Avis juridique important

|

32001D0937

2001/937/EY,EHTY,Euratom: Komission päätös, tehty 5 päivänä joulukuuta 2001, työjärjestyksensä muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3714)

Virallinen lehti nro L 345 , 29/12/2001 s. 0094 - 0098

Komission päätös,tehty 5 päivänä joulukuuta 2001,työjärjestyksensä muuttamisesta(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3714)(2001/937/EY, EHTY, Euratom)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 16 artiklan,ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 131 artiklan,ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan 1 kohdan ja 41 artiklan 1 kohdan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaTämän päätöksen liitteenä olevat säännökset Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001(1) täytäntöönpanosta otetaan komission työjärjestyksen liitteeksi.2 artiklaKumotaan komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom(2).3 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 2001.Komission puolestaPuheenjohtajaRomano Prodi(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.(2) EYVL L 46, 18.2.1994, s. 58.LIITESäännökset Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosta(1) EY:n perustamissopimuksen 255 artiklan 2 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet asetuksen (EY) N:o 1049/2001(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi.(2) Perustamissopimuksen 255 artiklan 3 kohdan mukaisesti mainitussa asetuksessa säädetään yleisistä periaatteista ja rajoituksista, jotka koskevat oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja asetuksen 18 artiklassa säädetään, että kukin toimielin mukauttaa työjärjestyksensä mainitun asetuksen säännösten mukaiseksi,1 artiklaAsiakirjoihin tutustumiseen oikeutetutUnionin kansalaisilla ja luonnollisilla henkilöillä, jotka asuvat jossain jäsenvaltiossa, sekä oikeushenkilöillä, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua komission asiakirjoihin perustamissopimuksen 255 artiklan 1 kohdan määräysten ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohdan nojalla näissä säännöksissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Oikeus tutustua asiakirjoihin koskee komission hallussa olevia asiakirjoja, toisin sanoen sen laatimia tai vastaanottamia taikka sen hallussa olevia asiakirjoja.Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kolmansien maiden kansalaisilla, jotka eivät asu missään jäsenvaltiossa, ja oikeushenkilöillä, joiden sääntömääräinen kotipaikka ei ole missään jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua komission asiakirjoihin samoin ehdoin kuin perustamissopimuksen 255 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjoihin tutustumiseen oikeutetut.Perustamissopimuksen 195 artiklan 1 kohdan nojalla näillä luonnollisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä ei kuitenkaan ole mahdollisuutta kannella Euroopan oikeusasiamiehelle. Nämä voivat nostaa kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa perustamissopimuksen 230 artiklan neljännen kohdan määräysten mukaisesti, jos komissio uudistetun hakemuksen asiakirjaan tutustumisesta jälkeen hylkää asiakirjaan tutustumisen kokonaan tai osittain.2 artiklaHakemukset saada tutustua asiakirjoihinHakemukset saada tutustua asiakirjoihin lähetetään postitse, faksilla tai sähköpostitse komission pääsihteeristöön tai toimivaltaiseen pääosastoon tai toimialaan. Osoitteet, joihin asiakirjapyynnöt lähetetään, julkaistaan näiden säännösten 8 artiklassa tarkoitetussa käytännön oppaassa.Komissio vastaa alkuperäisiin ja uudistettuihin hakemuksiin saada tutustua asiakirjoihin 15 työpäivän kuluessa hakemuksen kirjaamisesta. Jos hakemus on monimutkainen ja laaja, määräaikaa voidaan jatkaa 15 työpäivällä. Määräajan jatkaminen on aina perusteltava, ja siitä on ilmoitettava hakijalle ennakolta.Jos hakemus ei ole riittävän täsmällinen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, komissio kehottaa hakijaa toimittamaan lisätietoja, jotta pyydetyt asiakirjat voidaan yksilöidä; vastauksen määräaika alkaa vasta toimielimen saatua nämä tiedot.Kaikissa kielteisissä myös osittain kielteisissä päätöksissä ilmoitetaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa lueteltuun poikkeukseen perustuva syy hylkäämiseen ja ilmoitetaan hakijalle käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista.3 artiklaAlkuperäisten hakemusten käsittelyRajoittamatta näiden säännösten 9 artiklan soveltamista hakijalle lähetetään heti hakemuksen kirjaamisen jälkeen vastaanottoilmoitus, paitsi jos vastaus lähetetään paluupostissa.Vastaanottoilmoitus ja vastaus lähetetään kirjallisena, mahdollisesti sähköisessä muodossa.Hakijalle ilmoittaa vastauksesta hakemukseen joko sen