title: 2006/466/EY: Neuvoston päätös, tehty  5 päivänä toukokuuta 2006 , Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

text:
               6.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 184/25

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   tehty 5 päivänä toukokuuta 2006,
   Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta
   (2006/466/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto valtuutti 5 päivänä kesäkuuta 2003 komission aloittamaan kolmansien maiden kanssa neuvottelut voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tiettyjen määräysten korvaamisesta yhteisön kanssa tehtävillä sopimuksilla.

               (2)

               Komissio on neuvotellut yhteisön puolesta Uuden-Seelannin kanssa sopimuksen tietyistä lentoliikenteen näkökohdista, jäljempänä ’sopimus’. Näissä neuvotteluissa se on noudattanut menettelyjä ja ohjeita, jotka on esitetty komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut kolmansien maiden kanssa voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tiettyjen määräysten korvaamisesta yhteisön kanssa tehtävillä sopimuksilla tehdyn neuvoston päätöksen liitteessä.

               (3)

               Komission neuvottelema sopimus olisi allekirjoitettava ja sitä olisi sovellettava väliaikaisesti sillä varauksella, että se tehdään lopullisesti myöhemmin,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välinen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskeva sopimus sillä edellytyksellä, että neuvosto tekee päätöksen sopimuksen tekemisestä.
   Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
   2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta sillä edellytyksellä, että sopimus tehdään.
   3 artikla
   Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen voimaantuloon saakka sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
   4 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan antamaan sopimuksen 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä toukokuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K.-H. GRASSER

    ---documentbreak---

               6.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 184/26

         Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välinen
   SOPIMUS
   tietyistä lentoliikenteen näkökohdista
   EUROOPAN YHTEISÖ
   ja
   UUSI-SEELANTI
   (jäljempänä ’sopimuspuolet’),
   jotka
   TOTEAVAT, että useiden Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin välillä on tehty kahdenvälisiä lentoliikennesopimuksia, joihin sisältyy määräyksiä, joiden on todettu olevan Euroopan yhteisön oikeuden vastaisia,
   TOTEAVAT, että Euroopan yhteisöllä on yksinomainen toimivalta monien sellaisten näkökohtien osalta, jotka voivat sisältyä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenvälisiin lentoliikennesopimuksiin,
   TOTEAVAT, että johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneilla yhteisön lentoliikenteen harjoittajilla on Euroopan yhteisön oikeuden nojalla oikeus syrjimättömään pääsyyn kyseisen jäsenvaltion ja kolmansien maiden välisille lentoreiteille,
   OTTAVAT HUOMIOON, että Euroopan yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välillä on tehty sopimuksia, joiden mukaan näiden kolmansien maiden kansalaiset voivat olla omistajina lentoyhtiöissä, joilla on Euroopan yhteisön lainsäädännön mukainen toimilupa,
   TUNNUSTAVAT, että Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin kahdenvälisten lentoliikennesopimusten eräät määräykset, joiden on todettu olevan Euroopan yhteisön oikeuden vastaisia, on saatettava täysin kyseisen oikeuden mukaisiksi, jota Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin väliselle lentoliikenteelle voidaan luoda vankka oikeusperusta ja liikenteen jatkuvuus voidaan taata,
   TOTEAVAT, että Euroopan yhteisön tarkoituksena ei ole lisätä tällä sopimuksella Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välisen lentoliikenteen kokonaismäärää tai vaikuttaa yhteisön lentoliikenteen harjoittajien ja Uuden-Seelannin lentoliikenteen harjoittajien väliseen tasapainoon taikka muuttaa voimassa olevien kahdenvälisten lentoliikennesopimusten liikenneoikeuksia koskevia määräyksiä,
   OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Yleiset määräykset
   1.   Tässä sopimuksessa ’jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan Euroopan yhteisön jäsenvaltioita; ’sopimuspuolella’ tarkoitetaan tämän sopimuksen sopimuspuolta; ’osapuolella’ tarkoitetaan asianomaisen kahdenvälisen lentoliikennesopimuksen sopimuspuolta; ’lentoliikenteen harjoittajalla’ tarkoitetaan myös lentoyhtiötä; ’Euroopan yhteisön alueella’ tarkoitetaan jäsenvaltioiden alueita, joihin sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimusta.
   2.   Kun jossain liitteessä I mainitussa sopimuksessa viitataan kyseisen sopimuksen osapuolena olevan jäsenvaltion kansalaisiin, tämän on katsottava viittaavan Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisiin.
   3.   Kun jossain liitteessä I mainitussa sopimuksessa viitataan kyseisen sopimuksen osapuolena olevan jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittajiin tai lentoyhtiöihin, tämän on katsottava viittaavan kyseisen jäsenvaltion nimeämiin lentoliikenteen harjoittajiin tai lentoyhtiöihin.
   2 artikla
   Nimeäminen, liikennöintiluvat ja niiden peruuttaminen
   1.   Tämän artiklan 3 kohdan määräykset ovat ensisijaisia liitteessä II olevassa a kohdassa lueteltujen artiklojen niihin määräyksiin nähden, jotka koskevat asianomaisen jäsenvaltion suorittamaa lentoliikenteen harjoittajan nimeämistä ja Uuden-Seelannin lentoliikenteen harjoittajalle myöntämiä liikennöintilupia ja muita lupia sekä 4 kohdan määräykset ensisijaisia liitteessä II olevassa b kohdassa lueteltujen artiklojen niihin määräyksiin nähden, jotka koskevat lentoliikenteen harjoittajan liikennöintilupien tai muiden lupien epäämistä, peruuttamista, tilapäistä peruuttamista tai rajoittamista.
   2.   Tämän artiklan 3 kohdan määräykset ovat ensisijaisia liitteessä II olevassa a kohdassa lueteltujen artiklojen niihin määräyksiin nähden, jotka koskevat Uuden-Seelannin suorittamaa lentoliikenteen harjoittajan nimeämistä ja asianomaisen jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittajalle myöntämiä liikennöintilupia ja muita lupia sekä 4 kohdan määräykset ensisijaisia liitteessä II olevassa b kohdassa lueteltujen artiklojen niihin määräyksiin nähden, jotka koskevat lentoliikenteen harjoittajan liikennöintilupien tai muiden lupien epäämistä, peruuttamista, tilapäistä peruuttamista tai rajoittamista.
   3.   Saatuaan tiedon nimeämisestä ja nimettyjen lentoliikenteen harjoittajien hakemukset, jotka on toimitettu määrätyssä muodossa ja määrättyjä menettelyjä noudattaen, toisen osapuolen on, jollei 4 ja 5 kohdassa toisin määrätä, annettava kyseiset liikennöintiluvat ja muut luvat viivytyksettä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

               a)

               kun on kyse jäsenvaltion nimeämästä lentoliikenteen harjoittajasta:

                           i)

                           lentoliikenteen harjoittaja on sijoittautunut nimeävän jäsenvaltion alueelle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti ja sillä on jäsenvaltion myöntämä Euroopan yhteisön lainsäädännön mukainen voimassa oleva liikennelupa; ja

                           ii)

                           lentoliikenteen harjoittaja on lentotoimintaluvan myöntämisestä vastaavan jäsenvaltion jatkuvan ja tehokkaan lakisääteisen valvonnan alainen ja asianomainen ilmailuviranomainen on mainittu selvästi nimeämisessä; ja

                           iii)

                           lentoliikenteen harjoittajan päätoimipaikka on voimassa olevan liikenneluvan myöntäneen jäsenvaltion alueella; ja

                           iv)

                           lentoliikenteen harjoittaja on joko suoraan tai osake-enemmistön kautta jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten ja/tai muiden liitteessä III lueteltujen valtioiden ja/tai niiden kansalaisten omistuksessa ja tosiasiallisessa määräysvallassa.

               b)

               kun kyse on Uuden-Seelannin nimeämästä lentoliikenteen harjoittajasta:

                           i)

                           lentoliikenteen harjoittaja on Uuden-Seelannin jatkuvan ja tehokkaan lakisääteisen valvonnan alainen; ja

                           ii)

                           sen päätoimipaikka ja rekisteröimispaikka ovat Uudessa-Seelannissa.

         4.   Kumpikin osapuoli voi evätä tai peruuttaa kokonaan tai tilapäisesti toisen osapuolen nimeämän lentoliikenteen harjoittajan liikennöintiluvat tai muut luvat tai rajoittaa niiden käyttöä, jos

               a)

               kun on kyse jäsenvaltion nimeämästä lentoliikenteen harjoittajasta:

                           i)

                           lentoliikenteen harjoittaja ei ole sijoittautunut nimeävän jäsenvaltion alueelle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti tai sillä ei ole Euroopan yhteisön lainsäädännön mukaista voimassa olevaa liikennelupaa; tai

                           ii)

                           lentoliikenteen harjoittaja ei ole lentotoimintaluvan myöntämisestä vastaavan jäsenvaltion jatkuvan ja tehokkaan lakisääteisen valvonnan alainen tai asianomaista ilmailuviranomaista ei ole mainittu selvästi nimeämisessä; tai

                           iii)

                           lentoliikenteen harjoittajan päätoimipaikka ei ole voimassa olevan liikenneluvan myöntäneen jäsenvaltion alueella; tai

                           iv)

                           lentoliikenteen harjoittaja ei ole joko suoraan tai osake-enemmistön kautta jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten ja/tai muiden liitteessä III lueteltujen valtioiden ja/tai niiden kansalaisten omistuksessa ja tosiasiallisessa määräysvallassa; tai

                           v)

                           lentoliikenteen harjoittajalla on jo Uuden-Seelannin ja toisen jäsenvaltion välisen sopimuksen mukainen lupa liikennöidä ja Uusi-Seelanti pystyy osoittamaan, että harjoittamalla tämän sopimuksen mukaisia liikenneoikeuksiaan reitillä, johon sisältyy kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva paikka, se kiertäisi kyseisessä toisessa sopimuksessa määrättyjä liikenneoikeuksien rajoituksia; tai

                           vi)

                           nimetyllä lentoliikenteen harjoittajalla on jäsenvaltion myöntämä lentotoimintalupa, Uuden-Seelannin ja kyseisen jäsenvaltion välillä ei ole kahdenvälistä lentoliikennesopimusta ja kyseinen jäsenvaltio on evännyt liikenneoikeuksia Uuden-Seelannin nimeämältä lentoliikenteen harjoittajalta;

               b)

               kun on kyse Uuden-Seelannin nimeämästä lentoliikenteen harjoittajasta:

                           i)

                           lentoliikenteen harjoittaja ei ole Uuden-Seelannin jatkuvan ja tehokkaan lakisääteisen valvonnan alainen; tai

                           ii)

                           sen päätoimipaikka ja rekisteröimispaikka eivät ole Uudessa-Seelannissa.

