title: 2013/610/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 308/324

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011
   (2013/610/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2011,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2011 sekä viraston vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2013 antaman suosituksen (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26. lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (4) ja erityisesti sen 30 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0079/2013),

               1.

               myöntää Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 388, 15.12.2012, s. 202.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
      annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
      joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2011,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2011 sekä viraston vastaukset (1),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2013 antaman suosituksen (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26. lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (4) ja erityisesti sen 30 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0079/2013),

                  A.

                  ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on todennut saaneensa kohtuullisen varmuuden siitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston, jäljempänä ’virasto’, varainhoitovuoden 2011 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset;

                  B.

                  ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 10. toukokuuta 2012 viraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010 (6) ja vastuuvapauspäätökseen liitetyssä päätöslauselmassa se muun muassa

                              —

                              toisti, että määrärahasiirtokäytäntöä on rajoitettava voimakkaasti eikä käytäntö saa häiritä moitteetonta varainhoitoa, ja pyysi, että virasto soveltaa tulevaisuudessa vuotuisuuden periaatetta;

                              —

                              kehotti virastoa toteuttamaan myönnettyjä tukia koskevia jälkitarkastuksia paikan päällä suoritettujen tarkastusten muodossa;

                  C.

                  ottaa huomioon, että viraston vuoden 2011 talousarvio oli yhteensä 118 200 000 euroa, kun se oli 93 200 000 euroa varainhoitovuonna 2010; ottaa huomioon, että unionin alkuperäinen maksuosuus viraston talousarvioon vuonna 2011 oli 111 000 000 euroa, kun se vuonna 2010 oli 89 100 000 euroa;

         Talousarvio- ja varainhallinto

                  1.

                  panee merkille, että viraston talousarvioon tehtiin kolme lisätalousarviota, joiden tarkoituksena oli:

                              —

                              lisätä osastoon 3 (toimintamenot) budjettikohta Eurosuria varten,

                              —

                              lisätä viraston talousarvioon 12 700 000 euroa Pohjois-Afrikan tilanteen vuoksi tarvittavaan hätäapupakettiin,

                              —

                              sisällyttää Välimeren alueen hätäapupakettia varten talousarvioon 31 800 000 euroa maksusitoumusmäärärahoja;

                  2.

                  toteaa, että maksumäärärahojen käyttöaste oli 96 prosenttia osastossa 1 (henkilöstömenot), 74 prosenttia osastossa 2 (hallintomenot) ja 58 prosenttia osastossa 3 (toimintamenot); kehottaa virastoa toteuttamaan erityistoimenpiteitä budjetointiprosessinsa ja hallinto- ja toimintamenoihin liittyvien maksujen toteutusasteen parantamiseksi;

                  3.

                  pitää erittäin huolestuttavana, että 33 prosenttia (38 700 000 euroa) viraston vuoden 2011 talousarviosta siirrettiin vuodelle 2012; panee merkille, että osaston 3 (”toimintamenot”) määrärahasiirrot seuraavalle vuodelle olivat 36 000 000 euroa (41 prosenttia); toteaa, että kuten edellisenäkin vuonna, siirtojen määrä on liian suuri ja vastoin talousarvion vuotuisuuden periaatetta;

                  4.

                  pitää valitettavana, että viraston tekemien määrärahasiirtojen kokonaismäärään sisältyy 5 100 000 euron kokonaissitoumusten siirrot; toteaa, että viraston varainhoitoasetuksessa ei ole selkeää perustaa tällaisille siirroille; on tietoinen siitä, että varainhoitovuoden lopussa saadut rahoituserät voivat kasvattaa määrärahasiirtoja;

         Vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn suositusten seuranta

                  5.

                  panee merkille, että vuonna 2012 virasto hyväksyi ja pani täytäntöön jälkitarkastuksia koskevan strategian ja on suorittanut paikan päällä kolme tarkastusta, jotka vastasivat 9:ää prosenttia 73 000 000 euron avustusmaksuista vuonna 2011; pitää myönteisenä, että virhetaso oli pienempi kuin yksi prosentti ja että vuodelle 2013 on kaavailtu kuutta paikan päällä suoritettavaa tarkastusta;

                  6.

                  panee merkille talousarvion toteuttamisprosessiin liittyvät viraston ponnistelut ja sitkeät ongelmat; ottaa huomioon viraston selitykset, joiden mukaan vaikeudet johtuivat muun muassa ulkoisista tekijöistä, kuten yllättävistä tilanteista ulkorajoilla; kehottaa virastoa pyrkimään edelleen löytämään ratkaisun;

         Seuranta- ja valvontajärjestelmät

                  7.

                  on tietoinen, että vaikka virasto tarkisti asianmukaisesti edunsaajien ilmoittamat menot, se ei tavallisesti pyytänyt niiltä todentavaa aineistoa vähentääkseen tukeen oikeuttamattomien menojen riskiä, joka liittyy viraston jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön liittyneiden maiden toteuttamia yhteisiä toimia varten myöntämään tukeen; pitää myönteisenä, että virasto otti käyttöön menettelytapoja, joilla se pyrki vahvistamaan ennakkotarkastuksia pyytämällä järjestelmällisesti myös todentavia asiakirjoja;

                  8.

                  pitää yllättävänä tietoa, jonka mukaan tilinpitäjä validoi viraston kirjanpitojärjestelmän, kuten tapahtui jo vuonna 2010;

                  9.

                  pitää valitettavana, että sisäisessä valvonnassa havaittiin käyttöomaisuuden hallintaa koskevia puutteita; pitää valitettavana myös, että käyttöomaisuuden luovutukseen sovellettavaa menettelyä ei ole ja että käyttöomaisuusluettelo on puutteellinen;

                  10.

                  viittaa vastuuvapauden myöntämistä koskevaan päätökseen liittyvien muiden, luonteeltaan yleisten huomautusten osalta erillisvirastojen toiminnan tuloksellisuudesta, varainhoidosta ja sen valvonnasta 17. huhtikuuta 2013 antamaansa päätöslauselmaan (7).

         (1)  EUVL C 388, 15.12.2012, s. 202.

         (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1.

         (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 288.

         (7)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0134 (katso tämän virallisen lehden sivu 374).