pääosaston pääjohtaja tai sen toimialan johtaja, jota pyyntö koskee, tai johtaja, joka on pääsihteeristössä nimetty tätä tehtävää varten, taikka petostentorjuntavirastossa tätä tehtävää varten nimetty johtaja, jos hakemus koskee Euroopan petostentorjuntaviraston perustamisesta tehdyn päätöksen 1999/352/EY, EHTY, Euratom(2) 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun petostentorjuntaviraston toimintaan liittyviä asiakirjoja, taikka virkamies, joka on nimetty tähän tehtävään.Kaikissa vastauksissa myös osittain kielteisissä on hakijalle ilmoitettava oikeudesta tehdä 15 työpäivän kuluessa siitä, kun hakija on vastaanottanut vastauksen, uudistettu hakemus komission pääsihteerille tai, jos hakemus koskee päätöksen 1999/352/EY, EHTY, Euratom 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun petostentorjuntaviraston toimintaan liittyviä asiakirjoja, petostentorjuntaviraston johtajalle.4 artiklaUudistettujen hakemusten käsittelyUudistettuja hakemuksia koskeva päätösvalta siirretään komission työjärjestyksen 14 artiklan nojalla pääsihteerille. Jos uudistettu hakemus kuitenkin koskee päätöksen 1999/352/EY, EHTY, Euratom 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun petostentorjuntaviraston toimintaan liittyviä asiakirjoja, päätösvalta siirretään petostentorjuntaviraston johtajalle.Pääosasto tai toimiala avustaa pääsihteeriä päätöksen valmistelussa.Päätöksen tekee pääsihteeri tai petostentorjuntaviraston johtaja oikeudellisen yksikön suostumuksen jälkeen.Päätös annetaan tiedoksi hakijalle kirjallisesti, mahdollisesti sähköisessä muodossa, ja hänelle ilmoitetaan hänen oikeudestaan nostaa kanne Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tai kannella Euroopan oikeusasiamiehelle.5 artiklaKuulemiset1. Kun komissio vastaanottaa hakemuksen tutustua sen hallussa olevaan asiakirjaan, joka on peräisin kolmannelta, asiakirjaa hallussaan pitävä pääosasto tai toimiala selvittää, sovelletaanko jotakin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitettua poikkeusta. Jos pyydetty asiakirja on komission turvallisuussääntöjen nojalla luokiteltu, sovelletaan näiden säännösten 6 artiklaa.2. Jos asiakirjaa hallussaan pitävä pääosasto tai toimiala katsoo, että asiakirjaan tutustuminen on hylättävä jonkin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, hakijalle lähetetään kielteinen vastaus kuulematta asiakirjan laatinutta kolmatta.3. Asiakirjaa hallussaan pitävä pääosasto tai toimiala antaa tutustua pyydettyyn asiakirjaan kuulematta asiakirjan laatinutta kolmatta, jos:a) asiakirjan sisältö on jo luovutettu, joko sen laatijan toimesta tai asetuksen taikka vastaavien säännösten perusteella;b) on selvää, että asiakirjan sisällön luovuttaminen, mahdollisesti osittain, ei vahingoita mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitetuista eduista.4. Kaikissa muissa tapauksissa asiakirjan laatinutta kolmatta kuullaan. Erityisesti silloin, kun hakemus koskee asiakirjaa, joka on peräisin jäsenvaltiolta, asiakirjaa hallussaan pitävä pääosasto tai toimiala kuulee sitä, jolta asiakirja on peräisin, jos:a) asiakirja on toimitettu komissiolle ennen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamisen alkamispäivää;b) jäsenvaltio on pyytänyt, ettei komissio asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti luovuta asiakirjaa ennen jäsenvaltion antamaa suostumusta.5. Asiakirjan laatineelle kolmannelle, jota kuullaan, annetaan vastausaika, joka ei saa olla viittä työpäivää lyhyempi mutta joka antaa komissiolle mahdollisuuden noudattaa omaa määräaikaansa vastaukselle. Jos vastausta ei ole annettu määräaikaan mennessä tai jos kolmatta ei voida tavoittaa tai tunnistaa, komissio ratkaisee asian asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan poikkeusjärjestelmän mukaisesti ottaen huomioon kolmannen oikeutetut edut niiden tietojen perusteella, jotka komissiolla on käytössään.6. Jos komissio aikoo antaa tutustua asiakirjaan vastoin sen laatijan selvästi ilmaisemaa kantaa, komissio ilmoittaa laatijalle aikomuksestaan luovuttaa asiakirjan sisältö 10 työpäivän kuluttua ja antaa tiedon käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista asiakirjan sisällön luovuttamisen vastustamiseksi.7. Jos jäsenvaltio vastaanottaa hakemuksen, joka koskee komissiosta peräisin olevaa asiakirjaa, jäsenvaltio voi kuulemista varten ottaa yhteyden pääsihteeristöön. Pääsihteeristön tehtävä on määrittää, mikä pääosasto tai toimiala vastaa asiakirjasta komissiossa. Asiakirjan laatinut pääosasto tai toimiala vastaa hakemukseen pääsihteeristöä kuultuaan.6 artiklaLuokiteltuja asiakirjoja koskevien hakemusten käsittelyJos hakemus saada tutustua asiakirjoihin koskee asetuksen (EY) N:o 1049/2001 9 artiklan 1 kohdassa määriteltyä