettäin hyväksytyn riippumattomuuspolitiikan ja täytäntöönpanosääntöjen mukaisia; edellyttää viranomaisen ilmoittavan arvioinnin tulokset vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle 1. maaliskuuta 2013 mennessä, jotta ne voidaan ottaa huomioon seuraavassa vastuuvapausmenettelyssä;

                  16.

                  panee merkille, että viranomainen on sitoutunut yhteistyöhön komission kanssa voidakseen määritellä yksityiskohtaiset säännöt kaiken julkaisemattoman käsittelemättömän tiedon antamisesta yleisölle;

                  17.

                  huomauttaa, että kahdeksaan viranomaisen lautakuntaan ja sen tiedekomiteaan valittiin uudet jäsenet kesäkuussa 2012; on tyytyväinen vastanimitettyjen asiantuntijoiden sidonnaisuuksia koskevien ilmoitusten julkaisemiseen viranomaisen verkkosivustolla mutta toteaa, että kaikki ansioluettelot eivät ole vielä nähtävillä; kehottaa viranomaista julkaisemaan ne kaikki 1. tammikuuta 2013 mennessä;

                  18.

                  toteaa, että vuonna 2011 nimitettiin 37 asiantuntijaa kahteen lautakuntaan ennen viranomaisen uuden riippumattomuutta ja tieteellisiä päätöksentekomenettelyitä koskevan politiikan hyväksymistä; kannattaa siksi viranomaisen aloitetta seuloa 31. lokakuuta 2012 mennessä heidän sidonnaisuuksia koskevat ilmoituksensa äskettäin hyväksytty politiikka ja täytäntöönpanosäännöt huomioon ottaen; kehottaa viranomaista tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle seulonnan tuloksista seuraavan vastuuvapausmenettelyn alkuun mennessä;

                  19.

                  kehottaa viranomaista ottamaan vuotuisiin toimintakertomuksiinsa erityisen kappaleen, jossa kuvataan eturistiriitojen estämiseksi ja käsittelemiseksi toteutetut toimet ja johon on sisällytettävä muun muassa

                              —

                              todennettujen väitettyjen eturistiriitatapausten lukumäärä

                              —

                              ns. pyöröovitapausten lukumäärä

                              —

                              kummassakin tapausluokassa toteutetut toimenpiteet

                              —

                              luottamusaseman väärinkäyttöä koskevien menettelyjen lukumäärä ja niiden tulokset

                              —

                              sovelletut seuraamukset;

                  20.

                  kannustaa viranomaista parantamaan riskinarviointiprosessin avoimuutta, ottamaan paremmin huomioon riippumattoman vertaisarvioidun tieteellisen kirjallisuuden ja perustelemaan yksityiskohtaisesti poikkeavien näkemysten hylkäämisen; kehottaa viranomaista lisäämään vuoropuhelua ja yhteistyötä ulkopuolisten asiantuntijoiden ja kansallisten virastojen kanssa varsinkin silloin, kun näillä on poikkeava näkemys tietystä riskinarviointiprosessista;

                  21.

                  panee yleisesti ottaen tyytyväisenä merkille edellä mainitun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen julkilausuman ja yhteisen lähestymistavan hajautetuista erillisvirastoista, joissa otetaan esiin ja käsitellään tiettyjä vastuuvapauden kannalta merkittäviä seikkoja, ja uskoo, että yhteisen lähestymistavan seurantaa koskevassa etenemissuunnitelmassa, jonka komissio esittää vuoden 2012 loppuun mennessä, kiinnitetään huomiota näihin seikkoihin;

                  22.

                  viittaa vastuuvapauden myöntämistä koskevaan päätökseen liittyvien muiden, luonteeltaan yleisten huomautusten osalta erillisvirastojen toiminnasta, varainhoidosta ja sen valvonnasta 10. toukokuuta 2012 antamaansa päätöslauselmaan (6).

         (1)  EUVL C 366, 15.12.2011, s. 106.

         (2)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 367.

         (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

         (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 388.


title: 2013/627/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä#Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvioiden toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 308/373

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä
   (2013/627/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon SESAR-yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2011,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen SESAR-yhteisyrityksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2011 sekä yhteisyrityksen vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2013 antaman suosituksen (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon yhteisyrityksen perustamisesta uuden sukupolven eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän (SESAR) kehittämiseksi 27. helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 (4) ja erityisesti sen 4 b artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A7-0101/2013),

               1.

               hyväksyy SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen SESAR-yhteisyrityksen pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2013, s. 46.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 64, 2.3.2007, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
      annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
      vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvioiden toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon 14. marraskuuta 2011 annetun komission kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (COM(2011) 736) sekä kertomuksen liitteinä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat (SEC(2011) 1350 ja SEC(2011) 1351),

                  —

                  ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 allekirjoitetun Euroopan parlamentin, EU:n neuvoston ja Euroopan komission yhteisen julkilausuman erillisvirastoista,

                  —

                  ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 annettuun yhteiseen julkilausumaan liitetyn EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan,

                  —

                  ottaa huomioon komission joulukuussa 2012 hyväksymän EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman,

                  —

                  ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan unionin virastot – tulevaisuuden näkymiä” (COM(2008) 135),

                  —

                  ottaa huomioon 10. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2010: Euroopan unionin erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta (1),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 96 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 ”Eturistiriitojen hallinta tarkastetuissa EU:n virastoissa”,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityisvuosikertomukset (5) erillisvirastojen tilinpäätöksistä varainhoitovuodelta 2011,

                  —

                  ottaa huomioon parlamentin teettämän ja 7. huhtikuuta 2009 julkistaman tutkimuksen unionin erillisvirastojen yhteisten tukipalvelujen toteuttamismahdollisuuksista ja toteutettavuudesta,

                  —

                  ottaa huomioon 18. toukokuuta 2010 vahvistamansa kannanoton Euroopan unionin korruption vastaisiin pyrkimyksiin (6), 15. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n toimista korruption torjumiseksi (7) ja komission tiedonannon korruption torjumisesta EU:ssa (COM(2011) 308),

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnot (A7-0118/2013),

                  A.

                  toteaa, että tämä päätöslauselma sisältää asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 96 artiklan sekä Euroopan parlamentin työjärjestyksen liitteessä VI olevan 3 artiklan mukaisesti kaikkia asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskeviin vastuuvapauspäätöksiin liittyvät luonteeltaan yleiset huomautukset;

                  B.

                  toteaa, että virastojen määrä on kolminkertaistunut viime vuosikymmenellä kymmenestä (2001) 30:een (2011);

         Yleistä

                  1.

                  korostaa virastojen hoitamien tehtävien merkitystä ja niiden välitöntä vaikutusta kansalaisten arkeen erityisesti lääkkeiden laadun, elintarviketurvallisuuden, ilmailun turvallisuuden ja tartuntatautien seurannan saralla; pitää tässä yhteydessä virastojen ja etenkin sääntelyvirastojen ja riippumatonta tietojenkeruuta hoitavien virastojen autonomista asemaa erittäin tärkeänä; muistuttaa, että erillisvirastojen perustamisen pääsyynä oli riippumattomien teknisten tai tieteellisten arviointien teettäminen;

                  2.

                  muistuttaa, että heinäkuussa 2012 kolme vuotta kestäneiden analyysien ja neuvottelujen jälkeen parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät yhteisen linjauksen, poliittisen sopimuksen erillisvirastojen tulevasta hallinnasta ja uudistuksesta; panee tyytyväisenä merkille tämän sopimuksen aikaansaamisen mutta pitää valitettavana sitä, että siinä ei vahvistettu päätöksentekomenettelyjä siinä ehdotettujen toimintalinjojen täytäntöönpanemiseksi eikä järjestelyjä, joilla Euroopan parlamentti valvoo tätä menettelyä;

                  3.

                  panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen kertomukset ja erityisesti sen pyrkimykset täyttää parlamentin sille esittämät pyynnöt, jotka koskevat parempien tarkastusten toteuttamista ja vastuuvapausmenettelyn helpottamista;

                  4.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuskertomuksissa on nyt edellisvuosiin verrattuna yksityiskohtaisempia tietoja; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä myönteistä suuntausta ja kehittämään edelleen toiminnantarkastusten elementtejä sekä sen lukuisissa vuosittaisissa tilintarkastuskertomuksissa että erityiskertomuksissa; pyytää tilintarkastustuomioistuinta edistämään keskusteluja, joissa molempia osapuolia kuullaan virastojen niin toivoessa, ja tekemään kertomuksista informatiivisempia ja avoimempia erityisesti määrittelemällä selvästi tapaukset, joissa virasto on todennut ongelman ja ilmoittanut siitä tilintarkastustuomioistuimelle ja ilmoittamalla aikaisempaa selkeämmin tapaukset, joista on esitetty varauma;