Avis juridique important

|

31998D0196

Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä helmikuuta 1998, yhteisen kannan 97/625/YUTP, jonka neuvosto on määritellyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.2 artiklan perusteella rauhansopimusten vastaisesti Bosnia ja Hertsegovinassa toimivia henkilöitä koskevista rajoittavista toimenpiteistä, kumoamisesta

Virallinen lehti nro L 075 , 12/03/1998 s. 0001 - 0001

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 27 päivänä helmikuuta 1998,yhteisen kannan 97/625/YUTP, jonka neuvosto on määritellyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.2 artiklan perusteella rauhansopimusten vastaisesti Bosnia ja Hertsegovinassa toimivia henkilöitä koskevista rajoittavista toimenpiteistä, kumoamisesta (98/196/YUTP) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen J.2 artiklan,sekä katsoo, ettäneuvosto päätti 15 päivänä syyskuuta 1997 määritellyssä yhteisessä kannassaan 97/625/YUTP (1), otettuaan huomioon korkean edustajan suositukset, että kielletään yhteisen kannan liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsy Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueille,neuvosto katsoo, ottaen huomioon korkean edustajan suosituksen, että matkustamisen kieltäminen kaikilta kyseisiltä henkilöitä Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueelle olisi kumottava, jayhteisen kannan 97/625/YUTP vaatimukset voidaan ottaa uudelleen käyttöön milloin tahansa, erityisesti korkean edustajan uusien suositusten vuoksi,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaKumotaan yhteinen kanta 97/625/YUTP.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki 1 artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet siitä päivästä alkaen, jona tämä päätös tehdään.3 artiklaTämä päätös julkaistaan virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 27 päivänä helmikuuta 1998.Neuvoston puolestaG. BROWNPuheenjohtaja(1) EYVL L 259, 22.9.1997, s. 1.


title: 2011/602/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin perusoikeusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009

text:
               27.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 250/220

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 10 päivänä toukokuuta 2011,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin perusoikeusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009
   (2011/602/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2009,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin perusoikeusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2009 sekä viraston vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antaman suosituksen (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta 15 päivänä helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 (3) ja erityisesti sen 21 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0130/2011),

               1.

               myöntää Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Jerzy BUZEK

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 338, 14.12.2010, s. 10.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 250/221

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
   10. toukokuuta 2011,
   joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin perusoikeusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2009,
   ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan unionin perusoikeusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2009 sekä viraston vastaukset (1),
   ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antaman suosituksen (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta 15 päivänä helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 (3) ja erityisesti sen 21 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 94 artiklan,
   ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,
   ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0130/2011),

               A.

               ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin on saanut kohtuullisen varmuuden siitä, että varainhoitovuoden 2009 tilit ovat luotettavat ja tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset,

               B.

               ottaa huomioon, että parlamentti myönsi 5. toukokuuta 2010 Euroopan perusoikeusviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2008 (5) ja päätökseen liitetyssä päätöslauselmassa muun muassa

                           —

                           kannusti virastoa ottamaan ohjelmoinnissaan käyttöön SMART-tavoitteet ja RACER-indikaattorit voidakseen arvioida paremmin toimintansa tuloksia,

                           —

                           antoi virastolle tunnustusta siitä, että se otti vuoden 2009 keskivaiheessa käyttöön toimintoperusteisen budjetointiohjelmiston, jonka avulla saadaan esille selkeät kohdennettuja rahoitus- ja henkilöresursseja koskevat indikaattorit,

                           —

                           pani merkille, että OLAF sai virastoa koskevan, vuonna 2008 aloitetun tutkimuksensa päätökseen vuonna 2009 eikä esittänyt sen perusteella jatkotoimia,

               C.

               ottaa huomioon, että viraston määrärahat vuonna 2009 olivat 17 000 000 euroa eli 13,3 prosenttia suuremmat kuin varainhoitovuonna 2008,

               1.

               huomauttaa, että vastuuvapauden myöntämisen viraston talousarvion toteuttamisesta olisi perustuttava enemmän viraston toimintaan koko vuoden aikana;

      Talousarvio- ja varainhallinto

               2.

               kehottaa virastoa parantamaan talousarvion ja palvelukseenottamisen suunnitteluaan parantaakseen talousarvio- ja henkilöstöennusteidensa välistä johdonmukaisuutta; panee tässä mielessä merkille tilintarkastustuomioistuimen todenneen, että virasto kasvatti toimintatalousarviotaan 38 prosentilla siirtämällä 1 900 000 miljoonan euron määrärahat osastosta 1 (henkilöstömenot) osastoon 3 (toimintamenot) rekrytointiin liittyvien viivästysten vuoksi ja alkuperäiseen talousarvioon sisältymättömän toiminnan rahoittamiseksi; ottaa kuitenkin huomioon ulkoiset tekijät (kuten uuden johtajan nimittämisen sekä komission käyttöön ottaman tärkeän puitesopimuksen viimeistelyn);

               3.

               kehottaa virastoa edistämään sitä, että varmistetaan tarjousten mahdollisimman realistinen arviointi; toteaakin, että tilintarkastustuomioistuin huomautti tästä asiasta kokonaisarvoltaan 2 575 000 euroon nousseen kolmen puitesopimuksen hyväksymisen yhteydessä; korostaa erityisesti, että näissä kolmessa tapauksessa tarjouksissa esitettiin huomattavan erilaisia yksikköhintoja ja arvioita siitä, kuinka monta henkilöpäivää kyseisen teknisen skenaarion täytäntöönpanoon tarvitaan;

               4.

               pitää myönteisenä viraston päätöstä parantaa sopimustensa suunnittelua ja seurantaa välttääkseen tilintarkastustuomioistuimen toteamien puutteiden toistumisen tulevaisuudessa; pyytää sen vuoksi virastoa tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tässä asiassa toteuttamistaan toimista;

      Sisäinen tarkastus

               5.

               toteaa, että virasto ei vielä ole pannut täytäntöön neljää niistä yhdeksästä suosituksesta, jotka sisäinen tarkastus esitti viraston varainhoitoa koskevan tarkastuksensa perusteella; panee erityisesti merkille, että näissä suosituksissa on kyse rahoituspäätöksistä, raportointia ja seurantaa varten tarvittavista tiedoista, työohjelmista, joista ilmenevät kaikki budjettiresurssit, sekä rahoitusmenettelyistä ja tarkistuslistoista; vaatii virastoa toteuttamaan toimia näiden suositusten täytäntöönpanemiseksi;

               6.

               viittaa vastuuvapauden myöntämistä koskevaan päätökseen liittyvien muiden, luonteeltaan yleisten huomautusten osalta erillisvirastojen toiminnasta, varainhoidosta ja sen valvonnasta 10. toukokuuta 2011 antamaansa päätöslauselmaan (6).

      (1)  EUVL C 338, 14.12.2010, s. 10.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUVL L 252, 25.9.2010, s. 207.

      (6)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0163 (katso tämän virallisen lehden sivu 269).