         5.   Uusi-Seelanti ei saa 4 kohdan mukaista oikeutta harjoittaessaan syrjiä jäsenvaltioiden lentoliikenteen harjoittajia kansallisuuden perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 4 kohdan a alakohdan v ja vi alakohdan mukaisten Uuden-Seelannin oikeuksien soveltamista.
   3 artikla
   Lakisääteiseen valvontaan liittyvät oikeudet
   1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräyksillä täydennetään liitteessä II olevassa c kohdassa lueteltuja artikloja.
   2.   Jos jäsenvaltio on nimennyt lentoliikenteen harjoittajan, jonka lakisääteisestä valvonnasta ja sen jatkuvuudesta vastaa jokin toinen jäsenvaltio, lentoliikenteen harjoittajan nimenneen jäsenvaltion ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen turvallisuusmääräysten nojalla Uudelle-Seelannille kuuluvia oikeuksia sovelletaan myös kyseisen toisen jäsenvaltion toteuttamaan turvallisuusvaatimusten hyväksymiseen, noudattamiseen tai ylläpitämiseen sekä kyseisen lentoliikenteen harjoittajan liikenneluvan myöntämiseen.
   4 artikla
   Lentopolttoaineen verotus
   1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräyksillä täydennetään liitteessä II olevassa d kohdassa lueteltujen artiklojen vastaavia määräyksiä.
   2.   Mikään liitteessä II olevassa d kohdassa lueteltujen sopimusten kohta ei niissä mahdollisesti olevista päinvastaisista määräyksistä huolimatta saa estää jäsenvaltioita tai Uutta-Seelantia määräämästä syrjimättömin perustein veroja, tulleja tai muita maksuja niiden alueella toimitetulle polttoaineelle, jota käytetään jäsenvaltion tai Uuden-Seelannin nimeämän lentoliikenteen harjoittajan ilma-aluksessa, joka liikennöi kahden paikan välillä sopimuspuolten alueella.
   5 artikla
   Kuljetustariffit
   1.   Tämän artiklan 2 kohdan määräyksillä täydennetään liitteessä II olevassa e kohdassa lueteltuja artikloja.
   2.   Tariffeihin, joita Uuden-Seelannin nimeämät lentoliikenteen harjoittajat perivät kokonaan Euroopan yhteisön alueella tapahtuvasta kuljetuksesta sellaisen liitteessä I mainitun sopimuksen nojalla, johon sisältyy liitteessä II olevassa e kohdassa mainittu määräys, sovelletaan Euroopan yhteisön lainsäädäntöä. Euroopan yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan syrjimättömällä tavalla.
   3.   Tariffeihin, joita jäsenvaltioiden nimeämät lentoliikenteen harjoittajat perivät kokonaan Uuden-Seelannin alueella tapahtuvasta kuljetuksesta sellaisen liitteessä I mainitun sopimuksen nojalla, johon sisältyy liitteessä II olevassa e kohdassa mainittu määräys, sovelletaan Uuden-Seelannin lainsäädäntöä. Uuden-Seelannin lainsäädäntöä sovelletaan syrjimättömällä tavalla.
   6 artikla
   Sopimuksen liitteet
   Tämän sopimuksen liitteet ovat sen erottamaton osa.
   7 artikla
   Tarkistaminen tai muuttaminen
   Sopimuspuolet voivat milloin tahansa yhteisellä hyväksynnällä tarkistaa tai muuttaa tätä sopimusta.
   8 artikla
   Voimaantulo
   1.   Tämä sopimus tulee voimaan päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet kirjallisesti toisilleen, että sopimuksen voimaan saattamisen edellyttämät sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.
   2.   Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, sopimuspuolet sopivat soveltavansa sopimusta väliaikaisesti sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
   3.   Jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin väliset sopimukset ja muut järjestelyt, jotka eivät vielä ole tulleet voimaan tämän sopimuksen allekirjoituspäivänä ja joita ei sovelleta väliaikaisesti, luetellaan liitteessä I olevassa b kohdassa. Tätä sopimusta sovelletaan kaikkiin tällaisiin sopimuksiin ja järjestelyihin, kun ne tulevat voimaan tai kun niitä sovelletaan väliaikaisesti.
   9 artikla
   Voimassaolon päättyminen
   1.   Jos jokin liitteessä I mainittu sopimus irtisanotaan, kaikkien tämän sopimuksen määräysten, jotka liittyvät kyseiseen liitteessä I mainittuun sopimukseen, voimassaolo päättyy samaan aikaan.
   2.   Jos kaikki liitteessä I mainitut sopimukset irtisanotaan, tämän sopimuksen voimassaolo päättyy samaan aikaan.

      TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

         Tämä sopimus on tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakuusi kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä. Jos kielitoisintojen välillä on eroja, englanninkielinen toisinto on todistusvoimainen.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por Nueva Zelanda
         Za Nový Zéland
         For New Zealand
         Für Neuseeland
         Uus-Meremaa nimel
         Για τη Νέα Ζηλανδíα
         For New Zealand
         Pour la Nouvelle-Zélande
         Per la Nuova Zelanda
         Jaunzēlandes vārdā
         Naujosios Zelandijos vardu
         Új-Zéland részéről
         Għan-New Zealand
         Voor Nieuw-Zeeland
         W imieniu Nowej Zelandii
         Pela Nova Zelândia
         Za Nový Zéland
         Za Novo Zelandijo
         Uuden-Seelannin puolesta
         För Nya Zeeland

   LIITE I
   Luettelo tämän sopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuista sopimuksista

               a)

               Uuden-Seelannin ja Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden väliset lentoliikennesopimukset, jotka on tehty tai allekirjoitettu ja/tai joita sovelletaan väliaikaisesti tämän sopimuksen allekirjoituspäivänä

                           —

                           Itävallan liittohallituksen ja Uuden-Seelannin hallituksen lentoliikennesopimus, tehty Wienissä 14 päivänä maaliskuuta 2002, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimus’,

                           —

                           Belgian kuningaskunnan hallituksen ja Uuden-Seelannin hallituksen lentoliikennesopimus, tehty Wellingtonissa 4 päivänä kesäkuuta 1999, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Belgia-sopimus’,

                           —

                           Tanskan kuningaskunnan ja Uuden-Seelannin lentoliikennesopimus, tehty Wellingtonissa 7 päivänä helmikuuta 2001, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Tanska-sopimus’, sellaisena kuin se on täydennettynä Wellingtonissa 7 päivänä helmikuuta 2001 allekirjoitetulla sopimuksella Skandinavian maiden Scandinavian Airlines System (SAS) -yhteistyöstä,

                           —

                           Ranskan tasavallan hallituksen ja Uuden-Seelannin hallituksen lentoliikennesopimus, tehty Pariisissa 9 päivänä marraskuuta 1967, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Ranska-sopimus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9 päivänä elokuuta 1971 päivättyjen noottien vaihdolla,

                           —

                           Saksan liittotasavallan ja Uuden-Seelannin lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Bonnissa 2 päivänä marraskuuta 1987, sellaisena kuin se on muutettuna, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Saksa-sopimus’,

                           —

                           Irlannin hallituksen ja Uuden-Seelannin hallituksen lentoliikennesopimus, tehty Dublinissa 27 päivänä toukokuuta 1999, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimus’,

                           —

                           Uuden-Seelannin hallituksen ja Italian tasavallan hallituksen lentoliikennesopimus, allekirjoitettu Roomassa syyskuussa 2001, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Italia-sopimus’,