                  5.

                  muistuttaa kaikkia erillisvirastoja niiden velvollisuudesta toimittaa vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle johtajan laatima kertomus, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastajan tekemien tarkastusten määrästä ja tyypistä, niille annetuista suosituksista ja niiden johdosta toteutetuista jatkotoimista (asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 72 artiklan 5 kohta);

                  6.

                  kiittää virastojen verkostoa hyvästä yhteistyöstä asiasta vastaavan valiokunnan kanssa ja sen toiminnasta koordinoinnin, tietojenvaihdon ja yhteisten kantojen laatimisen foorumina virastojen yhteisiä etuja koskevissa kysymyksissä; kannustaa vahvistamaan verkostoa; panee tyytyväisenä merkille, että kun virastojen johtajiin on otettu yhteyttä vuosittaista vastuuvapauden myöntämistä koskevassa menettelyssä, he ovat suhtautuneet asiaan myönteisesti ja avoimesti; pani yllättyneenä merkille verkoston 19. lokakuuta 2012 päivätyn kirjeen, jossa parlamenttia pyydetään palaamaan aikaisempien vuosien käytäntöön; kannustaa verkostoa päinvastoin tukemaan ja odottaa sen tukevan parlamentin edellisten vastuuvapausmietintöjen yhteydessä pyytämiä muutoksia hallinnon tehostamiseksi ja avoimuuden lisäämiseksi sekä eturistiriitojen torjumista koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, mistä koituisi etuja kuluttajille ja veronmaksajien rahoille;

                  7.

                  tähdentää, että vastuuvapausmenettelyssä on keskityttävä vaikuttavuuteen ja avoimuuteen, ja kehottaa kaikkia asianomaisia osapuolia – tilintarkastustuomioistuinta, virastoja ja verkostoa – arvioimaan vastuuvapauden myöntämistä tästä näkökulmasta; korostaa, että painopisteen siirtäminen tuloksellisuuteen ei saisi millään tavoin haitata sääntöjenmukaisuutta eikä varainhoidon moitteettomuutta;

                  8.

                  panee tässä yhteydessä merkille virastojen hallinnollisen painoarvon ja niiden tulosten välisen suhteen; katsoo, että virastojen on pyrittävä synergiaan, vaihdettava hyviä käytänteitä ja käytettävä yhteisiä palveluja maantieteellisen läheisyyden tai relevanssin perusteella, jotta ne voivat toimia mahdollisimman tehokkaasti ja hyödyntää optimaalisella tavalla resurssejaan; katsoo, että komission tarjoamien palvelujen saatavuutta olisi parannettava, laajennettava ja helpotettava;

                  9.

                  ehdottaa, että virastojen varainhoitoa koskevia säännöksiä olisi yksinkertaistettava, jolloin virastojen hallintohenkilöstöstä aiheutuvia kustannuksia voitaisiin vähentää; kehottaa komissiota laatimaan tätä varten ehdotuksia ja kannustamaan virastoja hyödyntämään palvelukseenottamismenettelyjen yksinkertaistamista koskevaa vaihtoehtoa, kun tavanomainen menettely on tarkoitettu suuremmalle organisaatiolle ja se olisi virastoille liian raskas;

                  10.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin on havainnut joitakin ongelmia, jotka vaikuttavat useisiin virastoihin ja koskevat erityisesti

                              —

                              määrärahasiirtoja, jotka eivät perustu sitoumuksiin tai jotka vaikuttavat liian suurilta

                              —

                              palvelukseenottamismenettelyjen avoimuutta tai tiukkuuden puutetta

                              —

                              hankintoja ja sopimusten hallinnointia

                              —

                              mahdollisia eturistiriitoja, myös johtokuntien/hallintoneuvostojen tasolla;

                  11.

                  ottaa tässä yhteydessä huomioon verkoston antaman vastauksen; pitää myönteisenä virastojen koordinoitua toimintaa ja niiden aietta ratkaista tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat ongelmat ja kehottaa verkostoa sekä yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle edistyksestä niiden konkreettisten toimenpiteiden täytäntöönpanossa, joilla pyritään korjaamaan tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä havaitsemat puutteet; korostaa, että vastuu tästä on virastojen (toiminnan)johtajilla ja johtokunnilla/hallintoneuvostoilla;

                  12.

                  kehottaa verkostoa ja yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle siitä, miten näiden ajatusten ja linjausten toteuttaminen on edennyt, jotta viranomainen kykenee arvioimaan valitun linjauksen vaikuttavuutta tilintarkastustuomioistuimen tunnistamien ja yhteisessä linjauksessa todettujen keskeneräisiksi katsottujen kysymysten ratkaisemisessa; kehottaa raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin perustuvista yksilöllisistä ja yhteisistä toimista, joita on toteutettu, ja niiden tuloksista;

                  13.

                  korostaa, että virastot ovat jo jonkin aikaa pyytäneet niihin sovellettavien varainhoitoasetuksen alaisten säännösten joustavuuden lisäämistä; myöntää, että suuri osa säännöksistä on kohtuuttomia eivätkä ne vastaa monien virastojen kokoa, tavoitteita eivätkä erityispiirteitä; katsoo, että yksinkertaistamalla virastoihin sovellettavia varainhoitoa koskevia säännöksiä ja lainsäädäntöä parannettaisiin virastojen tehokkuutta, vähennettäisiin niiden menoja ja ratkaistaisiin monia tilintarkastustuomioistuimen havaitsemia ongelmia;

                  14.

                  panee merkille, että osa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen erillisvirastoista on operatiivisia ja näin ollen niiden talousarvion toteutus riippuu myös ulkoisista tekijöistä, jotka olisi otettava huomioon talousarviomenettelyssä;

         Talousarvio- ja varainhallinto

                  15.

                  muistuttaa, että vuotuisuuden periaate on yksi kolmesta varainhoidon perusperiaatteesta, joita ovat yhtenäisyys, vuotuisuus ja tasapaino ja jotka ovat välttämättömiä unionin talousarvion tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi; huomauttaa, että erillisvirastot eivät aina täysin noudata tätä periaatetta;

                  16.

                  muistuttaa virastoja siitä, että varainhoitovuodelta toiselle tehtävien määrärahasiirtojen sitkeänä jatkuvaan ongelmaan on paneuduttava; ottaa huomioon virastojen selitykset siitä, että on vaikeaa välttää toimintamenoja koskevia määrärahasiirtoja; katsoo kuitenkin, että joissakin tapauksissa voitaisiin saada aikaan parannuksia erityisesti todellisiin tarpeisiin perustuvien maksusitoumusmäärärahojen hallinnointia parantamalla, paremmalla sisäisellä suunnittelulla ja yleisten tulojen ennakoinnilla, soveltamalla tiukempaa talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ja seuraamalla säännöllisesti varojen käyttöä; pyytää virastoja arvioimaan sisäisiä hallinnollisia menettelyjään hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi erityisesti julkisia hankintoja ja henkilöstön palvelukseenottoa koskevien menettelyjen yhteydessä; katsoo, että sekä komission että tilintarkastustuomioistuimen olisi tarjottava tehokasta apua virastoille tällä alalla;

                  17.

                  huomauttaa, että joissakin tapauksissa sisäistä suunnittelua on parannettava, joten virastojen olisi tehostettava menettelyjään; toteaa myös, että joissakin perustelluissa tapauksissa (esimerkiksi jos maksuja ei voida suorittaa sopimuksentekovuonna) tämä olisi tuotava selkeästi esiin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa; katsoo, että ainoastaan tällä tavoin voidaan arvioida, ovatko määrärahasiirrot liian korkeita vai ei;

                  18.

                  korostaa tässä yhteydessä, että on otettava huomioon myös normihierarkia, ja toteaa, että moitteeton varainhoito olisi asetettava etusijalle; huomauttaa kuitenkin, että nykyiset varainhoitoa koskevat säännökset eivät ratkaise niiden virastojen ongelmaa, joiden rahoitus perustuu maksuihin, ja kehottaa komissiota ehdottamaan ratkaisua tähän asiaan, kun virastoihin sovellettavia varainhoitosäännöksiä muutetaan seuraavan kerran; huomauttaa, että varainhoitoasetus ei sovellu myöskään sovellettavaksi niihin virastoihin, jotka tuottavat ylijäämää, ja korostaa, että osana uudistusta on tärkeää pohtia tapoja tämän ongelman ratkaisemiseksi esimerkiksi luomalla rajallinen vararahasto;

                  19.