Avis juridique important

|

31976D0228

76/228/EHTY: Neuvoston päätös, tehty 16 päivänä helmikuuta 1976, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavan komitean jäsenille suoritettavista päivärahoista ja korvattavista matkakuluista

Virallinen lehti nro L 044 , 20/02/1976 s. 0033 - 0034 Suomenk. erityispainos Alue 1 Nide 1 s. 0118  Espanjank. erityispainos: Luku 01 Nide 6 s. 0053  Ruotsink. erityispainos Alue 1 Nide 1 s. 0118  Portugalink. erityispainos: Luku 01 Nide 6 s. 0053

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 16 päivänä helmikuuta 1976,Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavan komitean jäsenille suoritettavista päivärahoista ja korvattavista matkakuluista (76/228/EHTY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 18 artiklan,ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 6 artiklan,sekä katsoo, ettäon suotavaa vahvistaa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavan komitean jäsenten päivärahojen määrä samoin kuin yksityiskohtaiset säännöt kyseisten päivärahojen suorittamisesta ja jäsenten matkakulujen korvaamisesta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavan komitean jäsenillä on oikeus saada päivärahaa kustakin kokous- ja matkapäivästä samoin kuin matkakulujen korvauksia jäljempänä esitettyjen säännösten mukaisesti.2 artikla 1. Päivärahan määrä on 2 500 Belgian frangia kokous- ja matkapäivältä.2. Päiväraha yhtä matkapäivää kohti suoritetaan kiinteämääräisenä meno-paluumatkojen osalta lähtöpaikan ja kokouspaikan välisen rautateitse tehdyn matkan perusteella seuraavan laskelman mukaan:- yksi päivä yli 100 kilometrin ja enintään 200 kilometrin matkalta,- puolitoista päivää yli 200 kilometrin ja enintään 500 kilometrin matkalta,- kaksi päivää yli 500 kilometrin ja enintään 800 kilometrin matkalta,- kaksi päivää yli 800 kilometrin matkalta; laskelma suoritetaan kuitenkin matkan tosiasiallisen keston perusteella, jos asianomainen todistaa, että matka on kestänyt yli kaksi päivää.3. Lähtöpaikalla tarkoitetaan tässä päätöksessä asianomaisen asuinpaikkaa. Jos tosiasiallinen lähtöpaikka kuitenkin on lähempänä kokouspaikkaa, se otetaan huomioon.3 artikla 1. Matkakulut rautatiellä korvataan seuraavin perustein:- maksu rautatiellä ensimmäisessä luokassa lähtöpaikan ja kokouspaikan välillä; lippujen esittämistä ei vaadita,- makuuvaunulisämaksu esitettäessä lippu,- paikkojen varausmaksu ja tarvittavien matkatavaroiden kuljetusmaksu sekä lisämaksut kiitojunista esitettäessä tositteet.2. Laivamatkoista koituvat kulut korvataan esitettäessä tositteet.3. Kun jäsen käyttää autoa, hänen matkakulunsa korvataan rautateiden ensimmäisessä luokassa perittävän maksun perusteella. Jos kaksi jäsentä tai useampi jäsen käyttää samaa autoa, ainoastaan autosta vastuussa olevalla jäsenellä on oikeus edellä tarkoitettuun korvaukseen, jota korotetaan 20 prosentilla kutakin hänen mukanaan ollutta jäsentä kohti, jonka hän nimeltä mainitsee.Ajoneuvon laivauksesta ja merikuljetuksesta koituvat kulut korvataan ajoneuvosta vastuussa olevalle jäsenelle esitettäessä tositteet.4. Lentomatkakulut, mukaan luettuina varaus- ja koneeseennousukulut korvataan esitettäessä tositteet.5. Kuljetuskulut lähtöpaikan tai kokouspaikan ja aseman tai lentokentän välillä korvataan joukkoliikenteen ensimmäisen luokan maksun perusteella.4 artikla Kumotaan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavan komitean jäsenten sekä komitean työskentelyyn erityisaseman perusteella osallistuvien henkilöiden korvauksista 15 päivänä lokakuuta 1968 tehty neuvoston päätös, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 74/319/EHTY (1).5 artikla Tätä päätöstä noudatetaan 1 päivästä tammikuuta 1976.Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. VOUEL(1) EYVL N:o L 180, 3.7.1974, s. 31


title: 2014/279/EU: Neuvoston päätös, annettu 12 päivänä toukokuuta 2014 , Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevien kysymysten osalta

text:
               16.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 145/3

         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 12 päivänä toukokuuta 2014,
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevien kysymysten osalta

      (2014/279/EU)

   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 79 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston päätöksen 2013/40/EU (2) mukaisesti Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan puitesopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 10 päivänä toukokuuta 2010 sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (2)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

               (3)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               (4)

               Sopimuksen muiden määräysten kuin sen 33 artiklan 2 kohdassa olevien takaisinottoa koskevien määräysten osalta hyväksytään erillinen päätös (3) samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa.

               (5)

               Sopimus olisi hyväksyttävä unionin puolesta,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välinen puitesopimus (4) sen 33 artiklan 2 kohdan osalta.
   2 artikla
   Sopimuksen 44 artiklassa tarkoitetun sekakomitean puheenjohtajana toimii unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. Unioni taikka unioni ja jäsenvaltiot ovat edustettuina sekakomiteassa käsiteltävästä olevasta asiasta riippuen.
   3 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja nimeää yhden tai useamman henkilön, jolla on oikeus antaa unionin puolesta sopimuksen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus. (5)

   4 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  Hyväksyntä annettu 16. huhtikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Neuvoston päätös 2013/40/EU, annettu 10 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja tämän sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta (EUVL L 20, 23.1.2013, s. 1).

      (3)  Neuvoston päätös 2014/278/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen puitesopimuksen tekemisestä takaisinottoa koskevia kysymyksiä lukuun ottamatta (katso tämän virallisen lehden sivu 1).

      (4)  Sopimuksen teksti on julkaistu yhdessä sen allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa; EUVL L 20, 23.1.2013, s. 2.

      (5)  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


title: 2013/388/EU: Euroopan keskuspankin päätös, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2013 , Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä (EKP/2013/22)

text:
               18.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 195/27

         EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
   annettu 5 päivänä heinäkuuta 2013,
   Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä
   (EKP/2013/22)
   (2013/388/EU)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön sekä erityisesti sen 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan, 12.1 artiklan, 18 artiklan sekä 34.1 artiklan toisen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 20 päivänä syyskuuta 2011 annetut suuntaviivat EKP/2011/14 (1) ja erityisesti niiden liitteessä I olevan 1.6, 6.3.1, 6.3.2 ja 6.4.2 kohdan,
   ottaa huomioon eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetut suuntaviivat EKP/2013/4 (2), ja erityisesti niiden 1 artiklan 3 kohdan, 5 artiklan ja 7 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 18.1 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’kansalliset keskuspankit’), voivat tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa ja että luottoa annettaessa vakuuksien on oltava riittävät. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I täsmennetään omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset, joita tavallisesti sovelletaan eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa.

               (2)

               Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 1.6 kohdan mukaan EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä välineitä, ehtoja, vaatimuksia ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.1 kohdan mukaan eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden ratkaista minkä tahansa merkitykselliseksi katsomansa tiedon perusteella, täyttääkö liikkeeseenlasku, liikkeeseenlaskija, velallinen tai takaaja eurojärjestelmän asettamat tiukat vaatimukset.

               (3)

               Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä 2 päivänä toukokuuta 2013 annetulla päätöksellä EKP/2013/13 (3) eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajan soveltaminen keskeytettiin poikkeuksellisena toimenpiteenä väliaikaisesti Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien osalta. Sen jälkeen kun Kyproksen tasavalta oli ottanut käyttöön jälkimarkkinakelpoisia velkainstrumenttejaan koskevan velanhoito-ohjelman, EKP:n neuvosto päätti, että Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemat tai täysimääräisesti takaamat jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit eivät olleet riittäviä eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vakuuksia, ja päätti kumota päätöksen EKP/2013/13 28 päivänä kesäkuuta 2013. (4)

               (4)

               Kun velanhoito-ohjelma on viety päätökseen ja saatu vahvistus sille, että Kyproksen tasavalta noudattaa siihen sovellettavan talouden sopeutusohjelman ehtoja, EKP:n neuvosto on edelleen arvioinut, että Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkapaperien laatu on riittävä, jotta ne voidaan hyväksyä eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vakuudeksi.