arkaluonteista asiakirjaa tai muuta komission turvallisuussääntöjen nojalla luokiteltua asiakirjaa, hakemuksen käsittelevät virkamiehet, joilla on oikeus perehtyä kyseiseen asiakirjaan.Päätökset hylätä kokonaan tai osittain tutustuminen luokiteltuun asiakirjaan perustellaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa lueteltujen poikkeusten perusteella. Jos ilmenee, että asiakirjaan tutustumista ei voida hylätä näiden poikkeusten perusteella, hakemusta käsittelevä virkamies huolehtii, että kyseinen asiakirja luokitellaan uudelleen ennen kuin se luovutetaan hakijalle.Arkaluonteisen asiakirjan antaminen tutustuttavaksi edellyttää kuitenkin sen suostumusta, jolta asiakirja on peräisin.7 artiklaAsiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden käyttöAsiakirjat lähetetään hakemuksen mukaisesti postitse, faksilla tai mahdollisuuksien mukaan sähköpostitse. Jos on kyse suuresta asiakirjamäärästä tai vaikeasti käsiteltävistä asiakirjoista, hakijaa voidaan kehottaa tutustumaan asiakirjoihin paikalla. Tämä tutustuminen on maksutonta.Jos asiakirja on julkistettu, vastauksessa ilmoitetaan julkaisunumero ja/tai paikka, jossa asiakirja on saatavilla ja asiakirjan mahdollinen osoite EUROPA-sivustossa.Jos pyydettyjä asiakirjoja on enemmän kuin 20 sivua, hakijalta voidaan periä maksu, joka on 0,10 euroa sivulta ja johon lisätään postimaksu. Maksuista muulla tavoin toimitetuista asiakirjoista päätetään tapauskohtaisesti ilman, että ne eivät ylitä kohtuullista määrää.8 artiklaAsiakirjoihin tutustumista helpottavat toimenpiteet1. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 11 artiklassa säädettyä rekisteriä laajennetaan vähitellen. Rekisteristä ilmoitetaan EUROPA-sivuston kotisivulla.Rekisterissä on asiakirjan otsikko (niillä kielillä, joilla se on saatavilla), luettelonumero ja muut hyödylliset viitteet, merkintä laatijasta ja laatimis- tai hyväksymispäivä.Ohjesivulla kerrotaan yleisölle (kaikilla virallisilla kielillä), miten asiakirja on saatavilla. Jos asiakirja on julkistettu, tehdään linkki asiakirjan koko tekstiin.2. Komissio laatii käytännön oppaan, jolla yleisölle tiedotetaan sen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisista oikeuksista. Opas julkaistaan EUROPA-sivustossa ja esitteenä kaikilla virallisilla kielillä.9 artiklaYleisön tutustuttavana välittömästi olevat asiakirjat1. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan ainoastaan niihin asiakirjoihin, jotka on laadittu tai vastaanotettu sen päivän jälkeen, kun asetusta (EY) N:o 1049/2001 sovelletaan.2. Hakemuksesta ilman eri toimenpidettä luovutetaan seuraavat asiakirjat ja ne asetetaan mahdollisuuksien mukaan suoraan saataville sähköisessä muodossa:a) komission kokousten esityslistat;b) komission kokousten tavalliset pöytäkirjat sen jälkeen, kun ne on hyväksytty;c) komission hyväksymät tekstit, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä;d) kolmannelta peräisin olevat asiakirjat, joiden sisältö on jo luovutettu niiden laatijan toimesta tai tämän luvalla;e) asiakirjat, joiden sisältö on jo luovutettu aiemmasta hakemuksesta.3. Jos on selvää, että niihin ei sovelleta mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetyistä poikkeuksista ja että ne eivät kuvasta henkilökohtaisia mielipiteitä tai kannanottoja seuraavat asiakirjat voidaan levittää, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa, sikäli kuin ne eiväta) kollegiolle hyväksymismenettelyn kuluessa toimitetut neuvoston tai Euroopan parlamentin ja neuvoston säädösehdotusten valmisteluasiakirjat sen jälkeen, kun ehdotukset on hyväksytty;b) kollegiolle hyväksymismenettelyn kuluessa toimitetut komission säädösten valmisteluasiakirjat sen jälkeen, kun komissio on sille myönnetyn toimeenpanovallan nojalla hyväksynyt säädökset;c) kollegiolle hyväksymismenettelyn kuluessa toimitetut komission säädösten, tiedonantojen, kertomusten tai työasiakirjojen valmisteluasiakirjat sen jälkeen, kun komissio on toimivaltansa nojalla hyväksynyt nämä asiakirjat.10 artiklaSisäinen järjestelyPääjohtajilla ja toimialajohtajilla on toimivalta päättää alkuperäisistä hakemuksista tehtävistä toimista. He nimeävät tätä varten virkamiehen, jonka tehtävänä on käsitellä hakemukset ja yhteensovittaa kyseisen pääosaston tai toimialan kannat.Vastaukset alkuperäisiin hakemuksiin annetaan tiedoksi pääsihteeristölle.Uudistetut hakemukset annetaan tiedoksi alkuperäiseen hakemukseen vastanneelle pääosastolle tai toimialalle.Pääsihteeristö huolehtii, että komission pääosastot ja toimialat soveltavat näitä sääntöjä yhdenmukaisesti. Tätä varten se laatii tarvittavat ohjeet ja suuntaviivat.(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.(2) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 20.