                  edellyttää, että tilintarkastustuomioistuin seuraa ulkoisen tarkastajan roolissaan parlamentin vuoden 2010 vastuuvapausmietintöä ja kertomusta virastojen vertailuanalyysistä ja konsultoi virastojen verkostoa laatiakseen virastoille yleisesti saatavilla olevan ja avoimen menettelyn vertailuanalyysiä ja paremmuusjärjestykseen asettamista varten käyttämällä keskeisiä indikaattoreita, jotka koskevat moitteetonta talousarvio- ja varainhallintoa ja alhaisia hallintokustannuksia sekä tehokasta toimivuutta, ja tarjoamaan aineiston helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);

                  20.

                  panee huolestuneena merkille, että tiettyjen virastojen eräänä heikkoutena on talousarviota koskevan joustavuuden puute, mikä antaa ymmärtää, että säästöjä voitaisiin saada aikaan, jos talousarviossa olisi joustavuutta eri osastojen välillä; kehottaa komissiota seuraamaan tiiviisti tilannetta ja antamaan ehdotuksia tämän kysymyksen ratkaisemiseksi;

                  21.

                  toteaa, että virastot joutuvat käymään vuoden mittaan läpi useita erilaisia tilintarkastus- ja valvontamenettelyjä, jotka jakaantuvat usein hyvin epätasaisesti ja joista saattaa aiheutua niille vaikeuksia; katsoo, että ongelmaan olisi puututtava ensisijaisesti siten, että parannetaan erilaisten tarkastusten koordinointia (8); katsoo, että virastoja olisi kuultava, jotta tähän ongelmaan löydettäisiin käytännön ratkaisuja, jotka eivät haittaa virastojen ydintehtävien hoitamista; pyytää tilintarkastustuomioistuinta, komissiota, virastoja ja verkostoa kehittämään tähän asiaan linjauksen, joka soveltuu kaikille asianomaisille osapuolille;

                  22.

                  vaatii, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat järjestelmällisesti vakiomuotoisen liitteen lopullisen tilinpäätöksen julkaisemisesta, joka sisältää talousarvion toteutusta ja talousarvio- ja varainhallintoa koskevien raporttien tiedot; suosittaa, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat nämä tiedot ymmärrettävässä, helppokäyttöisessä ja avoimessa muodossa (Excel- ja/tai CSV-tiedostoina), jotta talousarvion toteutusta on helppo verrata ja täten parlamentti ja suuri yleisö voivat kattavasti verrata niiden kustannuksia;

                  23.

                  pyytää verkostoa ottamaan käyttöön yksityiskohtaisen ja vakiomuotoisen budjettikohtiin perustuvan järjestelmän, jonka avulla kootaan yhteen ja verrataan virastojen tuloja ja menoja sekä kunkin budjettikohdan määrärahojen toteutusta ja käyttöä voidaan verrata otsakkeittain, luvuittain ja budjettikohdittain; pyytää lisäksi verkostoa tekemään vertailut ja varmistamaan, että päätelmät ja aineisto ovat vapaasti saatavilla helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);

         Henkilöstö- ja palvelukseenottopolitiikka

                  24.

                  toteaa, että henkilöstösäännöissä vahvistetaan virastojen hyväksymän henkilöstöpolitiikan periaatteet ja että virastoihin sovellettavasta lainsäädännöstä olisi tehtävä joustavampaa ja yksinkertaisempaa, jotta voidaan varmistaa, että ne toimivat aikaisempaa tehokkaammin tällä alalla; toteaa lisäksi, että vaikka henkilöstösääntöjen 110 artikla sisältää jonkin verran joustavuutta, komissio tekee lopullisen päätöksen ja näin ollen on tärkeää, että virastot ja komissio pääsevät etukäteen sopimukseen; katsoo, että erimielisyyden vallitessa komission olisi esitettävä perusteltu päätös parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle;

                  25.

                  muistuttaa virastoja siitä, että niiden henkilöstöpolitiikan suunnittelussa olisi sovellettava henkilöstöresursseihin kokonaisvaltaista linjausta, joka vastaa niiden talousarviota ja hallintoa koskevia valmiuksia, jotta varmistetaan, että henkilöstöpolitiikka on johdonmukaista ja vastaa kunkin viraston tarpeita; huomauttaa lisäksi, että henkilöstöä koskevissa suunnitelmissa olisi otettava huomioon tietyt perusseikat, kuten sukupuolijakauma ja maantieteellinen jakauma; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille komission etenemissuunnitelmassa hahmottelemat aloitteet ja sen, että virastojen erityispiirteet otetaan huomioon henkilöstösääntöjen käynnissä olevan tarkistamisen yhteydessä;

                  26.

                  panee huolestuneena merkille, että virastojen henkilöstön palvelukseenottomenettelyt ovat aiheuttaneet säännöllisesti ongelmia virastojen perustamisesta lähtien ja että varainhoitovuotta 2011 koskevassa tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin havaitsi ongelmia tai heikkouksia tällä alalla kaikissa virastoissa kahta lukuun ottamatta; on hämmästynyt siitä, ettei yhteisessä lähestymistavassa eikä etenemissuunnitelmassa esitetä toimia tällä alalla;

                  27.

                  katsoo, että vakiintuneet henkilöstöpolitiikkaa koskevat suunnitelmat ovat arvokas väline pitkän tähtäimen henkilöstösuunnittelussa; on yhä enemmän huolissaan siitä, että komissio peruuttaa vuotuisessa talousarviomenettelyssä henkilöstöpolitiikkaa koskevat hyväksytyt suunnitelmat, ja kehottaa siksi komissiota osoittamaan tässä suhteessa pidättyvyyttä;

                  28.

                  kehottaa kaikkia erillisvirastoja toimittamaan vuosittain vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tiedon kuhunkin palkkaluokkaan sovellettavien lomapäivien määrästä joustavien työaikajärjestelyjen puitteissa sekä ylityövapaajärjestelyistä vuotuiseen toimintakertomukseen lisättävän liitteen muodossa;

         Eturistiriidat ja avoimuus

                  29.

                  pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin on laatinut eturistiriitojen hallinnasta tarkastetuissa EU:n virastoissa erityiskertomuksen nro 15/2012; toteaa, että erityiskertomus on laadittu parlamentin pyydettyä tilintarkastustuomioistuinta selvittämään kattavasti, miten virastot ovat pyrkineet hallitsemaan mahdollisia eturistiriitatilanteita;

                  30.

                  toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 tärkein lisäarvo on siinä, että virastojen edistystä eturistiriitojen hallinnoinnissa ja niiden estämisessä seurataan säännöllisesti; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä seurantaa ja laajentamaan sen tarkastukset kattamaan myös muut virastot sekä esittämään näin saadut tulokset tulevassa asiaa koskevassa erityiskertomuksessa;

                  31.

                  muistuttaa, että erityiskertomuksessaan nro 15/2012 tilintarkastustuomioistuin on arvioinut eturistiriitojen hallintaa koskevia toimintaperiaatteita ja menettelyjä neljässä valikoidussa virastossa: Euroopan lentoturvallisuusvirastossa (EASA), Euroopan kemikaalivirastossa (ECHA), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisessa (EFSA) ja Euroopan lääkevirastossa (EMA);

                  32.

                  katsoo, että tilintarkastustuomioistuin pyrki selvittämään kaksi kysymystä: ovatko asianmukaiset toimintaperiaatteet ja menettelyt ensinnäkin käytössä, ja jos ovat, onko ne pantu asianmukaisesti täytäntöön; toteaa lisäksi, että tilintarkastustuomioistuin sovelsi työssään Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) ohjeissaan antamaa eturistiriidan määritelmää ja että tilintarkastustuomioistuimen hyväksymä vähimmäisvaatimusten viitekehys perustui myös näihin ohjeisiin; korostaa kuitenkin, että vaikka OECD:n ohjeet tarjoavat kansainvälisen vertailukohdan tähän aiheeseen, ne liittyvät pääasiassa julkisen sektorin työntekijöiden eturistiriitoihin eikä niitä näin ollen voida pitää riittävänä perustana, jonka pohjalta voitaisiin puuttua tehokkaasti virastojen hallintoelinten ja virastojen toimiin osallistuvien muiden elinten, kuten johtokuntien/hallintoneuvostojen ja asiantuntijapaneelien, mahdollisiin eturistiriitatapauksiin; panee kuitenkin merkille OECD:n ohjeiden arvon ja erityisesti lahjoja ja etuja koskevan tarkistusluettelon sekä suositukset, jotka koskevat rangaistuksia, tarvetta tarkistaa sidonnaisuuksia koskevien ilmoitusten kattavuus ja sisältö ja asiantuntemuksen käyttöön saamista, sekä mahdollisten eturistiriitojen tunnistamista koskevan vaatimuksen;