                           —

                           Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen ja Uuden-Seelannin hallituksen lentoliikennesopimus, tehty Wellingtonissa 2 päivänä marraskuuta 1992, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimus’,

                           —

                           luonnos Uuden-Seelannin hallituksen ja Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen sopimukseksi kummankin maan alueiden välisestä ja niiden kautta edelleen tapahtuvasta lentoliikenteestä, liitetty Haagissa 11 päivänä toukokuuta 1999 allekirjoitettuun yhteisymmärryspöytäkirjaan, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnos’,

                           —

                           Espanjan kuningaskunnan ja Uuden-Seelannin lentoliikennesopimus, tehty Madridissa 6 päivänä toukokuuta 2002, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Espanja-sopimus’,

                           —

                           Ruotsin kuningaskunnan ja Uuden-Seelannin lentoliikennesopimus, tehty Wellingtonissa 7 päivänä helmikuuta 2001, jäljempänä ’Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimus’, sellaisena kuin se on täydennettynä Wellingtonissa 7 päivänä helmikuuta 2001 allekirjoitetulla sopimuksella Skandinavian maiden Scandinavian Airlines System (SAS) -yhteistyöstä.

               b)

               Uuden-Seelannin ja Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä parafoidut tai allekirjoitetut lentoliikennesopimukset ja muut järjestelyt, jotka eivät ole vielä tulleet voimaan ja joita ei sovelleta väliaikaisesti tämän sopimuksen allekirjoituspäivänä.

         LIITE II
   Luettelo liitteessä i lueteltujen sopimusten artikloista, joihin viitataan tämän sopimuksen 2–5 artiklassa

               a)

               Jäsenvaltion tekemä nimeäminen:

                           —

                           Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimuksen 3 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Belgia-sopimuksen 4 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Tanska-sopimuksen 3 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Saksa-sopimuksen 3 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimuksen 3 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Italia-sopimuksen 4 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimuksen 3 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnoksen 4 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Espanja-sopimuksen 3 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimuksen 3 artikla

               b)

               Liikennöintilupien tai muiden lupien epääminen, peruuttaminen kokonaan tai tilapäisesti tai rajoittaminen:

                           —

                           Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimuksen 4 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Belgia-sopimuksen 5 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Tanska-sopimuksen 4 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ranska-sopimuksen 8 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Saksa-sopimuksen 4 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimuksen 4 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Italia-sopimuksen 5 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimuksen 4 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnoksen 5 artikla (1)

                           —

                           Uusi-Seelanti–Espanja-sopimuksen 4 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimuksen 4 artikla

               c)

               Lakisääteinen valvonta:

                           —

                           Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Belgia-sopimuksen 7 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Tanska-sopimuksen 13 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Saksa-sopimuksen 11 a artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Italia-sopimuksen 11 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnoksen 12 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Espanja-sopimuksen 11 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimuksen 13 artikla.

               d)

               Lentopolttoaineen verotus:

                           —

                           Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimuksen 7 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Belgia-sopimuksen 10 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Tanska-sopimuksen 5 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ranska-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Saksa-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimuksen 9 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Italia-sopimuksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimuksen 8 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnoksen 10 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Espanja-sopimuksen 5 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimuksen 5 artikla

               e)

               Kuljetustariffit Euroopan yhteisön sisällä:

                           —

                           Uusi-Seelanti–Itävalta-sopimuksen 11 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Belgia-sopimuksen 13 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Tanska-sopimuksen 9 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ranska-sopimuksen 10 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Saksa-sopimuksen 10 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Irlanti-sopimuksen 12 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Italia-sopimuksen 8 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Luxemburg-sopimuksen 10 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Alankomaat-sopimusluonnoksen 6 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Espanja-sopimuksen 7 artikla

                           —

                           Uusi-Seelanti–Ruotsi-sopimuksen 9 artikla

      (1)  Tämän sopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta näihin määräyksiin.
   LIITE III
   Luettelo tämän sopimuksen 2 artiklassa tarkoitetuista muista valtioista

               a)

               Islannin tasavalta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

               b)

               Liechtensteinin ruhtinaskunta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

               c)

               Norjan kuningaskunta (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla)

               d)

               Sveitsin valaliitto (Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikennesopimuksen nojalla).


title: Neuvoston päätös (EU) 2016/1099, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2016, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista sekä vuoden 2016 toisesta maksuerästä

text:
               7.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 182/44

         NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2016/1099,
   annettu 5 päivänä heinäkuuta 2016,
   Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista sekä vuoden 2016 toisesta maksuerästä
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’,
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen vuosia 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan Euroopan unionin avun rahoituksesta AKT–EU-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille (2), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
   ottaa huomioon yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 2 päivänä maaliskuuta 2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/323 (3), jäljempänä ’yhdestoista EKR:n varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 21 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetuksen 21–24 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio esittää 15 päivään kesäkuuta 2016 mennessä ehdotuksen, johon sisältyy a) vuoden 2016 rahoitusosuuden toisen erän määrä ja b) rahoitusosuuden tarkistettu vuotuinen määrä vuoden 2016 osalta siinä tapauksessa, että rahoitusosuus ei vastaa todellisia tarpeita.

               (2)

               Euroopan investointipankki lähetti 28 päivänä huhtikuuta 2016 yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetuksen 52 artiklan mukaisesti komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista maksusitoumuksista ja maksuista.

               (3)

               Yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti rahoitusosuuksien maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille Euroopan kehitysrahastoille (EKR) määrätyt määrät. Tästä syystä olisi esitettävä kymmenettä EKR:ää koskeva maksupyyntö.

               (4)

               Neuvosto hyväksyi 24 päivänä marraskuuta 2015 komission ehdotuksesta päätöksen, jossa vahvistetaan jäsenvaltioiden vuotuisten EKR:n rahoitusosuuksien enimmäismäärästä komission osuudeksi 3 450 000 000 euroa ja Euroopan investointipankin osuudeksi 150 000 000 euroa vuonna 2016.