title: 2006/826/EY: Euroopan parlamentin päätös, tehty 27 päivänä huhtikuuta 2006 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004

text:
               6.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 340/80

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   tehty 27 päivänä huhtikuuta 2006,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004
   (2006/826/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2004 (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen varainhoitovuoden 2004 tilinpäätöksestä sekä keskuksen vastaukset (2),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 14. maaliskuuta 2006 antaman suosituksen (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamisesta 2. kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1035/97 (4) ja erityisesti sen 12 a artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A6-0096/2006),

               1.

               myöntää vastuuvapauden Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen johtajalle keskuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Josep BORRELL FONTELLES

            Pääsihteeri

         Julian PRIESTLEY

      (1)  EUVL C 269, 28.10.2005, s. 48.

      (2)  EUVL C 332, 28.12.2005, s. 97.

      (3)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EYVL L 151, 10.6.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1652/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 33).

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1261/2005 (EUVL L 201, 2.8.2005, s. 3).


title: 2013/627/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 308/373

      EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisestä
   (2013/627/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon SESAR-yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2011,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen SESAR-yhteisyrityksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2011 sekä yhteisyrityksen vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 12. helmikuuta 2013 antaman suosituksen (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon yhteisyrityksen perustamisesta uuden sukupolven eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän (SESAR) kehittämiseksi 27. helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 (4) ja erityisesti sen 4 b artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5) ja erityisesti sen 94 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A7-0101/2013),

               1.

               hyväksyy SESAR-yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2011 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen SESAR-yhteisyrityksen pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2013, s. 46.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 64, 2.3.2007, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
      annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
      vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvioiden toteuttamisesta varainhoitovuonna 2011: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta
      EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

                  —

                  ottaa huomioon 14. marraskuuta 2011 annetun komission kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (COM(2011) 736) sekä kertomuksen liitteinä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat (SEC(2011) 1350 ja SEC(2011) 1351),

                  —

                  ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 allekirjoitetun Euroopan parlamentin, EU:n neuvoston ja Euroopan komission yhteisen julkilausuman erillisvirastoista,

                  —

                  ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 annettuun yhteiseen julkilausumaan liitetyn EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan,

                  —

                  ottaa huomioon komission joulukuussa 2012 hyväksymän EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman,

                  —

                  ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan unionin virastot – tulevaisuuden näkymiä” (COM(2008) 135),

                  —

                  ottaa huomioon 10. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2010: Euroopan unionin erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta (1),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (4) ja erityisesti sen 96 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 ”Eturistiriitojen hallinta tarkastetuissa EU:n virastoissa”,

                  —

                  ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityisvuosikertomukset (5) erillisvirastojen tilinpäätöksistä varainhoitovuodelta 2011,

                  —

                  ottaa huomioon parlamentin teettämän ja 7. huhtikuuta 2009 julkistaman tutkimuksen unionin erillisvirastojen yhteisten tukipalvelujen toteuttamismahdollisuuksista ja toteutettavuudesta,

                  —

                  ottaa huomioon 18. toukokuuta 2010 vahvistamansa kannanoton Euroopan unionin korruption vastaisiin pyrkimyksiin (6), 15. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n toimista korruption torjumiseksi (7) ja komission tiedonannon korruption torjumisesta EU:ssa (COM(2011) 308),

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

                  —

                  ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnot (A7-0118/2013),

                  A.

                  toteaa, että tämä päätöslauselma sisältää asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 96 artiklan sekä Euroopan parlamentin työjärjestyksen liitteessä VI olevan 3 artiklan mukaisesti kaikkia asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskeviin vastuuvapauspäätöksiin liittyvät luonteeltaan yleiset huomautukset;

                  B.

                  toteaa, että virastojen määrä on kolminkertaistunut viime vuosikymmenellä kymmenestä (2001) 30:een (2011);

         Yleistä

                  1.

                  korostaa virastojen hoitamien tehtävien merkitystä ja niiden välitöntä vaikutusta kansalaisten arkeen erityisesti lääkkeiden laadun, elintarviketurvallisuuden, ilmailun turvallisuuden ja tartuntatautien seurannan saralla; pitää tässä yhteydessä virastojen ja etenkin sääntelyvirastojen ja riippumatonta tietojenkeruuta hoitavien virastojen autonomista asemaa erittäin tärkeänä; muistuttaa, että erillisvirastojen perustamisen pääsyynä oli riippumattomien teknisten tai tieteellisten arviointien teettäminen;

                  2.