                  33.

                  toteaa, että eturistiriita voi kansallisten tai institutionaalisten etujen vuoksi ilmetä myös viraston johtokunnan/hallintoneuvoston jäsenten ja itse viraston välillä, mikä saattaa vaarantaa viraston asianmukaisen toiminnan; pyytää siksi komissiota tekemään kiireellisesti asiaa koskevan ehdotuksen parlamentille, jotta asiaan voidaan puuttua; odottaa, että tällä välin kaikkien johtokuntien/hallintoneuvostojen jäsenten sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset julkaistaan avoimuuden vuoksi;

                  34.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 15/2012 kirjattujen havaintojen mukaan kenttätyön päättyessä (lokakuussa 2011) yksikään neljästä tarkastetusta virastosta ei ollut hallinnut eturistiriitatilanteita asianmukaisesti; huomauttaa, että EMA ja EFSA olivat kehittäneet edistyneempiä toimintaperiaatteita eturistiriitatilanteiden hallintaa varten, mutta ECHA:n toimintaperiaatteet olivat puutteellisia ja EASA:lla ei ollut tällaisia toimintaperiaatteita lainkaan;

                  35.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin raportoi erinäisistä puutteista, erityisesti henkilöstön ja valituslautakunnan jäseniin sovellettavien toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpanossa (ECHA), vuosittaisen sidonnaisuuksista ilmoittamisen avoimuudessa (EASA), sekä eturistiriitatilanteita koskevassa koulutuksessa (ECHA ja EASA); korostaa, että neljästä tarkastetusta virastosta ainoastaan EMA:lla oli toimintaperiaatteet lahjojen ja kutsujen vastaanottamista varten;

                  36.

                  pitää myönteisinä suosituksia, joita tilintarkastustuomioistuin antoi neljälle tarkastetulle virastolle; pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten jälkeen nämä neljä tarkastettua virastoa ovat toteuttaneet toimia korjatakseen kukin omat puutteensa; kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpanoa koskevista mahdollisista lisätoimista, joilla pyritään puuttumaan näihin ongelmiin, myös eturistiriitojen hallintaan;

                  37.

                  huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi lukuisia puutteita, jotka liittyvät työsuhteen jälkeiseen toimintaan, jotka heikensivät mahdollisuuksia ehkäistä ”pyöröovi-ilmiöstä” aiheutuvia tilanteita; kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa korostetaan tarvetta käsitellä työsuhteen jälkeisiä kysymyksiä, ja katsoo, että virastojen entisten johtajien tai niissä vastuullisissa tehtävissä toimineiden henkilöiden jääviysaikoja koskevat säännökset kaipaavat selvennystä;

                  38.

                  kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa kehotetaan kaikkia unionin toimielimiä ja hajautettuja elimiä arvioimaan, ovatko tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 15/2012 annetut suositukset niihin soveltuvia ja niiden kannalta relevantteja; katsoo, että kaikkien virastojen olisi laadittava ja pantava täytäntöön kattavat riippumattomuutta koskevat toimintatavat ja menettelyt muun muassa ottamalla käyttöön luottamusaseman väärinkäyttöä koskeva menettely ja selkeät sanktiot tai muuttamalla jo käytössä olevia menettelyjä saatujen kokemusten ja erityiskertomuksen nro 15/2012 suositusten perusteella; pyytää kaikkia virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tästä asiasta ennen vuoden 2013 loppua;

                  39.

                  panee tyytyväisenä merkille Euroopan oikeusasiamiehen päätöksen tehdä omasta aloitteestaan tutkimus komissiossa viime aikoina raportoitujen lukuisten pyöröovitapausten eturistiriidoista; yhtyy oikeusasiamiehen esittämään varoitukseen siitä, että vaikka eturistiriitojen tehokas hallinnointi on tärkeä osa hyvää hallintotapaa ja moitteetonta eettistä toimintaa, kaikki hallintotapaan ja etiikkaan liittyvät ongelmat eivät silti välttämättä viittaa eturistiriitoihin; katsoo, että eturistiriitoihin on puututtava tarkasti niiden rajoissa, ja korostaa, että unionin toimielimissä on annettava eturistiriitoja koskevaa koulutusta ja edistettävä niiden ehkäisemistä koskevia strategioita;

                  40.

                  pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin antoi unionille suosituksen tarkastella mahdollisuuksiaan kehittää eturistiriitatilanteiden hallintaan sovellettavaa unionin sääntelykehystä;

                  41.

                  panee tyytyväisenä merkille 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman erillisvirastoista ja erityisesti sen sisältämät eturistiriitojen hallinnointia ja torjuntaa (11 ja 18 kohta) ja tieteellisten asiantuntijoiden riippumattomuutta (20 kohta) koskevat säännökset;

                  42.

                  kehottaa tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan, miten virastot ovat panneet täytäntöön sen erityiskertomukseen nro 15/2012 sisältyneisiin suosituksiin perustuvia toimenpiteitä, kehottaa verkostoa kehittämään ehdotuksia, jotka perustuvat hyvien käytänteiden ja saatujen kokemusten vaihtoon, jotta se voi yhteistyössä komission ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa tunnistaa ne virastot tai niiden toiminta-alat, joihin kohdistuu suurin eturistiriitojen vaara; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille unionin toimielimissä toimivien edunvalvontaryhmien avoimuusrekisterin uudelleentarkastelun ja kehottaa komissiota ja virastoja panemaan täytäntöön tähän uudelleentarkasteluun perustuvat mahdollisia eturistiriitoja koskevat toimenpiteet;

                  43.

                  pitää myönteisinä toimia, joita komissio on kaavaillut eturistiriitoja varten, erityisesti aietta laatia suuntaviivat johdonmukaisesta politiikasta eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallintaa varten johtokuntien/hallintoneuvostojen jäsenille ja johtajille, tieteellisten komiteoiden asiantuntijoille ja valituslautakuntien jäsenille (9); ottaa huomioon, että komissio ottaa itse vastuun tästä tehtävästä ja asettaa vuoden 2013 tavoitevuodeksi; panee tyytyväisenä merkille, että tämä tehtävä on yksi komission ensisijaisista toimista ja virstanpylväistä; kehottaa komissiota noudattamaan tämän toimenpiteen toteuttamiseksi asetettua määräaikaa ja tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaisille sen tuloksista ennen vuoden 2013 loppua ja liittämään raporttiin mukaan asiaankuuluvat lainsäädäntöehdotukset;

                  44.

                  panee tyytyväisenä merkille, että komissio kaavailee virastoille vuodeksi 2013 kahta toimintaa: hyväksyä ja panna täytäntöön eturistiriitoja koskevat selvät toimintaperiaatteet ja etenkin vaihtaa kokemuksia, kehittää mahdollisesti koordinoitu lähestymistapa tieteellisiin komiteoihin ja valituslautakuntiin liittyviä yhteisiä ongelmia varten sekä määritellä avoimet ja puolueettomasti todennettavissa olevat kriteerit valituslautakuntien puolueettomuudelle ja riippumattomuudelle sekä arvioida tieteellisten komiteoiden jäsenten valintamenettelyjä (10); kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle kyseisiä toimintoja koskevasta tilanteesta ennen vuoden 2013 loppua;

                  45.

                  kehottaa komissiota pitämään mielessä, että riskit ja hyödyt on pidettävä tasapainossa, kun on kyse toisaalta eturistiriitojen hallinnasta ja toisaalta taas pyrkimyksestä saada mahdollisimman hyvää tieteellistä neuvontaa; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden lisääntymisestä huolimatta eturistiriitoja ei voida jättää laskuista; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden hyväksyminen on tarpeellista mutta ei riittävää ja että eturistiristiriidat voidaan poistaa ainoastaan yksinkertaisten ja asianmukaisten sääntöjen täytäntöönpanolla ja täytäntöönpanon tehokkaalla valvonnalla osana yleistä rehellisyyden, lahjomattomuuden ja avoimuuden kulttuuria;

                  46.

                  toteaa toistamiseen, että korkea avoimuuden taso on avain eturistiriitojen aiheuttamien riskien pienentämiseen; pyytää näin ollen niitä virastoja, jotka eivät vielä ole niin tehneet, julkaisemaan verkkosivuillaan luettelon johtokuntansa/hallintoneuvostonsa jäsenistä, hallintohenkilöstöstä sekä ulkoisista ja viraston asiantuntijoista ja näiden sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset ja ansioluettelot;

         Etenemissuunnitelma

                  47.