               (5)

               Neuvosto hyväksyi neuvoston päätöksellä 2013/759/EU (4) siirtymävaiheen rahoitusjärjestelyn perustamisen EKR:n varainhoidon siirtymätoimenpiteistä 1 päivästä tammikuuta 2014 yhdennentoista EKR:n voimaantuloon saakka 12 päivänä joulukuuta 2013 antamallaan päätöksellä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Varainhoitovuoden 2016 Euroopan kehitysrahaston rahoitusosuuksien toiset erät, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava Euroopan komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään tämän päätöksen liitteessä olevassa taulukossa.
   Kyseisten rahoitusosuuksien maksaminen voidaan yhdistää mukautuksiin, jotka ovat seurausta siirtymävaiheen rahoitusjärjestelyn mukaisesti sidottujen varojen vähentämisestä ja jotka tehdään osana mukauttamissuunnitelmaa, jonka kukin jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle vuoden 2015 kolmannen maksuerän hyväksymisen yhteydessä.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. LAJČÁK

      (1)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUVL L 210, 6.8.2013, s. 1.

      (3)  EUVL L 58, 3.3.2015, s. 17.

      (4)  Neuvoston päätös 2013/759/EU, annettu 12 päivänä joulukuuta 2013, EKR:n varainhoidon siirtymätoimenpiteistä 1 päivästä tammikuuta 2014 yhdennentoista EKR:n voimaantuloon saakka (EUVL L 335, 14.12.2013, s. 48).

      LIITE

                  JÄSENVALTIOT

                  Osuus 10. EKR:stä (%)

                  2. erä vuonna 2016 (euroa)

                  Maksun saaja EIP 10. EKR

                  Maksun saaja Komissio 10. EKR

                  Yhteensä

                  BELGIA

                  3,53

                  3 530 000,00

                  35 300 000,00

                  38 830 000,00

                  BULGARIA

                  0,14

                  140 000,00

                  1 400 000,00

                  1 540 000,00

                  TŠEKKI

                  0,51

                  510 000,00

                  5 100 000,00

                  5 610 000,00

                  TANSKA

                  2,00

                  2 000 000,00

                  20 000 000,00

                  22 000 000,00

                  SAKSA

                  20,50

                  20 500 000,00

                  205 000 000,00

                  225 500 000,00

                  VIRO

                  0,05

                  50 000,00

                  500 000,00

                  550 000,00

                  IRLANTI

                  0,91

                  910 000,00

                  9 100 000,00

                  10 010 000,00

                  KREIKKA

                  1,47

                  1 470 000,00

                  14 700 000,00

                  16 170 000,00

                  ESPANJA

                  7,85

                  7 850 000,00

                  78 500 000,00

                  86 350 000,00

                  RANSKA

                  19,55

                  19 550 000,00

                  195 500 000,00

                  215 050 000,00

                  ITALIA

                  12,86

                  12 860 000,00

                  128 600 000,00

                  141 460 000,00

                  KYPROS

                  0,09

                  90 000,00

                  900 000,00

                  990 000,00

                  LATVIA

                  0,07

                  70 000,00

                  700 000,00

                  770 000,00

                  LIETTUA

                  0,12

                  120 000,00

                  1 200 000,00

                  1 320 000,00

                  LUXEMBURG

                  0,27

                  270 000,00

                  2 700 000,00

                  2 970 000,00

                  UNKARI

                  0,55

                  550 000,00

                  5 500 000,00

                  6 050 000,00

                  MALTA

                  0,03

                  30 000,00

                  300 000,00

                  330 000,00

                  ALANKOMAAT

                  4,85

                  4 850 000,00

                  48 500 000,00

                  53 350 000,00

                  ITÄVALTA

                  2,41

                  2 410 000,00

                  24 100 000,00

                  26 510 000,00

                  PUOLA

                  1,30

                  1 300 000,00

                  13 000 000,00

                  14 300 000,00

                  PORTUGALI

                  1,15

                  1 150 000,00

                  11 500 000,00

                  12 650 000,00

                  ROMANIA

                  0,37

                  370 000,00

                  3 700 000,00

                  4 070 000,00

                  SLOVENIA

                  0,18

                  180 000,00

                  1 800 000,00

                  1 980 000,00

                  SLOVAKIA

                  0,21

                  210 000,00

                  2 100 000,00

                  2 310 000,00

                  SUOMI

                  1,47

                  1 470 000,00

                  14 700 000,00

                  16 170 000,00

                  RUOTSI

                  2,74

                  2 740 000,00

                  27 400 000,00

                  30 140 000,00

                  YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

                  14,82

                  14 820 000,00

                  148 200 000,00

                  163 020 000,00

                  EU-27 YHTEENSÄ

                  100,00

                  100 000 000,00

                  1 000 000 000,00

                  1 100 000 000,00


title: 2011/533/EU: Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, annettu 8 päivänä syyskuuta 2011 , unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin nimittämisestä

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 234/43

         JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS,
   annettu 8 päivänä syyskuuta 2011,
   unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin nimittämisestä
   (2011/533/EU)
   EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 19 artiklan,
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 254 ja 255 artiklan,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 5 ja 7 artiklan nojalla ja Theodore CHIPEVin eroamisen johdosta olisi unionin tuomioistuimeen nimitettävä tuomari hänen jäljellä olevaksi toimikaudekseen eli 31 päivään elokuuta 2013.

               (2)

               Mariyana KANCHEVAa on ehdotettu vapautuvalle paikalle.

               (3)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 255 artiklalla perustettu komitea on antanut lausuntonsa Mariyana KANCHEVAn soveltuvuudesta unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin tehtävään,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Mariyana KANCHEVA nimitetään unionin yleisen tuomioistuimen tuomariksi 12 päivänä syyskuuta 2011 alkavaksi ja 31 päivänä elokuuta 2013 päättyväksi kaudeksi.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä syyskuuta 2011.