                  muistuttaa, että heinäkuussa 2012 kolme vuotta kestäneiden analyysien ja neuvottelujen jälkeen parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät yhteisen linjauksen, poliittisen sopimuksen erillisvirastojen tulevasta hallinnasta ja uudistuksesta; panee tyytyväisenä merkille tämän sopimuksen aikaansaamisen mutta pitää valitettavana sitä, että siinä ei vahvistettu päätöksentekomenettelyjä siinä ehdotettujen toimintalinjojen täytäntöönpanemiseksi eikä järjestelyjä, joilla Euroopan parlamentti valvoo tätä menettelyä;

                  3.

                  panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen kertomukset ja erityisesti sen pyrkimykset täyttää parlamentin sille esittämät pyynnöt, jotka koskevat parempien tarkastusten toteuttamista ja vastuuvapausmenettelyn helpottamista;

                  4.

                  panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuskertomuksissa on nyt edellisvuosiin verrattuna yksityiskohtaisempia tietoja; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä myönteistä suuntausta ja kehittämään edelleen toiminnantarkastusten elementtejä sekä sen lukuisissa vuosittaisissa tilintarkastuskertomuksissa että erityiskertomuksissa; pyytää tilintarkastustuomioistuinta edistämään keskusteluja, joissa molempia osapuolia kuullaan virastojen niin toivoessa, ja tekemään kertomuksista informatiivisempia ja avoimempia erityisesti määrittelemällä selvästi tapaukset, joissa virasto on todennut ongelman ja ilmoittanut siitä tilintarkastustuomioistuimelle ja ilmoittamalla aikaisempaa selkeämmin tapaukset, joista on esitetty varauma;

                  5.

                  muistuttaa kaikkia erillisvirastoja niiden velvollisuudesta toimittaa vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle johtajan laatima kertomus, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastajan tekemien tarkastusten määrästä ja tyypistä, niille annetuista suosituksista ja niiden johdosta toteutetuista jatkotoimista (asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 72 artiklan 5 kohta);

                  6.

                  kiittää virastojen verkostoa hyvästä yhteistyöstä asiasta vastaavan valiokunnan kanssa ja sen toiminnasta koordinoinnin, tietojenvaihdon ja yhteisten kantojen laatimisen foorumina virastojen yhteisiä etuja koskevissa kysymyksissä; kannustaa vahvistamaan verkostoa; panee tyytyväisenä merkille, että kun virastojen johtajiin on otettu yhteyttä vuosittaista vastuuvapauden myöntämistä koskevassa menettelyssä, he ovat suhtautuneet asiaan myönteisesti ja avoimesti; pani yllättyneenä merkille verkoston 19. lokakuuta 2012 päivätyn kirjeen, jossa parlamenttia pyydetään palaamaan aikaisempien vuosien käytäntöön; kannustaa verkostoa päinvastoin tukemaan ja odottaa sen tukevan parlamentin edellisten vastuuvapausmietintöjen yhteydessä pyytämiä muutoksia hallinnon tehostamiseksi ja avoimuuden lisäämiseksi sekä eturistiriitojen torjumista koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, mistä koituisi etuja kuluttajille ja veronmaksajien rahoille;

                  7.

                  tähdentää, että vastuuvapausmenettelyssä on keskityttävä vaikuttavuuteen ja avoimuuteen, ja kehottaa kaikkia asianomaisia osapuolia – tilintarkastustuomioistuinta, virastoja ja verkostoa – arvioimaan vastuuvapauden myöntämistä tästä näkökulmasta; korostaa, että painopisteen siirtäminen tuloksellisuuteen ei saisi millään tavoin haitata sääntöjenmukaisuutta eikä varainhoidon moitteettomuutta;

                  8.

                  panee tässä yhteydessä merkille virastojen hallinnollisen painoarvon ja niiden tulosten välisen suhteen; katsoo, että virastojen on pyrittävä synergiaan, vaihdettava hyviä käytänteitä ja käytettävä yhteisiä palveluja maantieteellisen läheisyyden tai relevanssin perusteella, jotta ne voivat toimia mahdollisimman tehokkaasti ja hyödyntää optimaalisella tavalla resurssejaan; katsoo, että komission tarjoamien palvelujen saatavuutta olisi parannettava, laajennettava ja helpotettava;

                  9.

                  ehdottaa, että virastojen varainhoitoa koskevia säännöksiä olisi yksinkertaistettava, jolloin virastojen hallintohenkilöstöstä aiheutuvia kustannuksia voitaisiin vähentää; kehottaa komissiota laatimaan tätä varten ehdotuksia ja kannustamaan virastoja hyödyntämään palvelukseenottamismenettelyjen yksinkertaistamista koskevaa vaihtoehtoa, kun tavanomainen menettely on tarkoitettu suuremmalle organisaatiolle ja se olisi virastoille liian raskas;

                  10.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin on havainnut joitakin ongelmia, jotka vaikuttavat useisiin virastoihin ja koskevat erityisesti

                              —

                              määrärahasiirtoja, jotka eivät perustu sitoumuksiin tai jotka vaikuttavat liian suurilta

                              —

                              palvelukseenottamismenettelyjen avoimuutta tai tiukkuuden puutetta

                              —

                              hankintoja ja sopimusten hallinnointia

                              —

                              mahdollisia eturistiriitoja, myös johtokuntien/hallintoneuvostojen tasolla;