                  pitää myönteisenä komission laatimaa, EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevaa etenemissuunnitelmaa ja kehottaa kaikkia osapuolia hyödyntämään siinä ilmaistuja ajatuksia erityisesti neuvoteltaessa unionin uudesta monivuotisesta rahoituskehyksestä;

                  48.

                  kannattaa kaikilta osin etenemissuunnitelmaan sisällytettyjä komission päätavoitteita, kuten tasapainoisempaa hallinnointia, virastojen tehokkuuden ja vastuuvelvollisuuden parantamista sekä johdonmukaisuuden lisäämistä niiden tavassa toimia; pitää myönteisinä siinä ehdotettuja toimia ja erityisesti johtokuntien/hallintoneuvostojen virtaviivaistamista, pyrkimyksiä saada aikaan virastojen välistä synergiaa sekä joidenkin virastojen mahdollista yhdistämistä;

                  49.

                  toteaa kuitenkin, että vaikka etenemissuunnitelma tarjoaa hyvän lähtökohdan, siinä ei arvioida kattavasti virastojen nykyistä kokonaistilannetta eikä siinä ole selvää visiota eikä strategiaa, jolla reagoitaisiin virastojen nykyaikaistamisen tarpeeseen; katsoo, että komissio olisi voinut olla kunnianhimoisempi ja vaativampi käsitellessään yksittäisille virastoille taikka virastotyypeille tai -ryhmille osoitettavia erityistehtäviä; pitää valitettavana, että toimielinten välisen työryhmän pitkällinen työ on johtanut tässä vaiheessa perin vaatimattomiin tuloksiin; pitää myös valitettavana, että neuvosto ei ole suhtautunut kunnianhimoisempaan lähestymistapaan myötämielisemmin; katsoo, että kunnianhimoisemmalla ja tulevaisuuteen painottuvalla linjauksella saataisiin selvästi enemmän lisäarvoa;

                  50.

                  panee tyytyväisenä merkille, että yksi yhteisen lähestymistavan prioriteeteista on virastojen hallinnon parantaminen erityisesti määrittelemällä entistä selkeämmin johtokuntien/hallintoneuvostojen ja (toiminnan)johtajien roolit ja tarkastelemalla uudelleen komission ja parlamentin edustajien toimivaltuuksia johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; katsoo, että tämä prosessi auttaa myös selventämään virastojen suhdetta unionin toimielimiin ja jäsenvaltioihin, luomaan entistä tehokkaampia vastuuvelvollisuusmekanismeja virastoille ja määrittelemään, missä määrin komissio on vastuussa virastojen toiminnasta virastojen riippumattomuuden periaatetta kunnioittaen;

                  51.

                  kehottaa komissiota hyödyntämään paremmin virastojen valmiuksien luomista ja suosituksia talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä varsinkin laatiessaan vuotuista kasvuselvitystä ja makrotalouden indikaattoreita; korostaa virastojen keskeistä roolia pyrittäessä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet;

         Riippumattomuus

                  52.

                  tähdentää, että virastojen riippumattomuus on erittäin tärkeää; muistuttaa, että virastojen olisi voitava hoitaa tehtäviään riippumattomasti, ja pitää valitettavana, että tämä ei aina toteudu nykyisellään; katsoo, että komission pääosastoja olisi tarkasteltava virastojen kumppaneina; pitää huolestuttavana, että toisinaan komission toimissa kyseenalaistetaan virastojen päätösten ja niiden toteuttamien toimien puolueettomuus, etenkin kun tapaukseen liittyy suuria riskejä, jotka koskevat kuluttajien turvallisuutta;

         Vastuuvelvollisuus

                  53.

                  katsoo, että olisi virtaviivaistettava virastojen demokraattista vastuuvelvollisuutta ja etenkin tapaa, jolla virastot raportoivat vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle (epäjohdonmukaisuuksia ilmenee erityisesti rahoitustietojen esittämistavassa ja vastuuvapauden seurantaa koskevien seurantakertomusten toimittamisessa); katsoo, että parlamentin ja virastojen suhteelle koituisi etua, jos vahvistettaisiin ja jäsenneltäisiin entistä paremmin järjestelmää, jonka kautta virastot raportoivat parlamentille; katsoo, että nykytilanne on melko hajanainen ja yhteydenpito ja raportointi hoidetaan liian usein vain tapauskohtaisesti;

                  54.

                  pitää ensisijaisen tärkeänä, että virastoista vastaavat parlamentin valiokunnat käyvät läpi niiden vuotuiset työohjelmat mahdollisimman yksityiskohtaisesti ja varmistavat, että niissä otetaan huomioon senhetkiset olosuhteet ja poliittiset painopisteet; odottaa näin ollen, että virastot vuotuisia työohjelmia laatiessaan toimivat erillisvirastoista 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman mukaisesti tiiviissä yhteistyössä valiokuntien ja komission kanssa;

                  55.

                  pyytää virastoja julkaisemaan johtokuntiensa/hallintoneuvostojensa kokousten pöytäkirjat verkkosivustoillaan avoimuuden ja demokraattisen valvonnan, parlamentin suorittama valvonta mukaan luettuna, vuoksi;

                  56.

                  ehdottaa, että parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan jäsenelle annettaisiin mahdollisuus osallistua virastojen johtokuntien/hallintoneuvostojen kokouksiin tarkkailijana;

         Mahdollisuudet tiiviimpään yhteistyöhön ja tiettyjen virastojen yhdistämiseen

                  57.

                  katsoo, että olisi jatkettava Euroopan poliisiakatemian ja Euroopan poliisiviraston välisten synergiaetujen kartoittamista siten, että otetaan huomioon CEPOL:n vuonna 2011 tekemän tutkimuksen tulokset (sopimusviite CEPOL/CT/2010/002); huomauttaa, että poliisiakatemian on määrä lähteä nykyisistä Bramshillissä (Yhdistynyt kuningaskunta) sijaitsevista tiloistaan maaliskuussa 2014; kehottaa komissiota tekemään Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen poliisiakatemian uudesta toimipaikasta Haagissa, jossa Euroopan poliisivirasto nykyään sijaitsee, sillä näin molemmat virastot voivat jakaa keskenään tiloja ja palveluja vaarantamatta kummankaan viraston keskeisiä tehtäviä ja riippumattomuutta; katsoo, että pikainen päätös poliisiakatemian toimipaikasta hälventäisi huomattavasti epävarmuutta, joka saattaa vaikuttaa kielteisesti henkilöstöön ja palvelukseenottomenettelyihin;

                  58.

                  pyytää komissiota kartoittamaan edelleen yhdessä Euroopan koulutussäätiön, Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sekä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston kanssa virastojen nykyistä keskinäistä synergiaa sekä raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle virastojen mahdollisesta integraation syventämisestä; pyytää kyseisiä virastoja ja komissiota arvioimaan, voisiko tiiviimpi yhteistyö johtaa mittakaavaetuihin ja tulosten optimointiin;

                  59.

                  katsoo, että tiettyjen virastojen välillä olisi toteutettava koordinointia etenkin toisen viraston toimeksiantoon vaikuttavien päätösten yhteydessä; ehdottaa, että asianomaiset virastot sopivat asiasta keskenään ja ottavat relevantit sidosryhmät mukaan, jotta vältytään keskenään kilpailevalta lainsäädännöltä; pyytää virastoja tällaisissa tapauksissa aina ilmoittamaan asiasta parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille;

         Yhteisten parhaiden käytänteiden soveltaminen

                  60.

                  pitää tärkeänä varmistaa, että äskettäin perustetut virastot (kuten vuonna 2011 perustetut energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto, Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EVLEV) sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV)) hyötyvät vanhempien ja kokeneempien virastojen parhaista käytänteistä, joiden avulla voidaan välttää palvelukseenottamiseen, hankintoihin ja varainhoitosäännöksiin liittyvät puutteet;

                  61.

                  panee tyytyväisenä merkille, että vastaperustetut virastot osallistuvat verkoston kokouksiin kolmesti vuodessa ja että kyseisissä kokouksissa käsitellään parhaiden käytänteiden jakamista; toteaa lisäksi, että vastaperustettuja virastoja on pyydetty alaverkostoihin, joissa keskustellaan teknistä asiantuntemusta edellyttävistä aiheista, erityisesti hallintopäälliköiden alaverkostoon, jonka kokoustahti on sama kuin verkostolla ja jossa käsitellään palvelukseenottamista, hankintoja ja varainhoitosäännöksiä koskevia kysymyksiä;

                  62.