            Puheenjohtaja

         J. TOMBIŃSKI


Avis juridique important

|

32003D0588

2003/588/EY: Neuvoston päätös, tehty 21 päivänä heinäkuuta 2003, Eurooppa-sopimuksen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) tuotteita koskevassa pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ajanjakson pidentämisestä 23 päivänä lokakuuta 2002 tehdyn EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 3 artiklassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisestä

Virallinen lehti nro L 199 , 07/08/2003 s. 0017 - 0018

Neuvoston päätös,tehty 21 päivänä heinäkuuta 2003,Eurooppa-sopimuksen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) tuotteita koskevassa pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ajanjakson pidentämisestä 23 päivänä lokakuuta 2002 tehdyn EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 3 artiklassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisestä(2003/588/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan,ottaa huomioon Eurooppa-sopimuksen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) tuotteita koskevassa pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ajanjakson pidentämisestä tehdyn EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 ja erityisesti sen 3 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan assosiaatiosta tehty Eurooppa-sopimus(1) allekirjoitettiin 16 päivänä joulukuuta 1991.(2) Edellä mainitun Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa määrätään, että sopimuksen voimaantuloa seuraavan viiden ensimmäisen vuoden aikana ja poiketen siitä, mitä kyseisen artiklan 1 kohdan iii alakohdassa määrätään, Puola voi poikkeuksellisesti myöntää terästuotteille rakenneuudistukseen tarkoitettua valtiontukea, jos kyseinen tuki edistää sitä saavien yritysten kannattavuutta tavanomaisissa markkinaolosuhteissa rakenneuudistuskauden loppuun mennessä, kyseisen tuen määrä ja merkittävyys rajoitetaan tiukasti siihen, mikä on ehdottomasti tarpeen kannattavuuden palauttamiseksi, tukea vähennetään asteittain ja rakenneuudistusohjelma liittyy Puolan kokonaistuotantokapasiteetin yleiseen järkeistämiseen ja vähentämiseen.(3) Alkuperäinen viiden vuoden jakso päättyi 31 päivänä joulukuuta 1996.(4) Puola pyysi edellä mainitun ajanjakson pidentämistä huhtikuussa 1997.(5) Olisi aiheellista pidentää kyseistä ajanjaksoa 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen kahdeksalla vuodella tai kunnes Puolasta tulee Euroopan unionin jäsen, riippuen siitä, kumpi ajankohdista on aikaisempi.(6) Tätä varten EU:n ja Puolan assosiaationeuvosto teki 23 päivänä lokakuuta 2002 päätöksen N:o 3/2002, jota on väliaikaisesti sovellettu kyseisestä ajankohdasta alkaen.(7) EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 1 artiklassa myönnetään edellä mainitun ajanjakson pidennys edellyttäen, että 2 ja 3 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.(8) EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 2 artiklan mukaisesti edellä mainitun ajanjakson pidentäminen edellyttää, että Puola esittää komissiolle rakenneuudistusohjelman ja kaikista rakenneuudistusprosessiin kuuluvista yrityksistä liiketoimintasuunnitelmat, jotka täyttävät Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset ja jotka Puolan kansallinen valtiontuen valvontaviranomainen (kilpailu- ja kuluttajansuojavirasto) on arvioinut ja hyväksynyt.(9) Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymissopimukseen liitetyssä Puolan terästeollisuuden rakenneuudistusta koskevassa pöytäkirjassa n:o 8 määrätään, että Puolan terästeollisuutensa tiettyjen osien rakenneuudistukseen myöntämää valtiontukea pidetään tietyin edellytyksin yhteismarkkinoiden mukaisena. Ensimmäinen näistä edellytyksistä on se, että Eurooppa-sopimuksen EHTY-tuotteita koskevassa pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa on pidennetty EU:hun liittymiseen asti. Kyseisen pöytäkirjan N:o 8 5 kohdassa määrätään, että edunsaajayritysten myöhemmässä vaiheessa tapahtuvan yksityistämisen on tapahduttava samoin edellytyksin; kyseisen pöytäkirjan 6 kohdassa määrätään, että edunsaajayrityksille myönnettävä rakenneuudistustuki on määriteltävä neuvoston hyväksymissä Puolan teräsalan rakenneuudistussuunnitelmassa ja yksittäisissä liiketoimintasuunnitelmissa vahvistettujen perusteiden perusteella ja saa olla enintään 3387070000 PLN; kyseisen pöytäkirjan 7 kohdassa määrätään toteutettavista nettokapasiteetin vähimmäismäärän alentamisista; kyseisen pöytäkirjan 8 ja 9 kohdassa määrätään edunsaajayritysten liiketoimintasuunnitelman täytäntöönpanosta.(10) Huhtikuussa 2003 Puola esitti komissiolle rakenneuudistusohjelman ja liiketoimintasuunnitelmat, jotka Puolan kilpailu- ja kuluttajansuojavirasto on arvioinut ja hyväksynyt. EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 3 artiklan mukaisesti edellä mainitun ajanjakson pidentäminen edellyttää, että komissio toteuttaa rakenneuudistusohjelmaa ja liiketoimintasuunnitelmia koskevan lopullisen arvion.(11) Komissio on tehnyt Puolan esittämien rakenneuudistusohjelman ja liiketoimintasuunnitelmien lopullisen arvion.(12) Arviossa todetaan, että rakenneuudistustukea tarvitaan Puolan terästeollisuuden tiettyjen yritysten kannattavuuden palauttamiseksi.(13) Arvioinnissa vahvistetaan, että panemalla rakenneuudistusohjelma ja liiketoimintasuunnitelmat täytäntöön yritykset saadaan kannattaviksi normaaleissa markkinaolosuhteissa rakenneuudistuskauden loppuun mennessä, tuen määrä ja merkittävyys olisi rajoitettava tiukasti siihen, mikä on ehdottomasti tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, rakenneuudistustuen myöntämisen Puolan terästeollisuudelle olisi päätyttävä vuoden 2003 loppuun mennessä, rakenneuudistusohjelman olisi liityttävä yleiseen järkeistämiseen ja Puolan kokonaistuotantokapasiteetin vähentämiseen ja ohjelmassa noudatetaan kaikkia jäsenyysneuvotteluissa sovittuja sitoumuksia.(14) Tämän vuoksi arviossa päätellään, että Puolan esittämät rakenneuudistusohjelma ja liiketoimintasuunnitelmat täyttävät Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset ja tässä vaiheessa liittymissopimuksen pöytäkirjassa N:o 8 määrätyt edellytykset.(15) Näin ollen myös EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaPuolan komissiolle Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ajanjakson pidentämisestä tehdyn EU:n ja Puolan assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/2002 2 artiklan mukaisesti 4 päivänä huhtikuuta 2003 esittämät rakenneuudistusohjelma ja liiketoimintasuunnitelmat täyttävät kyseisessä pöytäkirjassa n:o 2 olevan 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.Tehty Brysselissä 21 päivänä heinäkuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaF. Frattini(1) EYVL L 348, 31.12.1993, s. 2.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2015/1679, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013

text:
               30.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 255/318