                  11.

                  ottaa tässä yhteydessä huomioon verkoston antaman vastauksen; pitää myönteisenä virastojen koordinoitua toimintaa ja niiden aietta ratkaista tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat ongelmat ja kehottaa verkostoa sekä yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle edistyksestä niiden konkreettisten toimenpiteiden täytäntöönpanossa, joilla pyritään korjaamaan tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä havaitsemat puutteet; korostaa, että vastuu tästä on virastojen (toiminnan)johtajilla ja johtokunnilla/hallintoneuvostoilla;

                  12.

                  kehottaa verkostoa ja yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle siitä, miten näiden ajatusten ja linjausten toteuttaminen on edennyt, jotta viranomainen kykenee arvioimaan valitun linjauksen vaikuttavuutta tilintarkastustuomioistuimen tunnistamien ja yhteisessä linjauksessa todettujen keskeneräisiksi katsottujen kysymysten ratkaisemisessa; kehottaa raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin perustuvista yksilöllisistä ja yhteisistä toimista, joita on toteutettu, ja niiden tuloksista;

                  13.

                  korostaa, että virastot ovat jo jonkin aikaa pyytäneet niihin sovellettavien varainhoitoasetuksen alaisten säännösten joustavuuden lisäämistä; myöntää, että suuri osa säännöksistä on kohtuuttomia eivätkä ne vastaa monien virastojen kokoa, tavoitteita eivätkä erityispiirteitä; katsoo, että yksinkertaistamalla virastoihin sovellettavia varainhoitoa koskevia säännöksiä ja lainsäädäntöä parannettaisiin virastojen tehokkuutta, vähennettäisiin niiden menoja ja ratkaistaisiin monia tilintarkastustuomioistuimen havaitsemia ongelmia;

                  14.

                  panee merkille, että osa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen erillisvirastoista on operatiivisia ja näin ollen niiden talousarvion toteutus riippuu myös ulkoisista tekijöistä, jotka olisi otettava huomioon talousarviomenettelyssä;

         Talousarvio- ja varainhallinto

                  15.

                  muistuttaa, että vuotuisuuden periaate on yksi kolmesta varainhoidon perusperiaatteesta, joita ovat yhtenäisyys, vuotuisuus ja tasapaino ja jotka ovat välttämättömiä unionin talousarvion tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi; huomauttaa, että erillisvirastot eivät aina täysin noudata tätä periaatetta;

                  16.

                  muistuttaa virastoja siitä, että varainhoitovuodelta toiselle tehtävien määrärahasiirtojen sitkeänä jatkuvaan ongelmaan on paneuduttava; ottaa huomioon virastojen selitykset siitä, että on vaikeaa välttää toimintamenoja koskevia määrärahasiirtoja; katsoo kuitenkin, että joissakin tapauksissa voitaisiin saada aikaan parannuksia erityisesti todellisiin tarpeisiin perustuvien maksusitoumusmäärärahojen hallinnointia parantamalla, paremmalla sisäisellä suunnittelulla ja yleisten tulojen ennakoinnilla, soveltamalla tiukempaa talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ja seuraamalla säännöllisesti varojen käyttöä; pyytää virastoja arvioimaan sisäisiä hallinnollisia menettelyjään hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi erityisesti julkisia hankintoja ja henkilöstön palvelukseenottoa koskevien menettelyjen yhteydessä; katsoo, että sekä komission että tilintarkastustuomioistuimen olisi tarjottava tehokasta apua virastoille tällä alalla;

                  17.

                  huomauttaa, että joissakin tapauksissa sisäistä suunnittelua on parannettava, joten virastojen olisi tehostettava menettelyjään; toteaa myös, että joissakin perustelluissa tapauksissa (esimerkiksi jos maksuja ei voida suorittaa sopimuksentekovuonna) tämä olisi tuotava selkeästi esiin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa; katsoo, että ainoastaan tällä tavoin voidaan arvioida, ovatko määrärahasiirrot liian korkeita vai ei;

                  18.

                  korostaa tässä yhteydessä, että on otettava huomioon myös normihierarkia, ja toteaa, että moitteeton varainhoito olisi asetettava etusijalle; huomauttaa kuitenkin, että nykyiset varainhoitoa koskevat säännökset eivät ratkaise niiden virastojen ongelmaa, joiden rahoitus perustuu maksuihin, ja kehottaa komissiota ehdottamaan ratkaisua tähän asiaan, kun virastoihin sovellettavia varainhoitosäännöksiä muutetaan seuraavan kerran; huomauttaa, että varainhoitoasetus ei sovellu myöskään sovellettavaksi niihin virastoihin, jotka tuottavat ylijäämää, ja korostaa, että osana uudistusta on tärkeää pohtia tapoja tämän ongelman ratkaisemiseksi esimerkiksi luomalla rajallinen vararahasto;

                  19.