                  ottaa huomioon, että EAMV järjesti vuonna 2011 opintovierailun Euroopan rautatievirastoon (ERA) ja vuonna 2012 Euroopan meriturvallisuusvirastoon (EMSA) ja että EAMV:llä oli tuolloin tilaisuus ottaa oppia näiden vakiintuneiden virastojen parhaista käytänteistä; ottaa huomioon, että EAMV, EVLEV ja EPV ovat kehittäneet säännöllisiä yhteyksiään, vaihtaneet kokemuksia, yhdenmukaistaneet käytäntöjään ja hyödyntäneet synergiaa;

                  63.

                  pyytää verkostoa pitämään yhteyttä komissioon, jotta voidaan kartoittaa mahdollisuuksia järjestää virastoille yhteistä koulutustoimintaa, jotta ne selviäisivät tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2011 yksilöimistä rahoitusongelmista;

         Euroopan valvontaviranomaiset

                  64.

                  pitää huolestuttavana, ettei varainhoitoasetusta koskevia säännöksiä ole mukautettu kaikilta osin valvontaviranomaisten rahoitusjärjestelmään, koska niiden talousarviosta rahoitetaan 55–60 prosenttia jäsenvaltioiden ja Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden maksuosuuksilla; katsoo, että on löydettävä asianmukaiset mekanismit, joilla taataan Euroopan valvontaviranomaisten turvallisuus ja rahoitusvakaus, sillä niihin kohdistuu erityisiä riskejä niiden rahoituksen yhdistelmäluonteen vuoksi; katsoo, että tätä kysymystä olisi käsiteltävä viimeistään muutettaessa varainhoitoasetusta seuraavan kerran virastojen osalta, ja kehottaa komissiota arvioimaan tilannetta ja tiedottamaan tästä asiasta vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle;

                  65.

                  tähdentää, että myönnetyt määrärahat ja käytettävissä olevat toimet on sovitettava yhteen Euroopan valvontaviranomaisille osoitettujen tehtävien kanssa, koska näiden tekijöiden epäsuhta saattaa johtaa henkilöstön epätasapainoon Euroopan valvontaviranomaisten henkilöstön palvelukseenottamisen ja kansallisten asiantuntijoiden osallistumisen yhteydessä; ilmaisee huolensa siitä, että komissio on muuttanut Euroopan valvontaviranomaisten ehdottamaa henkilöstötaulukkoa ilmoittamatta tätä selvästi; kehottaa komissiota noudattamaan täyttä avoimuutta tässä kysymyksessä ja muissa asioissa;

                  66.

                  panee merkille IMF:n joulukuussa 2012 antaman unionin rahoitussektorin arvioinnin alustavissa johtopäätöksissä esiin tuodun huolestumisen ja toteaa, että päätelmissä suositeltiin lisäämään Euroopan valvontaviranomaisten resursseja ja valtuuksia, jotta ne voivat hoitaa menestyksellisesti tehtävänsä, ja lisäämään niiden operatiivista riippumattomuutta;

         Sukupuolten tasa-arvo

                  67.

                  tähdentää, että on otettava käyttöön toimintaperiaatteita, joilla varmistetaan naisten ja miesten asianmukainen edustus virastojen johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; kehottaa verkostoa ottamaan käyttöön ja edistämään parhaita käytänteitä koskevia yleisiä suuntaviivoja tällä alalla myös siinä tapauksessa, että asiasta ei ole mainittu erikseen virastojen perustamisasetuksissa; pyytää virastojen johtajia, joilla on lopullinen vastuu henkilöstökysymyksistä, varmistamaan sukupuolten tasa-arvo viraston henkilöstössä yleensä ja johtotehtävissä;

                  68.

                  panee huolestuneena merkille, että virastojen (toiminnan)johtajista vain harvat ovat naisia; toteaa, että suurimmassa osassa virastoja johtokunta/hallintoneuvosto nimittää (toiminnan)johtajan komission laatiman ehdokasluettelon pohjalta, ja pyytää siksi virastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja ja komissiota varmistamaan sukupuolten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen soveltamisen ja ottamaan huomioon komission vuonna 2010 käynnistämä strategia sukupuolijakauman tasapainottamiseksi johtotehtävissä; panee huolestuneena merkille, että yhteisessä lähestymistavassa ja etenemissuunnitelmassa ei mainita sukupuolten tasa-arvopolitiikkaa yhtenä tavoitteista, ja pyytää komissiota laatimaan ehdotuksia tämän asian ratkaisemiseksi;

                  69.

                  toteaa, että jäsenten valitseminen virastojen johtokuntiin/hallintoneuvostoihin kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle; pyytää jäsenvaltioita pitämään huolta sukupuolten tasa-arvoa koskevista periaatteista niiden nimittäessä edustajiaan näihin elimiin ja kehottaa johtajia valistamaan johtokuntien/hallintoneuvostojen jäseniä tästä aiheesta, kun näiden elinten puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa valitaan; panee tyytyväisenä merkille, että kahden nykyisen troikkaviraston johtokunnan/hallintoneuvoston puheenjohtajana on nainen;

         Monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät

                  70.

                  korostaa, että virastojen ja komission on koordinoitava toimintaansa ja vaihdettava parhaita käytänteitä ja kokemuksia, jotta voidaan selvitä monimutkaisten, toiminnaltaan koko unionin kattavien tietojenkäsittelyjärjestelmien teknisistä ja hallinnollisista haasteista; pitää outona, että komissio perii virastoilta maksuja tietojenkäsittelyjärjestelmiensä käyttämisestä ja että näitä maksuja ei määritellä objektiivisten parametrien, kuten virastojen koon, mukaan; toteaa, että nämä maksut ovat huomattava taakka pienille virastoille, ja kehottaa komissiota mukauttamaan maksut virastojen kokoon ja taloudelliseen kapasiteettiin, mikäli maksujen perimiselle ei ole vaihtoehtoa;

                  71.

                  muistuttaa komissiota siitä, että suoriteperusteisen kirjanpidon ja henkilöstöhallinnon tietojärjestelmän (SysPer 2) kaltaiset monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät ovat aiheuttaneet hankaluuksia virastoille, koska kyseiset järjestelmät on suunniteltu pikemminkin komission tarpeisiin kuin virastojen; pitää myönteisinä toimia, joita alaverkostot – etenkin unionin virastojen tieto- ja viestintätekniikkaverkosto (tietotekniikka-asiat) ja hallintopäälliköiden alaverkosto (suoriteperusteinen kirjanpito ja SysPer 2) – ovat toteuttaneet käsitelläkseen tätä ongelmaa, ja kehottaa komissiota tiiviimpään yhteistyöhön virastojen kanssa tässä kysymyksessä;

                  72.

                  ehdottaa, että virastoille olisi annettava mahdollisuus käyttää henkilöresursseja koskevaa ja kaikkia muita komission ohjelmistoja sen sijaan, että niiden olisi hankittava omat kalliit ohjelmistonsa;

                  73.

                  ehdottaa seuraavasta varainhoitovuodesta alkaen virastoille vastuuvapauden myöntävän viranomaisen työn helpottamiseksi ja virastojen huomattavan suuren lukumäärän ja niiden työn ja tulosten monimutkaisuuden lisäännyttyä, että parlamentti harkitsee lausuntoaan suunnitellessaan ja valmistellessaan virastojen uudelleenjärjestelyä, jonka perusteella nimitettäisiin useat esittelijät, kuten tänä vuonna tehtiin muiden toimielinten kohdalla;

                  74.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman vastuuvapausmenettelyn kohteena oleville virastoille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle.

         (1)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 388.

         (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUVL C 368, 16.12.2011.

         (6)  EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 62.

         (7)  EUVL C 51 E, 22.2.2013, s. 121.

         (8)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 53 kohta.

         (9)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 33 kohta.

         (10)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 35 kohta.


title: Neuvoston päätös 2012/486/YUTP, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2012 , puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välisen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä#Puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välinen sopimus turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisesta

text:
               24.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 229/1

         NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/486/YUTP,
   annettu 23 päivänä heinäkuuta 2012,
   puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välisen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 5 kohdan ja 6 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto päätti 15 päivänä kesäkuuta 2009 pidetyssä istunnossaan valtuuttaa puheenjohtajavaltion aloittamaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiemman 24 artiklan nojalla neuvottelut puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välisestä tietoturvallisuussopimuksesta.

               (2)

               Saatuaan valtuutuksen neuvottelujen aloittamiseksi puheenjohtajavaltio on neuvotellut puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välisen sopimuksen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisesta.