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2015/1679,
      annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015,
      vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2013,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2013 sekä viraston vastaukset (1),

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2013 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 17. helmikuuta 2015 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2013 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä virastolle (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3),

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysjärjestön perustamisesta 18. heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (5) ja erityisesti sen 14 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (6),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (7) ja erityisesti sen 108 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A8-0076/2015),

         1.

            myöntää Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013;

         2.

            esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

         3.

            kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

               Puhemies

            Martin SCHULZ

               Pääsihteeri

            Klaus WELLE

         (1)  EUVL C 442, 10.12.2014, s. 340.

         (2)  Katso alaviite 1.

         (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1.

         (6)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

32004D0441

2004/441/EY: Neuvoston päätös, tehty 26 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja Etelä-Afrikan tasavallan välisen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä

Virallinen lehti nro L 127 , 29/04/2004 s. 0109 - 0109

Neuvoston päätös,tehty 26 päivänä huhtikuuta 2004,Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja Etelä-Afrikan tasavallan välisen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä(2004/441/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 310 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen ja 3 kohdan toisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon,sekä katsoo, että:(1) Pretoriassa 11 päivänä lokakuuta 1999 allekirjoitettua Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Etelä-Afrikan tasavallan välistä kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaa sopimusta on sovellettu väliaikaisesti 29 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/753/EY mukaisesti.(2) Jäsenvaltioiden ratifioimis- ja hyväksymismenettelyt on saatettu päätökseen.(3) Pretoriassa 11 päivänä lokakuuta 1999 allekirjoitettu Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja Etelä-Afrikan tasavallan välinen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus olisi hyväksyttävä,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja Etelä-Afrikan tasavallan välinen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus sekä sen liitteet ja pöytäkirjat ja päätösasiakirjaan liitetyt yhteisön yksipuolisesti tai yhdessä muiden osapuolten kanssa antamat julistukset.Sopimuksen, sen liitteiden ja pöytäkirjojen sekä päätösasiakirjan tekstit ovat päätöksen 1999/753/EY liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja tekee sopimuksen 109 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen yhteisön puolesta.3 artiklaSopimuksella perustettavassa yhteistyöneuvostossa esitettävän yhteisön kannan vahvistaa neuvosto komission ehdotuksesta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisesti.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Luxemburgissa 26 päivänä huhtikuuta 2004.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Cowen


Avis juridique important

|

31999D0562

1999/562/EY: Komission päätös, tehty 12 päivänä heinäkuuta 1999, Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen eräiden viinien vastavuoroista tariffikiintiöiden käyttöönottoa koskevan sopimuksen 6 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua todistusta koskevasta kirjeenvaihdosta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2054)

Virallinen lehti nro L 212 , 12/08/1999 s. 0031 - 0031

KOMISSION PÄÄTÖS,tehty 12 päivänä heinäkuuta 1999,Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen eräiden viinien vastavuoroista tariffikiintiöiden käyttöönottoa koskevan sopimuksen 6 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua todistusta koskevasta kirjeenvaihdosta(tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2054)(1999/562/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen eräiden viinien vastavuoroista tariffikiintiöiden käyttöön ottoa koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona 23 päivänä marraskuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/723/EY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo, että1) Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen eräiden viinien vastavuoroista tariffikiintiöiden käyttöönottoa koskevan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen(2), joka allekirjoitettiin Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 1993, 6 kohdan toisessa luetelmakohdassa määrätään, että tariffimyönnytysten myöntämisen edellytyksenä on yhteisesti vahvistettavassa luettelossa olevan, vastavuoroisesti tunnustetun virallisen elimen antama todistus, jossa varmistetaan kyseisen viinin olevan sopimuksen 1, 2 ja 4 kohdan mukainen,2) yhteisön puolesta toimiva komissio ja Unkari ovat neuvotelleet edellä mainitun todistuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä; ne on näin ollen syytä hyväksyä, ja3) tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ja sen liitteenä oleva kirjeenvaihto ovat viinin hallintokomitean lausunnon mukaiset,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen eräiden viinien vastavuoroista tariffikiintiöiden käyttöönottoa koskevan sopimuksen 6 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua todistusta koskeva kirjeenvaihto.Kirjeenvaihto on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 1999.Komission puolestaFranz FISCHLERKomission jäsen(1) EYVL L 337, 31.12.1993, s. 83.(2) EYVL L 337, 31.12.1993, s. 84.


title: Päätös N:o H6, tehty 16 päivänä joulukuuta 2010 , asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artiklan mukaisen kausien yhteenlaskemista koskevien tiettyjen periaatteiden soveltamisesta sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamiseen  ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/5

         PÄÄTÖS N:o H6,
   tehty 16 päivänä joulukuuta 2010,
   asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artiklan mukaisen kausien yhteenlaskemista koskevien tiettyjen periaatteiden soveltamisesta sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamiseen
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2011/C 45/04
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   käsittelee asiaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdan toisessa kohdassa säädetyin edellytyksin
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan t kohdassa määritellään ”vakuutuskausi”. Asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan t kohdan sanamuodosta seuraa, että sellaisina käsiteltävien kausien katsotaan vastaavan vakuutuskausia eikä niiden tarvitse vastata maksukausia.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artiklassa säädetään kausien yhteenlaskemisperiaatteesta. Periaatetta tulisi soveltaa yhdenmukaisesti myös sellaisten kausien yhteenlaskemisen osalta, jotka kansallisen lainsäädännön mukaisesti vaikuttavat vain joko antamalla oikeuden etuuteen tai lisäämällä sitä.