                  edellyttää, että tilintarkastustuomioistuin seuraa ulkoisen tarkastajan roolissaan parlamentin vuoden 2010 vastuuvapausmietintöä ja kertomusta virastojen vertailuanalyysistä ja konsultoi virastojen verkostoa laatiakseen virastoille yleisesti saatavilla olevan ja avoimen menettelyn vertailuanalyysiä ja paremmuusjärjestykseen asettamista varten käyttämällä keskeisiä indikaattoreita, jotka koskevat moitteetonta talousarvio- ja varainhallintoa ja alhaisia hallintokustannuksia sekä tehokasta toimivuutta, ja tarjoamaan aineiston helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);

                  20.

                  panee huolestuneena merkille, että tiettyjen virastojen eräänä heikkoutena on talousarviota koskevan joustavuuden puute, mikä antaa ymmärtää, että säästöjä voitaisiin saada aikaan, jos talousarviossa olisi joustavuutta eri osastojen välillä; kehottaa komissiota seuraamaan tiiviisti tilannetta ja antamaan ehdotuksia tämän kysymyksen ratkaisemiseksi;

                  21.

                  toteaa, että virastot joutuvat käymään vuoden mittaan läpi useita erilaisia tilintarkastus- ja valvontamenettelyjä, jotka jakaantuvat usein hyvin epätasaisesti ja joista saattaa aiheutua niille vaikeuksia; katsoo, että ongelmaan olisi puututtava ensisijaisesti siten, että parannetaan erilaisten tarkastusten koordinointia (8); katsoo, että virastoja olisi kuultava, jotta tähän ongelmaan löydettäisiin käytännön ratkaisuja, jotka eivät haittaa virastojen ydintehtävien hoitamista; pyytää tilintarkastustuomioistuinta, komissiota, virastoja ja verkostoa kehittämään tähän asiaan linjauksen, joka soveltuu kaikille asianomaisille osapuolille;

                  22.

                  vaatii, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat järjestelmällisesti vakiomuotoisen liitteen lopullisen tilinpäätöksen julkaisemisesta, joka sisältää talousarvion toteutusta ja talousarvio- ja varainhallintoa koskevien raporttien tiedot; suosittaa, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat nämä tiedot ymmärrettävässä, helppokäyttöisessä ja avoimessa muodossa (Excel- ja/tai CSV-tiedostoina), jotta talousarvion toteutusta on helppo verrata ja täten parlamentti ja suuri yleisö voivat kattavasti verrata niiden kustannuksia;

                  23.

                  pyytää verkostoa ottamaan käyttöön yksityiskohtaisen ja vakiomuotoisen budjettikohtiin perustuvan järjestelmän, jonka avulla kootaan yhteen ja verrataan virastojen tuloja ja menoja sekä kunkin budjettikohdan määrärahojen toteutusta ja käyttöä voidaan verrata otsakkeittain, luvuittain ja budjettikohdittain; pyytää lisäksi verkostoa tekemään vertailut ja varmistamaan, että päätelmät ja aineisto ovat vapaasti saatavilla helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);

         Henkilöstö- ja palvelukseenottopolitiikka

                  24.

                  toteaa, että henkilöstösäännöissä vahvistetaan virastojen hyväksymän henkilöstöpolitiikan periaatteet ja että virastoihin sovellettavasta lainsäädännöstä olisi tehtävä joustavampaa ja yksinkertaisempaa, jotta voidaan varmistaa, että ne toimivat aikaisempaa tehokkaammin tällä alalla; toteaa lisäksi, että vaikka henkilöstösääntöjen 110 artikla sisältää jonkin verran joustavuutta, komissio tekee lopullisen päätöksen ja näin ollen on tärkeää, että virastot ja komissio pääsevät etukäteen sopimukseen; katsoo, että erimielisyyden vallitessa komission olisi esitettävä perusteltu päätös parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle;

                  25.

                  muistuttaa virastoja siitä, että niiden henkilöstöpolitiikan suunnittelussa olisi sovellettava henkilöstöresursseihin kokonaisvaltaista linjausta, joka vastaa niiden talousarviota ja hallintoa koskevia valmiuksia, jotta varmistetaan, että henkilöstöpolitiikka on johdonmukaista ja vastaa kunkin viraston tarpeita; huomauttaa lisäksi, että henkilöstöä koskevissa suunnitelmissa olisi otettava huomioon tietyt perusseikat, kuten sukupuolijakauma ja maantieteellinen jakauma; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille komission etenemissuunnitelmassa hahmottelemat aloitteet ja sen, että virastojen erityispiirteet otetaan huomioon henkilöstösääntöjen käynnissä olevan tarkistamisen yhteydessä;

                  26.

                  panee huolestuneena merkille, että virastojen henkilöstön palvelukseenottomenettelyt ovat aiheuttaneet säännöllisesti ongelmia virastojen perustamisesta lähtien ja että varainhoitovuotta 2011 koskevassa tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin havaitsi ongelmia tai heikkouksia tällä alalla kaikissa virastoissa kahta lukuun ottamatta; on hämmästynyt siitä, ettei yhteisessä lähestymistavassa eikä etenemissuunnitelmassa esitetä toimia tällä alalla;