               (5)

               EKP on näin ollen päättänyt, että Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemat tai täysimääräisesti takaamat jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit pitäisi jälleen todeta vakuuskelpoisiksi eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa, kuitenkin siten, että niihin sovelletaan suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.4.2 kohdassa vahvistetusta aliarvostuksesta poikkeavaa aliarvostusta.

               (6)

               Suuntaviivojen EKP/2013/4 7 artiklan mukaan eurojärjestelmän määrittämää luottokelpoisuuden alarajaa ei sovelleta jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskijana tai täysimääräisenä takaajana on Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston kohteena oleva euroalueeseen kuuluva jäsenvaltio, paitsi jos EKP:n neuvosto päättää, että kyseessä oleva jäsenvaltio ei noudata rahoitustuen ja/tai makrotaloudellisen ohjelman ehdollisuutta. Suuntaviivojen EKP/2013/4 1 artiklan 3 kohdan mukaan kuitenkin vain Irlantia, Helleenien tasavaltaa ja Portugalia pidetään kyseisten suuntaviivojen 5 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklaa sovellettaessa euroalueeseen kuuluvina jäsenvaltioina, jotka noudattavat Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa. Siksi tarvitaan EKP:n neuvoston päätöstä, jotta jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin sovellettavia eurojärjestelmän luottokelpoisuuden vähimmäisvaatimuksia voidaan jättää soveltamatta Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin.

               (7)

               Tätä poikkeuksellista toimenpidettä sovelletaan väliaikaisesti, kunnes EKP:n neuvosto katsoo, että eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vakuuskelpoisuusvaatimuksia ja riskienhallintamenetelmiä voidaan taas soveltaa normaalisti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Suuntaviivojen EKP/2011/14 tiettyjen säännösten soveltamatta jättäminen sekä Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus
   1.   Eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajaa – sellaisena kuin se on täsmennetty eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnin sääntöjen soveltamista tiettyihin jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin koskevassa suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.3.2 kohdassa – ei sovelleta Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin. Sovellettaessa suuntaviivojen EKP/2013/4 5 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklaa Kyproksen tasavaltaa pidetään siten euroalueeseen kuuluvana jäsenvaltiona, joka noudattaa Euroopan unionin / Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaa.
   2.   Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin sovelletaan tämän päätöksen liitteessä vahvistettuja erityisiä aliarvostusprosentteja.
   3.   Jos tämän päätöksen, suuntaviivojen EKP/2011/14 ja suuntaviivojen EKP/2013/4 säännökset, sellaisina kuin kansalliset keskuspankit ovat panneet ne täytäntöön kansallisella tasolla, poikkeavat toisistaan, sovelletaan tätä päätöstä.
   2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan 5 päivänä heinäkuuta 2013.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 5 päivänä heinäkuuta 2013.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 331, 14.12.2011, s. 1.

      (2)  EUVL L 95, 5.4.2013, s. 23.

      (3)  EUVL L 133, 17.5.2013, s. 26.

      (4)  Päätös EKP/2013/21, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2013, Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä annetun päätöksen EKP/2013/13 kumoamisesta (EUVL L 192, 13.7.2013, s. 75).

      LIITE

         Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemiin tai täysimääräisesti takaamiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin sovellettava aliarvostustaulukko

                     Valtion joukkovelkakirjalainat

                     Maturiteettiluokka

                     Kiinteäkorkoisten ja vaihtuvakorkoisten instrumenttien aliarvostus

                     Nollakorkoisten instrumenttien aliarvostus

                     0–1

                  14,5

                  14,5

                     1–3

                  27,5

                  29,5

                     3–5

                  37,5

                  40,0

                     5–7

                  41,0

                  45,0

                     7–10

                  47,5

                  52,5

                     > 10

                  57,0

                  71,0

                     Valtion takaamat pankkien joukkovelkakirjalainat ja valtion takaamat yritysten joukkovelkakirjalainat

                     Maturiteettiluokka

                     Kiinteäkorkoisten ja vaihtuvakorkoisten instrumenttien aliarvostus

                     Nollakorkoisten instrumenttien aliarvostus

                     0–1

                  23,0

                  23,0

                     1–3

                  37,0

                  39,0

                     3–5

                  47,5

                  50,5

                     5–7

                  51,5

                  55,5

                     7–10

                  58,0

                  63,0

                     > 10

                  68,0

                  81,5


title: 2004/15/: EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 15/04/KOL, tehty  18 päivänä helmikuuta 2004 , valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 41. kerran lisäämällä uusi luku 9C: salassapitovelvollisuus valtiontukipäätöksissä

text:
               8.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 154/27

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

   N:o 15/04/KOL,
   tehty 18 päivänä helmikuuta 2004,
   valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 41. kerran lisäämällä uusi luku 9C: salassapitovelvollisuus valtiontukipäätöksissä
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   Ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61, 62 ja 63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,
   Ottaa huomioon EFTA-valtioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen (2), ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan sekä sen pöytäkirjassa 3 olevassa I osassa olevan 1 artiklan (3),
   sekä katsoo seuraavaa:
   EFTAn valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten soveltamisen,
   Valvontaviranomaisesta ja tuomioistuimesta tehdyn sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla EFTAn valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa taikka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos EFTAn valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena,
   Eftan valvontaviranomainen palauttaa mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (4), jotka se hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994,
   Euroopan komissio antoi 1 päivänä joulukuuta 2003 tiedonannon K(2003) 4582 salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä (5),
   kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta,
   ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on taattava koko Euroopan talousalueella,
   ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevaan lukuun ”YLEISTÄ” kuuluvan II kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava oikeudelliset säädökset, jotka vastaavat komission antamia säädöksiä,
   EFTAn valvontaviranomainen on kuullut komissiota,
   EFTAn valvontaviranomainen on kuullut EFTA-valtioita 3 päivänä helmikuuta 2004 järjestetyssä monenvälisessä kokouksessa,
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1)

               Valtiontukisuuntaviivoja muutetaan lisäämällä niihin uusi kappale 9C, jonka otsikko on ”Salassapitovelvollisuus valtiontukipäätöksissä”.

               2)

               Valtiontukisuuntaviivojen uusi kappale 9C on tämän päätöksen liitteenä.

               3)

               Päätös annetaan tiedoksi EFTA-valtioille lähettämällä niille kirjeitse jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä.

               4)

               Päätös annetaan tiedoksi Euroopan komissiolle ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 27 olevan d kohdan mukaisesti lähettämällä sille jäljennös tästä päätöksestä ja sen liitteestä.