               (3)

               Sopimus olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskeva puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välinen sopimus hyväksytään unionin puolesta.
   Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionia sitovasti.
   3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      KÄÄNNÖS
      Puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation ja Euroopan unionin välinen
      SOPIMUS
      turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisesta
      Puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaatio, jäljempänä ’OCCAR’,
      sekä
      Euroopan unioni, jäljempänä ’EU’,
      jäljempänä ’osapuolet’, jotka
      OTTAVAT HUOMIOON, että osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että niiden välistä neuvonpitoa ja yhteistyötä olisi kehitettävä yhteistä etua koskevissa turvallisuuskysymyksissä,
      TUNNUSTAVAT, että täysipainoinen ja tehokas neuvonpito ja yhteistyö voivat edellyttää pääsyä OCCARin ja EU:n turvaluokiteltuihin tietoihin sekä niiden vaihtoa osapuolten kesken,
      OVAT TIETOISIA siitä, että turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsy ja niiden vaihto edellyttävät asianmukaisia turvatoimia,
      OTTAVAT HUOMIOON, että neuvosto antoi 18 päivänä toukokuuta 2009 tukensa Euroopan puolustusviraston johtokunnan suositukselle edistää EU:n ja OCCARin välisen turvallisuussopimuksen tekemistä koskevaa työtä, jotta sopimus olisi käytettävissä Euroopan puolustusviraston (EDA) ja OCCARin hallinnollisen järjestelyn hyväksymiseen mennessä,
      PANEVAT MERKILLE, että OCCARin johtokunta on valtuuttanut OCCARin hallintoryhmän johtajan tekemään tällaisen turvallisuussopimuksen,
      PANEVAT MERKILLE, että neuvosto valtuutti 15 päivänä kesäkuuta 2009 puheenjohtajavaltion aloittamaan neuvottelut OCCARin kanssa tietoturvallisuussopimuksen tekemiseksi,
      OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
      1 artikla
      Tätä OCCARin ja EU:n sopimusta turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisesta, jäljempänä ’sopimus’, sovelletaan missä tahansa muodossa oleviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, joita osapuolet toimittavat toisilleen tai vaihtavat keskenään.
      2 artikla
      Tässä sopimuksessa ’turvallisuusluokitelluilla tiedoilla’ tarkoitetaan mitä tahansa tietoja (jotka voidaan välittää missä tahansa muodossa), asiakirjoja tai aineistoa, jotka jompikumpi osapuoli on määritellyt sellaisiksi, että ne on suojattava luvattomalta ilmitulolta, joka voisi aiheuttaa eriasteista vahinkoa tai haittaa OCCARin, EU:n taikka yhden tai useamman niiden jäsenvaltion eduille, ja joille on annettu tätä tarkoittava turvallisuusluokitus.
      3 artikla
      Tätä sopimusta sovelletaan seuraaviin EU:n toimielimiin ja tahoihin: Eurooppa-neuvosto, Euroopan unionin neuvosto, jäljempänä ’neuvosto’, neuvoston pääsihteeristö, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, Euroopan komissio ja Euroopan ulkosuhdehallinto. Tässä sopimuksessa näistä toimielimistä ja tahoista käytetään nimitystä ’EU’.
      4 artikla
      1.   Osapuoli, jäljempänä ’luovuttava osapuoli’, voi ilmaista tai luovuttaa turvallisuusluokiteltuja tietoja toiselle osapuolelle, jäljempänä ’vastaanottava osapuoli’, tietojen luovuttajan valvonnan (originator control) periaatetta noudattaen.
      2.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa tiettyjen tietojen automaattinen luovuttaminen on mahdollista ainoastaan, jos osapuolet sopivat menettelyistä tiettyjen sellaisten tietoluokkien osalta, joilla on merkitystä niiden operatiivisten vaatimusten kannalta.
      5 artikla
      Kumpikin osapuoli sekä niiden tämän sopimuksen 3 artiklassa määritellyt tahot varmistavat, että niillä on käytössä turvallisuusjärjestelmä ja turvatoimia, jotka perustuvat kummankin osapuolen turvallisuussäännöissä määrättyihin perusperiaatteisiin ja turvallisuutta koskeviin vähimmäisvaatimuksiin ja jotka otetaan huomioon 12 artiklan mukaisesti perustettavissa järjestelyissä, jotta varmistetaan, että tämän sopimuksen nojalla toimitettaviin tai vaihdettaviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovelletaan samantasoista suojaa.
      6 artikla
      1.   Turvallisuusluokitellut tiedot merkitään seuraavasti:

                  a)

                  OCCARin osalta turvallisuusluokitellut tiedot merkitään seuraavasti: OCCAR SECRET, OCCAR CONFIDENTIAL tai OCCAR RESTRICTED.

                  b)

                  EU:n osalta turvallisuusluokitellut tiedot merkitään seuraavasti: SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

            2.   Turvallisuusluokat vastaavat toisiaan seuraavasti:

                  OCCARissa

                  Euroopan unionissa

                  OCCAR SECRET

                  SECRET UE/EU SECRET

                  OCCAR CONFIDENTIAL

                  CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

                  OCCAR RESTRICTED

                  RESTREINT UE/EU RESTRICTED

            7 artikla
      1.   Kumpikin osapuoli

                  a)

                  suojaa ja turvaa toisen osapuolen tämän sopimuksen nojalla toimittamat tai vaihtamat turvallisuusluokitellut tiedot luvattomalta ilmitulolta, katoamiselta tai vaarantumiselta;

                  b)

                  varmistaa, että tämän sopimuksen nojalla toimitetut tai vaihdetut turvallisuusluokitellut tiedot säilyttävät sen turvallisuusluokituksen, jonka luovuttava osapuoli on niille antanut. Vastaanottava osapuoli suojaa ja turvaa tällaiset turvallisuusluokitellut tiedot noudattaen vähintään niitä omien turvallisuussääntöjensä määräyksiä, jotka koskevat tietoja tai aineistoa, joilla on vastaava turvallisuusluokitus 6 artiklan mukaisesti;

                  c)

                  varmistaa, ettei toiselta osapuolelta vastaanotettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaa alenneta eikä poisteta ilman tuon toisen osapuolen etukäteen antamaa kirjallista suostumusta;

                  d)

                  käyttää tällaisia turvallisuusluokiteltuja tietoja ainoastaan tietojen luovuttajan määrittelemiin tarkoituksiin tai niihin tarkoituksiin, joita varten tiedot on toimitettu tai vaihdettu;

                  e)

                  kieltää pääsyn turvallisuusluokiteltuihin tietoihin yksittäisiltä henkilöiltä, jollei heillä ole tiedonsaantitarvetta virkatehtäviensä suorittamiseksi, ja, jos kyseessä on pääsy CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai OCCAR CONFIDENTIAL- taikka SECRET UE/EU SECRET- tai OCCAR SECRET -tietoihin, jollei heille ole myönnetty turvallisuusselvitystä vastaanottavan osapuolen turvallisuussääntöjen mukaisesti, ja

                  f)

                  varmistaa, että kaikille turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääseville henkilöille ilmoitetaan heidän velvollisuudestaan suojata tiedot sovellettavien turvallisuussääntöjen mukaisesti.

            2.   EU ei paljasta ilman OCCARin etukäteen antamaa kirjallista suostumusta kolmansille osapuolille taikka EU:n toimielimelle tai taholle, jota ei ole mainittu 3 artiklassa, OCCARin tämän sopimuksen nojalla toimittamia turvallisuusluokiteltuja tietoja.
      OCCAR ei paljasta ilman EU:n etukäteen antamaa kirjallista suostumusta EU:n tämän sopimuksen nojalla toimittamia turvallisuusluokiteltuja tietoja kolmansille osapuolille. Tämän suostumuksen antaa neuvosto yksimielisesti.
      8 artikla
      1.   Osapuolet varmistavat, että kaikille sellaisille henkilöille, joiden on virkatehtäviensä hoitamiseksi saatava käyttöönsä tämän sopimuksen nojalla toimitettuja tai vaihdettuja turvallisuusluokiteltuja tietoja tai joilla voi tehtävänsä tai asemansa perusteella olla oikeus saada näitä tietoja käyttöönsä, tehdään asianmukainen turvallisuusselvitys ennen kuin heille annetaan pääsy CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai OCCAR CONFIDENTIAL- taikka SECRET UE/EU SECRET- tai OCCAR SECRET -turvallisuusluokiteltuihin tietoihin.
      2.   Turvallisuusselvitystä koskevien menettelyjen tarkoituksena on selvittää, voidaanko henkilölle antaa hänen lojaaliutensa, rehellisyytensä ja luotettavuutensa huomioon ottaen oikeus saada turvallisuusluokiteltuja tietoja käyttöönsä.
      9 artikla
      Osapuolet antavat toisilleen apua tämän sopimuksen nojalla toimitettavien tai vaihdettavien turvallisuusluokiteltujen tietojen turvaamista koskevissa asioissa. Tämän sopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut viranomaiset kuulevat toisiaan turvallisuutta koskevissa kysymyksissä ja suorittavat arviointikäyntejä arvioidakseen, miten tehokkaita niiden tällaisten turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevien tehtäviensä puitteissa käyttöön ottamat turvallisuusjärjestelyt ovat.
      10 artikla
      1.   Tätä sopimusta sovellettaessa

                  a)

                  EU:n osalta kaikki kirjeenvaihto lähetetään neuvoston ylikirjaajan (Chief Registry Officer) kautta ja toimitetaan hänen toimestaan edelleen jäsenvaltioille ja 3 artiklassa tarkoitetuille tahoille, jollei 2 kohdasta muuta johdu.

                  b)

                  OCCARin osalta kaikki kirjeenvaihto osoitetaan OCCARin hallintoryhmän (OCCAR-EA) pääkirjaajalle (Registry Control Officer), joka toimittaa sen tarvittaessa edelleen asianomaisille OCCAR-EA:n turvallisuusluokiteltujen tietojen kirjaamoille, jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu.