               (3)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 johdanto-osan 10 kappaleessa säädetään, että tosiseikkojen tai tapahtumien rinnastamisperiaatteen ei pitäisi olla esteenä kausien yhteenlaskemisperiaatteelle.

               (4)

               On tarpeen varmistaa, että sovellettaessa kausien yhteenlaskemisperiaatetta asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artiklan mukaisesti jäsenvaltion ilmoittamat vakuutuskaudet on hyväksyttävä vastaanottavassa jäsenvaltiossa kyseenalaistamatta niiden laatua.

               (5)

               Samaan aikaan on myös tarpeen ottaa huomioon se periaate, jonka mukaan jäsenvaltioilla on toimivalta määrittää kansalliset ehtonsa sosiaaliturvaetuuksien myöntämiselle edellyttäen, että näitä ehtoja sovelletaan ketään syrjimättä, ja varmistaa, ettei yhteenlaskemisperiaate vaikuta tähän periaatteeseen. Vastaanottavan jäsenvaltion täytyy ensiksi hyväksyä kaikki ilmoitetut kaudet sellaisenaan välttääkseen mahdolliset esteet oikeuden myöntämisessä ja toiseksi määrittää, täyttyvätkö kansalliset erityisehdot.

               (6)

               ”Vakuutuskauden” määritelmä (EY) N:o 883/2004 1 artiklan t kohdassa ei ole muuttunut asetuksen (ETY) N:o 1408/71 1 artiklan r kohdasta.

               (7)

               Koska tällä päätöksellä pyritään luomaan oikeusvarmuutta, sitä olisi sovellettava vain tapauksiin, joista on tehty päätös tämän päätöksen voimaantulon jälkeen,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1.

               Kaikki vakuutuskaudet, sekä maksukaudet että kaudet, joiden katsotaan vastaavan vakuutuskausia kansallisen lainsäädännön nojalla, täyttävät ”vakuutuskausien” määritelmän sovellettaessa asetuksia (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009.

               2.

               Kaikki asianomaista tapahtumaa koskevat kaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, on otettava huomioon yksinomaan soveltamalla kausien yhteenlaskemisperiaatetta, josta on säädetty asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 12 artiklassa. Yhteenlaskemisperiaatteen mukaan toisten jäsenvaltioiden ilmoittamat kaudet on laskettava yhteen kyseenalaistamatta niiden laatua.

               3.

               Jäsenvaltioilla on kuitenkin toimivalta 2 kohdan yhteenlaskemisperiaatetta sovellettuaan määrittää muut ehtonsa sosiaaliturvaetuuksien myöntämiselle asetuksen (EY) N:o 883/2004 5 artiklan mukaisesti edellyttäen, että näitä ehtoja sovelletaan ketään syrjimättä eikä asetuksen (EY) N:o 883/2004 6 artikla vaikuta tähän periaatteeseen.

               4.

               Tätä päätöstä sovelletaan vain tapauksiin, joista on tehty päätös sen voimaantulon jälkeen.

               5.

               Liitteen esimerkit tämän päätöksen 1, 2 ja 3 kohtien soveltamisesta käytännössä sisältyvät tähän päätökseen.

               6.

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Keyina MPEYE

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      LIITE

         ESIMERKKEJÄ TÄMÄN PÄÄTÖKSEN 1, 2 JA 3 KOHTIEN SOVELTAMISESTA KÄYTÄNNÖSSÄ

         Esimerkki päätöksen 1 ja 2 kohtien soveltamisesta:

      Jäsenvaltio A:n lainsäädännön nojalla vakuutetulla henkilöllä on 10 vuotta maksukausia ja 2 vuotta vastaavia kausia, jotka vaikuttavat sen lainsäädännön nojalla vain laskentaan.
      Kuten päätöksen 1 kohdassa todetaan, jäsenvaltio B:lle ilmoitetaan 12 vuotta kausia.
      Kuten päätöksen 2 kohdassa (ja johdanto-osan 2 kappaleessa) todetaan, jäsenvaltio B:n on otettava nämä 12 vuotta huomioon sellaisenaan yhteenlaskemista varten.

         Esimerkki päätöksen 2 ja 3 kohtien soveltamisesta:

      Jäsenvaltio A:n lainsäädännön nojalla vakuutetulla henkilöllä on 30 vuotta maksuja, jotka liittyvät ”varsinaiseen ammatinharjoittamiseen”. Jäsenvaltio A:n lainsäädännön nojalla varhaiseläkkeeseen liittyy kansallinen ehto, jonka mukaan kyseisen henkilön on voitava osoittaa kerryttäneensä vähintään 35 vuotta maksuja, jotka liittyvät ”varsinaiseen ammatinharjoittamiseen”.
      Jäsenvaltio B:n lainsäädännön nojalla vakuutetulla henkilöllä on 2 vuotta opintoja (ilmoitettu ”opintoja vastaavina jaksoina”) ja 3 vuotta maksuja, jotka liittyvät ”varsinaiseen ammatinharjoittamiseen”.
      Kuten päätöksen 2 kohdassa todetaan, jäsenvaltio A:n on otettava nämä 5 vuotta huomioon sellaisenaan yhteenlaskemista varten (ensimmäinen vaihe).
      Kuten päätöksen 3 kohdassa todetaan, jäsenvaltio A vahvistaa sitten, täyttyvätkö muut kansalliset ehdot sen lainsäädännön nojalla (tässä ”varsinainen ammatinharjoittaminen”) ja sovelletaanko näitä ehtoja ketään syrjimättä (toinen vaihe).
      Koska jäsenvaltio B:ssä ”varsinaiseen ammatinharjoittamiseen” liittyy vain 3 vuotta maksuja, jäsenvaltio A:n lainsäädännön mukainen vaatimus 35 vuoden ”varsinaisesta ammatinharjoittamisesta” ei täyty. Jos oletetaan, ettei (epäsuoraa) syrjimistä kansallisuuden perusteella ilmene, jäsenvaltio A:n lainsäädännön nojalla varhaiseläkettä ei tarvitse myöntää.