               5)

               Päätös ja sen liite julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               6)

               Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2004.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Hannes HAFSTEIN

            Puheenjohtaja

         Bernd HAMMERMANN

            Kollegion jäsen

      (1)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (2)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

      (3)  On huomattava, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjaan 3 tehdyt muutokset tulivat voimaan 28.8.2003 sen jälkeen, kun EFTA-valtiot olivat 10.12.2001 sopineet EFTA-valtioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen pöytäkirjan 3 muuttamisesta. Muutoksilla pöytäkirjaan 3 sisällytettiin neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [entisen] 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

      (4)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, EFTAn valvontaviranomaisen päätös, tehty 19 päivänä tammikuuta 1994, EYVL L 231, 3.9.1994, ETA-täydennysosa N:o 32, muutettu viimeksi valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 198/03/KOL, tehty 5 päivänä marraskuuta 2003, ei vielä julkaistu. Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’.

      (5)  Komission tiedonanto K(2003) 4582, tehty 1. joulukuuta 2003, salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä, EUVL C 297, 9.12.2003, s. 6.

      LIITE
      9C.   SALASSAPITOVELVOLLISUUS VALTIONTUKIPÄÄTÖKSISSÄ
      9C.1   Johdanto

                  1)

                  Tässä tiedonannossa selvitetään, kuinka EFTAn valvontaviranomainen aikoo käsitellä valtiontukipäätösten vastaanottajina olevien EFTA-valtioiden pyyntöjä käsitellä osia päätöksistä salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvina eikä julkistaa niitä päätöstä julkaistaessa.

                  2)

                  Tähän liittyy kaksi seikkaa:

                              a)

                              niiden tietojen yksilöiminen, jotka voivat kuulua salassapitovelvollisuuden piiriin, ja

                              b)

                              menettely, jota noudatetaan näitä pyyntöjä käsiteltäessä.

            9C.2   Oikeudellinen kehys

                  1)

                  ETA-sopimuksen 122 artiklassa, joka vastaa sanamuodoltaan EY:n perustamissopimuksen 287 artiklaa, määrätään seuraavaa: ”Sopimuspuolten edustajien, valtuutettujen ja asiantuntijoiden sekä tämän sopimuksen nojalla toimivien virkamiesten ja muiden viranomaisten on vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin pidettävä salassa sellaiset tiedot, joita koskee salassapitovelvollisuus, erityisesti tiedot yrityksistä, niiden liikesuhteista tai niiden kustannustekijöistä.”

                  2)

                  Tämä periaate ilmenee myös EFTAn valvontaviranomaisten tehtäviä ja toimivaltuuksia koskevan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevassa II osassa olevasta 24 ja 25 artiklasta (1).

                  3)

                  Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklassa todetaan seuraavaa: ”EFTAn valvontaviranomaisen päätöksistä tulee käydä ilmi syyt, joihin ne perustuvat”.

                  4)

                  Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään edelleen muodollisten tutkintamenettelyjen aloittamista koskevista päätöksistä seuraavaa: ”Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetään asiaan liittyvät oikeudelliset seikat ja tosiseikat lyhyesti, EFTAn valvontaviranomaisen alustava arvio ehdotetun toimenpiteen tukiluonteesta ja epäilyt toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. […]”

            9C.3   Salassapitovelvollisuuden piiriin mahdollisesti kuuluvien tietojen yksilöinti

                  1)

                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että vaikka EY:n perustamissopimuksen 287 artiklassa viitataan ensisijaisesti yrityksiltä kerättyihin tietoihin, ilmaisu ”varsinkaan” osoittaa, että kyseinen periaate on yleinen ja että sitä sovelletaan myös muihin luottamuksellisiin tietoihin (2).

                  2)

                  Tämän perusteella salassapitovelvollisuus kattaa sekä liikesalaisuudet että muut luottamukselliset tiedot.

                  3)

                  Ei ole mitään syytä tulkita liikesalaisuuden tai muun luottamuksellisen tiedon käsitteitä tavalla, joka eroaisi niiden merkityksestä kilpailu- ja sulautumamenettelyissä. Se, että kilpailu- ja sulautumamenettelyissä valvontaviranomaisen päätöksen vastaanottajat ovat yrityksiä, kun taas valtiontukimenettelyissä ne ovat EFTA-valtioita, ei ole este yhtenäiselle lähestymistavalle yksilöidä, mikä on liikesalaisuus tai muu luottamuksellinen tieto.

            9C.3.1   Liikesalaisuudet

                  1)

                  Liikesalaisuudet voivat koskea vain tietoja, jotka liittyvät todellista tai mahdollista taloudellista arvoa omaavaan liiketoimintaan ja joiden julkistamisesta tai käyttämisestä muut yritykset voisivat hyötyä taloudellisesti. Tyypillisiä esimerkkejä ovat valmistus- ja jakelukustannusten arviointimenetelmät, tuotantosalaisuudet (esim. salainen kaupallisesti arvokas suunnitelma, kaava, prosessi tai laite, jota käytetään kauppahyödykkeiden valmistamisessa, valmistelussa, yhdistämisessä tai jalostamisessa ja jonka voidaan sanoa olevan innovaation tai huomattavan toiminnan lopputuote) sekä prosessit, hankintalähteet, tuotanto- ja myyntimäärät, markkinaosuudet, asiakas- ja jakelijaluettelot, markkinointisuunnitelmat, omakustannushinnan rakenne, myyntipolitiikka ja yrityksen sisäistä organisaatiota koskevat tiedot.

                  2)

                  Näyttäisi siltä, että liikesalaisuudet voivat periaatteessa koskea ainoastaan tuensaajaa (tai kolmatta osapuolta) ja liittyä ainoastaan EFTA-valtion (tai kolmannen osapuolen) toimittamiin tietoihin. Näin ollen valvontaviranomaisen omat lausunnot (esimerkiksi epäilyt rakenneuudistussuunnitelman toteutettavuudesta) eivät voi kuulua salassapitovelvollisuuden piiriin.

                  3)

                  Se, että tietojen julkistaminen saattaisi aiheuttaa haittaa yritykselle, ei ole sinänsä riittävä peruste katsoa, että kyseisiä tietoja olisi käsiteltävä liikesalaisuutena. Esimerkiksi valvontaviranomaisen päätös aloittaa rakenneuudistustukea koskeva muodollinen tutkintamenettely saattaa valvontaviranomaisen saamien tietojen perusteella herättää epäilyjä rakenneuudistussuunnitelman eräistä osista. Tällainen päätös voisi vaikuttaa (myös) yrityksen luottoasemaan. Tämä ei kuitenkaan välttämättä johtaisi päätelmään, että päätöksen perustana olevat tiedot olisi katsottava liikesalaisuuksiksi.

                  4)

                  Valvontaviranomainen soveltaa yleensä seuraavaa viitteellistä luetteloa kriteereistä, joilla määritellään, voidaanko tiedot katsoa liikesalaisuuksiksi:

                              a)

                              missä määrin tiedot ovat saatavilla yrityksen ulkopuolella;

                              b)

                              missä määrin yrityksessä on ryhdytty suojelemaan tietojen säilymistä yrityksen sisällä esimerkiksi kilpailukieltolausekkein tai työntekijöiltä tai edustajilta vaadituin luottamuksellisuutta koskevin sopimuksin yms.;

                              c)

                              tietojen arvo yritykselle ja sen kilpailijoille;

                              d)

                              toiminta tai investointi, johon yrityksen oli ryhdyttävä tietojen hankkimiseksi;

                              e)

                              toiminta, johon muiden olisi ryhdyttävä tietojen hankkimiseksi tai jäljentämiseksi;

                              f)

                              kyseisen EFTA-valtion lainsäädännön tarjoama suoja kyseisille tiedoille.