            2.   Toiselta osapuolelta lähtöisin oleva kirjeenvaihto, joka vain tietyillä tuon osapuolen toimivaltaisilla virkamiehillä, elimillä tai yksiköillä on oikeus saada käyttöönsä, voidaan poikkeuksellisesti operatiivisista syistä osoittaa ainoastaan tietyille toisen osapuolen toimivaltaisille virkamiehille, elimille tai yksiköille, jotka luovuttava osapuoli on erikseen nimennyt vastaanottajiksi, ja antaa se vain näiden yksinomaiseen käyttöön, näiden toimivaltuudet huomioon ottaen ja noudattaen tiedonsaantitarpeen periaatetta.
      Euroopan unionin osalta tällainen kirjeenvaihto toimitetaan tilanteen mukaan neuvoston ylikirjaajan, Euroopan komission ylikirjaajan tai Euroopan ulkosuhdehallinnon ylikirjaajan kautta.
      OCCARin osalta tällainen kirjeenvaihto toimitetaan OCCARin hallintoryhmän pääkirjaajan välityksellä.
      3.   Kaikki turvallisuusluokitellut tiedot toimitetaan osapuolten turvallisuusviranomaisten sopimien kanavien kautta.
      4.   Sähköisesti lähetettävät turvallisuusluokitellut tiedot salataan luovuttavan osapuolen turvallisuussäännöissä olevien vaatimusten mukaisesti. Lähetettäessä, säilytettäessä ja käsiteltäessä turvallisuusluokiteltuja tietoja osapuolten sisäisissä verkoissa on noudatettava luovuttavan osapuolen vaatimuksia.
      11 artikla
      OCCARin hallintoryhmän johtaja valvoo tämän sopimuksen täytäntöönpanoa OCCARin osalta. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, turvallisuusasioista vastaava komission jäsen ja neuvoston pääsihteeri valvovat tämän sopimuksen täytäntöönpanoa EU:n osalta.
      12 artikla
      1.   Tämän sopimuksen täytäntöön panemiseksi 2, 3, 4 ja 5 kohdassa nimetyt neljä viranomaista sopivat turvallisuusjärjestelyistä, joiden tarkoituksena on laatia tähän sopimukseen perustuvaa turvallisuusluokiteltujen tietojen lähettämistä ja vastavuoroista suojaamista sekä vierailuja koskevien normien päälinjat.
      2.   OCCARin hallintoryhmän turvallisuusosasto laatii OCCARin hallintoryhmän johtajan johdolla ja puolesta sekä OCCARin nimissä ja alaisuudessa turvallisuusjärjestelyt tämän sopimuksen nojalla OCCARille toimitettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi ja turvaamiseksi OCCARin turvallisuussääntöjen mukaisesti.
      3.   Neuvoston pääsihteeristön turvallisuusyksikkö laatii neuvoston pääsihteerin johdolla ja puolesta sekä neuvoston nimissä ja alaisuudessa turvallisuusjärjestelyt tämän sopimuksen nojalla EU:lle toimitettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi ja turvaamiseksi neuvoston turvallisuussääntöjen mukaisesti.
      4.   Euroopan komission turvallisuusasioiden pääosasto, joka toimii turvallisuusasioista vastaavan Euroopan komission jäsenen alaisuudessa, laatii turvallisuusjärjestelyt tämän sopimuksen nojalla toimitettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi Euroopan komissiossa ja sen tiloissa komission turvallisuussääntöjen mukaisesti.
      5.   Euroopan ulkosuhdehallinnon turvallisuuspääosasto, joka toimii unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan alaisuudessa, laatii turvallisuusjärjestelyt tämän sopimuksen nojalla toimitettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi Euroopan ulkosuhdehallinnossa ja sen tiloissa Euroopan ulkosuhdehallinnon turvallisuussääntöjen mukaisesti.
      6.   Neuvoston turvallisuuskomitea hyväksyy EU:n osalta 1 kohdassa mainitut turvallisuusjärjestelyt.
      7.   OCCARin turvallisuuskomitea hyväksyy OCCARin osalta 1 kohdassa mainitut turvallisuusjärjestelyt.
      13 artikla
      Jos tietoturvaa loukataan niin, että se johtaa luovuttavalta osapuolelta vastaanotettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen katoamiseen tai vaarantumiseen, tai jos tällaisten turvallisuusluokiteltujen tietojen epäillään paljastuneen sivullisille, vastaanottava osapuoli ilmoittaa asiasta välittömästi luovuttavalle osapuolelle.
      Vastaanottava osapuoli toteuttaa välittömästi tutkinnan (tarvittaessa luovuttavan osapuolen avustuksella) turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevien turvallisuussääntöjensä mukaisesti. Vastaanottava osapuoli ilmoittaa luovuttavalle osapuolelle olosuhteista, toteutetuista toimenpiteistä ja tutkinnan tuloksista mahdollisimman pian, ja ilmoittaa korjaavista toimista, joita on toteutettu tapahtuneen toistumisen estämiseksi. Edellä 12 artiklassa tarkoitetut viranomaiset voivat vahvistaa tältä osin noudatettavia menettelyjä.
      14 artikla
      Kumpikin osapuoli vastaa omista kustannuksistaan, jotka aiheutuvat tämän sopimuksen täytäntöönpanosta.
      15 artikla
      Ennen kuin osapuolet toimittavat tai vaihtavat turvallisuusluokiteltuja tietoja tämän sopimuksen nojalla, 12 artiklassa tarkoitettujen asiasta vastaavien turvallisuusviranomaisten on oltava yhtä mieltä siitä, että vastaanottava osapuoli kykenee suojaamaan ja turvaamaan tiedot tavalla, joka on mainitun artiklan nojalla hyväksyttävien järjestelyjen mukainen.
      16 artikla
      Tämä sopimus ei estä osapuolia tekemästä muita turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamista tai vaihtoa koskevia sopimuksia edellyttäen, että ne eivät ole ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa.
      17 artikla
      Kaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat riidat OCCARin ja EU:n välillä ratkaistaan osapuolten välisin neuvotteluin. Riitojen ratkaisumenettelyn aikana osapuolet täyttävät edelleen kaikki tämän sopimuksen mukaiset velvoitteensa.
      18 artikla
      1.   Tämä sopimus tulee voimaan päivänä, jona osapuolet allekirjoittavat sen.
      2.   Kumpikin osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle kaikista mahdollisista sääntöjään ja säädöksiään koskevista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa tässä sopimuksessa tarkoitettuun turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaan.
      3.   Tätä sopimusta voidaan jommankumman osapuolen pyynnöstä tarkastella uudelleen mahdollisten muutosten harkitsemiseksi. Sitä tarkastellaan uudelleen, jos jostakin EU:hun kuulumattomasta valtiosta tulee OCCARin jäsen.
      4.   Tämän sopimuksen muutokset voidaan tehdä ainoastaan kirjallisesti, ja kumpikin tämän sopimuksen osapuoli allekirjoittaa ne.
      19 artikla
      Tämä sopimus tehdään määräämättömäksi ajaksi. Osapuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle osapuolelle. Irtisanominen tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun toinen osapuoli on ottanut ilmoituksen vastaan, mutta se ei vaikuta niihin velvoitteisiin, joihin osapuolet jo ovat tämän sopimuksen määräysten mukaisesti sitoutuneet. Erityisesti kaikki turvallisuusluokitellut tiedot, jotka on toimitettu tai vaihdettu tämän sopimuksen nojalla, on edelleen suojattava tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

         Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
         Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä heinäkuuta vuonna kaksituhattakaksitoista kahtena englanninkielisenä kappaleena.

            OCCARin puolesta

            Euroopan unionin puolesta