                  5)

                  Periaatteessa valvontaviranomainen katsoo, että seuraavat tiedot eivät tavallisesti kuulu salassapitovelvollisuuden piiriin:

                              a)

                              tiedot, jotka ovat julkisesti saatavilla, mukaan luettuina tiedot, jotka ovat saatavilla vain maksusta erikoistuneiden tietopalvelujen kautta tai jotka kuuluvat alan asiantuntijoiden yleistietoon (esim. insinöörien tai lääkärien yleistieto). Samoin liikevaihtoa ei yleensä katsota liikesalaisuudeksi, sillä se julkaistaan vuosikertomuksessa tai on muuten markkinoiden tiedossa. Sellaisten liikevaihtolukujen luottamuksellisuutta koskevat pyynnöt, jotka eivät kuulu julkisiin tietoihin, on perusteltava ja arvioitava tapauskohtaisesti. Se, että tiedot eivät ole julkisesti saatavilla, ei välttämättä tarkoita, että tiedot voidaan katsoa liikesalaisuuksiksi;

                              b)

                              jo kauan käytettävissä olleet tiedot erityisesti silloin, kun kyseiset tiedot ovat vähintään viisi vuotta vanhoja;

                              c)

                              tilastotiedot tai yhdistetyt tiedot;

                              d)

                              tuensaajien nimet, toimiala, tuen tarkoitus ja määrä jne.

                  6)

                  Näistä periaatteista poikkeamista erityistapauksissa koskeva pyyntö on perusteltava yksityiskohtaisesti.

            9C.3.2   Muut luottamukselliset tiedot

                  1)

                  Kilpailu- ja sulautuma-asioissa luottamuksellisiin tietoihin sisältyvät tiedot, jotka on toimitettu valvontaviranomaiselle sillä ehdolla, että niitä käsitellään luottamuksellisina (esimerkiksi menettelyn osapuolena olevan yrityksen tilaama markkinaselvitys, joka on osa sen omaisuutta). Näyttää siltä, että samantapaista lähestymistapaa voitaisiin soveltaa valtiontukipäätöksissä.

                  2)

                  Valtiontukiasioissa saattaa kuitenkin tulla esille sellaisia luottamuksellisia tietoja, joita ei välttämättä esiinny kilpailu- ja sulautumamenettelyissä. Tällaisia ovat tiedot, jotka ovat valtionsalaisuuksia tai muita luottamuksellisia tietoja, jotka liittyvät valtiontoimintojen järjestelyihin. Valvontaviranomaisen päätösten perustelemista koskevan velvollisuuden ja avoimuusvaatimuksen vuoksi tällaiset tiedot voivat vain hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa kuulua salassapitovelvollisuuden piiriin. Esimerkiksi tietoja, jotka koskevat julkisten palvelujen järjestämistä ja kustannuksia, ei tavallisesti katsota ”muiksi luottamuksellisiksi tiedoiksi” (vaikka ne voivat muodostaa liikesalaisuuden, jos 9C.3.1 kohdan perusteet täyttyvät).

            9C.4   Sovellettava menettely
      9C.4.1   Yleiset periaatteet

                  1)

                  Valvontaviranomaisen päätehtävä on sovittaa yhteen kaksi vastakkaista velvollisuutta eli velvollisuus perustella valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklan nojalla tekemänsä päätökset ja varmistaa, että päätökseen sisältyvät kaikki olennaiset seikat, joihin päätös perustuu, ja salassapitoa koskeva velvollisuus.

                  2)

                  Sen lisäksi, että valvontaviranomaisen on noudatettava perusluonteista velvollisuutta perustella päätöksensä, sen on otettava huomioon tarve soveltaa valtiontukisääntöjä tehokkaasti (esimerkiksi antamalla EFTA-valtioille, tuensaajille ja muille asianosaisille mahdollisuuden esittää huomautuksia tai vastaväitteitä sen päätöksistä) sekä tarve noudattaa avointa toimintalinjaa. Näin ollen on hyvin tärkeää julkistaa päätösten koko sisältö. Tietojen käsittelemistä luottamuksellisena koskeviin pyyntöihin voidaan suostua yleensä ainoastaan kun se on ehdottoman välttämätöntä liikesalaisuuksien tai muiden vastaavanlaista suojaa tarvitsevien luottamuksellisten tietojen suojelemiseksi.

                  3)

                  Liikesalaisuuksille ja muille luottamuksellisille tiedoille ei myönnetä absoluuttista suojaa. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että ne voitaisiin julkistaa silloin kun se on olennaista valvontaviranomaisen päätösten perustelemiseksi. Tämän johdosta tiedot, jotka ovat tarpeen tukitoimenpiteen ja tuensaajan kuvaamiseksi, eivät yleensä voi kuulua salassapitovelvollisuuden piiriin. Samoin tietoja, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että ETA-sopimuksen 61 artiklan ehdot täyttyvät, ei yleensä voida katsoa salassa pidettäviksi. Valvontaviranomaisen on kuitenkin asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella harkittava huolellisesti, onko julkistamistarve tärkeämpi kuin EFTA-valtiolle tai yritykselle mahdollisesti aiheutuva haitta.

                  4)

                  Salassapitovelvollisuuden perusteella valvontaviranomaisen päätöksen julkiseen toisintoon voidaan tehdä ainoastaan poistoja verrattuna hyväksyttyyn toisintoon. Kappaleita ei voi siirtää eikä virkkeitä lisätä tai muuttaa. Jos valvontaviranomainen katsoo, että joitain tietoja ei voida julkistaa, tekstiin voidaan lisätä alaviite, jossa lyhyesti selitetään luottamukselliset tiedot tai ilmoitetaan laajuuden tai koon vaihteluväli, jos se on tarpeen päätöksen ymmärrettävyyden ja yhtenäisyyden varmistamiseksi.

                  5)

                  Pyyntöjä olla julkistamatta päätöksen koko tekstiä tai sen merkittävää osaa niin, että valvontaviranomaisen perustelujen ymmärrettävyys heikentyisi, ei voida hyväksyä.

                  6)

                  Jos asiaan liittyy kantelija, valvontaviranomainen ottaa huomioon kantelijan edun varmistaessaan syyt tietyn päätöksen tekemiseen ilman, että kantelijan on turvauduttava oikeusmenettelyyn (3). Näin ollen EFTA-valtioiden pyynnöt, jotka koskevat päätöksien niiden osien sisällyttämistä salassapitovelvollisuuden piiriin, joissa käsitellään kantelijoiden esittämiä huolenaiheita, on perusteltava erityisen hyvin ja vakuuttavasti. Toisaalta valvontaviranomainen ei ole yleensä halukas julkistamaan tietoja, joiden väitetään kuuluvan salassapitovelvollisuuden piirin, jos epäillään, että kantelu on tehty ensi sijassa tietojen saamiseksi.

                  7)

                  EFTA-valtiot eivät voi vedota salassapitovelvollisuuteen ja kieltäytyä antamasta valvontaviranomaiselle tietoja, jotka valvontaviranomainen katsoo tarpeellisiksi tukitoimenpiteiden tutkimiseksi. Tältä osin viitataan menettelyyn, josta säädetään valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 (erityisesti pöytäkirjassa 3 olevassa II osassa olevan 2 artiklan 2 kohta sekä 5, 10 ja 16 artikla).

            9C.4.2   Menettely

                  1)

                  Valvontaviranomainen ilmoittaa päätöksestään kyseiselle EFTA-valtiolle viipymättä ja antaa tälle mahdollisuuden ilmoittaa yleensä 15 työpäivän kuluessa, minkä tietojen se katsoo kuuluvan salassapitovelvollisuuden piiriin. Tätä aikaa voidaan pidentää sekä valvontaviranomaisen että kyseisen EFTA-valtion yhteisellä suostumuksella.

                  2)

                  Jos EFTA-valtio ei ilmoita valvontaviranomaisen määräämässä ajassa, minkä tietojen se katsoo kuuluvan salassapitovelvollisuuden piiriin, päätös julkaistaan yleensä kokonaisuudessaan.

                  3)

                  Jos kyseinen EFTA-valtio haluaa sisällyttää tietoja salassapitovelvollisuuden piiriin, sen on ilmoitettava kyseiset osat sekä perusteltava kunkin osan osalta, miksi salassapitoa pyydetään.

                  4)

                  Tämän jälkeen valvontaviranomainen tutkii jäsenvaltion pyynnön viipymättä. Jos valvontaviranomainen katsoo, että eräät päätöksen osat eivät kuulu salassapitovelvollisuuden piiriin, se ilmoittaa syyt siihen, miksi näitä osia ei voida jättää pois päätöksen julkisesta toisinnosta. Jos EFTA-valtion perusteluja ei voida hyväksyä (esim. perustelut eivät ilmiselvästi liity asiaan tai ne ovat selvästi vääriä), valvontaviranomaisen ei tarvitse eritellä syitä siihen, miksi osia ei voida jättää pois päätöksen julkisesta toisinnosta, vaan se ilmoittaa ainoastaan, että poisjättämiselle ei ole perusteita.

                  5)

                  Jos valvontaviranomainen päättää hyväksyä, että eräät osat kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin hyväksymättä kuitenkaan täysin EFTA-valtion pyyntöä, se toimittaa EFTA-valtiolle uuden päätösluonnoksen ja ilmoittaa, mitkä osat on jätetty pois. Jos valvontaviranomainen katsoo, että EFTA-valtion ilmoittamat osat kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin, päätöksen teksti julkaistaan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevassa II osassa olevan 26 artiklan mukaisesti jättäen pois salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvat osat. Nämä poistot merkitään tekstiin (4).

                  6)

                  EFTA-valtion on toimitettava lisäperusteita pyyntönsä tueksi 15 työpäivän kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut tiettyjen osien salassapitoa koskevan pyynnön hylkäämisestä tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen.

                  7)

                  Jos EFTA-valtio ei toimita lisäperusteita valvontaviranomaisen määräämässä ajassa, valvontaviranomainen julkaisee päätöksen yleensä sellaisena, kuin se on ilmoitettu sen vastauksessa EFTA-valtion alkuperäiseen pyyntöön.

                  8)

                  Jos EFTA-valtio toimittaa lisäperusteita määräajassa, valvontaviranomainen tutkii ne viipymättä. Jos valvontaviranomainen katsoo, että EFTA-valtion ilmoittamat osat kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin, päätöksen teksti julkaistaan edellä esitetyllä tavalla.

                  9)

                  Jos asiasta ei päästä sopimukseen, valvontaviranomainen etenee muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemisessa. Näissä päätöksissä on esitettävä tiivistelmä asiaan liittyvistä oikeudellisista seikoista ja tosiseikoista, alustava arvio ehdotetun toimenpiteen tukiluonteesta ja epäilyt toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. On selvää, että eräät olennaiset tiedot on sisällytettävä päätöksiin, jotta kolmannet osapuolet ja muut EFTA-valtiot voivat esittää huomautuksia. Valvontaviranomaisen velvollisuus esittää tällaiset tiedot on yleensä etusijalla verrattuna liikesalaisuuden tai muun luottamuksellisen tiedon suojaamiseen. On myös tuensaajan ja muiden asianosaisten edun mukaista saada tutustua päätökseen mahdollisimman nopeasti. Viivästysten salliminen vaarantaisi valtiontukien valvontaprosessin.

                  10)

                  Siinä tapauksessa, että on mahdotonta päästä sopimukseen joidenkin tietojen salassapitoa koskevista pyynnöistä päätöksissä olla vastustamatta tukea ja päätöksissä muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta, valvontaviranomainen ilmoittaa EFTA-valtiolle lopullisen päätöksensä sekä tekstin, jonka se aikoo julkaista, ja antaa EFTA-valtiolle 15 työpäivää aikaa tehdä huomautuksia. Jos EFTA-valtio ei toimita huomautuksia, joiden valvontaviranomainen katsoo olevan asian kannalta olennaisia, valvontaviranomainen yleensä julkaisee tekstin.

                  11)

                  Valvontaviranomainen tarkistaa parhaillaan valtiontukien ilmoituslomakkeita. EFTA-valtion kanssa käytävän tarpeettoman kirjeenvaihdon ja päätöksen julkaisemisen viivästymisen välttämiseksi valvontaviranomainen aikoo tulevaisuudessa tiedustella lomakkeessa, sisältyykö ilmoitukseen tietoja, joita ei saa julkaista, sekä syyt tähän. Vain silloin kun kysymykseen vastataan myöntävästi, valvontaviranomainen aikoo käydä kirjeenvaihtoa asiasta EFTA-valtion kanssa. Myös silloin kun valvontaviranomainen pyytää lisätietoja, EFTA-valtion on ilmoitettava tietoja antaessaan, mikäli tietoja ei saisi julkaista, sekä syyt tähän. Jos valvontaviranomainen käyttää EFTA-valtion luottamuksellisiksi ilmoittamia tietoja päätöksessään, se ilmoittaa EFTA-valtiolle tehdystä päätöksestä ja syistä, miksi sen mielestä näitä osia ei voida jättää pois päätöksen julkisesta toisinnosta, kuten edellä ilmenee.

                  12)

                  Kun valvontaviranomainen on päättänyt, minkä tekstin se julkaisee, ja ilmoittanut EFTA-valtiolle lopullisesta päätöksestään, EFTA-valtion asia on päättää, käyttääkö se hyväkseen oikeudellista menettelyä, välitoimet mukaan lukien, valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 36 artiklassa määrätyssä määräajassa.

            9C.4.3   Kolmannet osapuolet

                  1)

                  Jos kolmannet osapuolet (muut kuin kyseinen EFTA-valtio eli esimerkiksi kantelijat, muut EFTA-valtiot tai tuensaaja) toimittavat tietoja valtiontukimenettelyiden yhteydessä, näitä suuntaviivoja sovelletaan vastaavasti.

            9C.4.4   Ajallinen soveltaminen

                  1)

                  Näissä suuntaviivoissa ei voida asettaa sitovia oikeudellisia sääntöjä eikä siihen pyritäkään. Niissä ainoastaan määritetään etukäteen hyvän hallintotavan mukaisesti tapa, jota valvontaviranomainen aikoo soveltaa luottamuksellisuuteen valtiontukimenettelyissä. Jos sopimukseen ei päästä, valvontaviranomaisen julkaisemispäätöksestä voidaan panna vireille muutoksenhaku. Koska nämä suuntaviivat koskevat ainoastaan menettelyjä (ja vahvistavat pääosin nykyisen käytännön), niitä sovelletaan viipymättä, mukaan lukien päätökset olla vastustamatta tukea (5), jotka on tehty ennen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 muutosten (6) voimaantuloa ja jotka kolmannet osapuolet haluavat saataville.

         (1)  On huomattava, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjaan 3 tehdyt muutokset tulivat voimaan 28.8.2003 sen jälkeen, kun EFTA-valtiot olivat 10.12.2001 sopineet EFTA-valtioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen pöytäkirjan 3 muuttamisesta. Muutoksilla pöytäkirjaan 3 sisällytettiin neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [entisen] 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

         (2)  Asia 145/83, Adams v. komissio, Kok. 1985, s. 3539, 34 kohta, ja asia T-353/94, Postbank v. komissio, Kok. 1996, s. II-921, 86 kohta.

         (3)  Asia C-367/95 P, komissio v. Sytraval, Kok. 1998, s. I-1719, 64 kohta.

         (4)  Tekstissä käytetään hakasulkeita […] ja alaviitteessä on merkintä ”kuuluu salassapitovelvollisuuden piiriin”.

         (5)  Päätökset muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta ja lopulliset päätökset, jotka on tehty ennen kyseistä päivämäärää, on jo julkaistu kokonaisuudessaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (Nizzan sopimuksen voimaantulon jälkeen nimi muuttiin Euroopan unionin viralliseksi lehdeksi), sen ETA-osastossa. Ennen julkaisemista EFTA-valtiot ovat voineet ilmoittaa, kuuluuko jokin tieto salassapitovelvollisuuden piiriin.

         (6)  Ks. alaviite 1.


title: 2011/199/EU: Eurooppa-neuvoston päätös, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2011 , Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro

text:
               6.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 91/1

         EUROOPPA-NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   annettu 25 päivänä maaliskuuta 2011,
   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro
   (2011/199/EU)
   EUROOPPA-NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 48 artiklan 6 kohdan,
   ottaa huomioon Belgian hallituksen 16 päivänä joulukuuta 2010 Eurooppa-neuvostolle toimittaman ehdotuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan tarkistamiseksi,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
   Euroopan keskuspankin lausunnon saatuaan (3)

   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 48 artiklan 6 kohdan mukaisesti Eurooppa-neuvosto voi Euroopan parlamenttia, komissiota ja eräissä tapauksissa Euroopan keskuspankkia kuultuaan tehdä yksimielisesti päätöksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) kolmannen osan määräysten muuttamisesta kokonaan tai osittain. Tällaisella päätöksellä ei voida lisätä perussopimuksissa unionille annettua toimivaltaa, ja sen voimaantulon edellytyksenä on, että jäsenvaltiot hyväksyvät sen myöhemmin valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti.

               (2)

               Eurooppa-neuvoston kokouksessa 28 ja 29 päivänä lokakuuta 2010 valtion- tai hallitusten päämiehet olivat yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden on perustettava pysyvä kriisinhallintamekanismi turvaamaan koko euroalueen rahoitusvakaus, ja kehottivat Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa aloittamaan Eurooppa-neuvoston jäsenten kanssa neuvottelut asian edellyttämästä perussopimuksen vähäisestä muuttamisesta.

               (3)

               Belgian hallitus toimitti 16 päivänä joulukuuta 2010 SEU-sopimuksen 48 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ehdotuksen SEUT-sopimuksen 136 artiklan tarkistamiseksi siten, että siihen lisätään kohta, jonka perusteella jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, voivat perustaa vakausmekanismin, joka aktivoidaan, jos se on välttämätöntä koko euroalueen vakauden turvaamiseksi, ja jonka mukaan mahdollisen pyydetyn rahoitustuen myöntämiselle mekanismin puitteissa asetetaan tiukat ehdot. Eurooppa-neuvosto antoi samalla päätelmät tulevasta vakausmekanismista (kohdat 1–4).

               (4)

               Vakausmekanismista saadaan tarvittava väline, jolla voidaan käsitellä sellaisia tapauksia, joissa koko euroalueen rahoitusvakaus on uhattuna, kuten vuonna 2010 koettiin, ja auttaa näin säilyttämään unionin taloudellinen vakaus ja rahoitusvakaus. Eurooppa-neuvosto oli kokouksessaan 16 ja 17 päivänä joulukuuta 2010 yhtä mieltä siitä, että koska tämä mekanismi on tarkoitettu turvaamaan koko euroalueen rahoitusvakautta, SEUT-sopimuksen 122 artiklan 2 kohtaa ei enää tarvita tällaisiin tarkoituksiin. Valtion- tai hallitusten päämiehet olivat näin ollen yhtä mieltä siitä, että sitä ei pitäisi käyttää tällaisiin tarkoituksiin.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto päätti 16 päivänä joulukuuta 2010 kuulla ehdotuksesta Euroopan parlamenttia ja komissiota SEU-sopimuksen 48 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Se päätti kuulla myös Euroopan keskuspankkia. Euroopan parlamentti (1), komissio (2) ja Euroopan keskuspankki (3) antoivat lausunnon ehdotuksesta.

               (6)

               Muutos koskee SEUT-sopimuksen kolmanteen osaan sisältyvää määräystä, eikä se lisää perussopimuksissa unionille annettua toimivaltaa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Lisätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklaan kohta seuraavasti:

      ”3.   Jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, voivat perustaa vakausmekanismin, joka aktivoidaan, jos se on välttämätöntä koko euroalueen vakauden turvaamiseksi. Mahdollisen pyydetyn rahoitustuen myöntämiselle mekanismin puitteissa asetetaan tiukat ehdot.”.

   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava neuvoston pääsihteerille viipymättä tämän päätöksen hyväksymistä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen jäsenvaltioiden valtiosääntöjen asettamien vaatimusten mukaisesti.
   Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2013, jos kaikki ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on vastaanotettu, tai muussa tapauksessa viimeisen ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.
   3 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä maaliskuuta 2011.

            Eurooppa-neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. VAN ROMPUY

      (1)  Lausunto annettu 23 päivänä maaliskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Lausunto annettu 15. helmikuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (3)  Lausunto annettu 17 päivänä maaliskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).