                  27.

                  katsoo, että vakiintuneet henkilöstöpolitiikkaa koskevat suunnitelmat ovat arvokas väline pitkän tähtäimen henkilöstösuunnittelussa; on yhä enemmän huolissaan siitä, että komissio peruuttaa vuotuisessa talousarviomenettelyssä henkilöstöpolitiikkaa koskevat hyväksytyt suunnitelmat, ja kehottaa siksi komissiota osoittamaan tässä suhteessa pidättyvyyttä;

                  28.

                  kehottaa kaikkia erillisvirastoja toimittamaan vuosittain vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tiedon kuhunkin palkkaluokkaan sovellettavien lomapäivien määrästä joustavien työaikajärjestelyjen puitteissa sekä ylityövapaajärjestelyistä vuotuiseen toimintakertomukseen lisättävän liitteen muodossa;

         Eturistiriidat ja avoimuus

                  29.

                  pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin on laatinut eturistiriitojen hallinnasta tarkastetuissa EU:n virastoissa erityiskertomuksen nro 15/2012; toteaa, että erityiskertomus on laadittu parlamentin pyydettyä tilintarkastustuomioistuinta selvittämään kattavasti, miten virastot ovat pyrkineet hallitsemaan mahdollisia eturistiriitatilanteita;

                  30.

                  toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 tärkein lisäarvo on siinä, että virastojen edistystä eturistiriitojen hallinnoinnissa ja niiden estämisessä seurataan säännöllisesti; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä seurantaa ja laajentamaan sen tarkastukset kattamaan myös muut virastot sekä esittämään näin saadut tulokset tulevassa asiaa koskevassa erityiskertomuksessa;

                  31.

                  muistuttaa, että erityiskertomuksessaan nro 15/2012 tilintarkastustuomioistuin on arvioinut eturistiriitojen hallintaa koskevia toimintaperiaatteita ja menettelyjä neljässä valikoidussa virastossa: Euroopan lentoturvallisuusvirastossa (EASA), Euroopan kemikaalivirastossa (ECHA), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisessa (EFSA) ja Euroopan lääkevirastossa (EMA);

                  32.

                  katsoo, että tilintarkastustuomioistuin pyrki selvittämään kaksi kysymystä: ovatko asianmukaiset toimintaperiaatteet ja menettelyt ensinnäkin käytössä, ja jos ovat, onko ne pantu asianmukaisesti täytäntöön; toteaa lisäksi, että tilintarkastustuomioistuin sovelsi työssään Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) ohjeissaan antamaa eturistiriidan määritelmää ja että tilintarkastustuomioistuimen hyväksymä vähimmäisvaatimusten viitekehys perustui myös näihin ohjeisiin; korostaa kuitenkin, että vaikka OECD:n ohjeet tarjoavat kansainvälisen vertailukohdan tähän aiheeseen, ne liittyvät pääasiassa julkisen sektorin työntekijöiden eturistiriitoihin eikä niitä näin ollen voida pitää riittävänä perustana, jonka pohjalta voitaisiin puuttua tehokkaasti virastojen hallintoelinten ja virastojen toimiin osallistuvien muiden elinten, kuten johtokuntien/hallintoneuvostojen ja asiantuntijapaneelien, mahdollisiin eturistiriitatapauksiin; panee kuitenkin merkille OECD:n ohjeiden arvon ja erityisesti lahjoja ja etuja koskevan tarkistusluettelon sekä suositukset, jotka koskevat rangaistuksia, tarvetta tarkistaa sidonnaisuuksia koskevien ilmoitusten kattavuus ja sisältö ja asiantuntemuksen käyttöön saamista, sekä mahdollisten eturistiriitojen tunnistamista koskevan vaatimuksen;

                  33.

                  toteaa, että eturistiriita voi kansallisten tai institutionaalisten etujen vuoksi ilmetä myös viraston johtokunnan/hallintoneuvoston jäsenten ja itse viraston välillä, mikä saattaa vaarantaa viraston asianmukaisen toiminnan; pyytää siksi komissiota tekemään kiireellisesti asiaa koskevan ehdotuksen parlamentille, jotta asiaan voidaan puuttua; odottaa, että tällä välin kaikkien johtokuntien/hallintoneuvostojen jäsenten sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset julkaistaan avoimuuden vuoksi;

                  34.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 15/2012 kirjattujen havaintojen mukaan kenttätyön päättyessä (lokakuussa 2011) yksikään neljästä tarkastetusta virastosta ei ollut hallinnut eturistiriitatilanteita asianmukaisesti; huomauttaa, että EMA ja EFSA olivat kehittäneet edistyneempiä toimintaperiaatteita eturistiriitatilanteiden hallintaa varten, mutta ECHA:n toimintaperiaatteet olivat puutteellisia ja EASA:lla ei ollut tällaisia toimintaperiaatteita lainkaan;

                  35.

                  pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin raportoi erinäisistä puutteista, erityisesti henkilöstön ja valituslautakunnan jäseniin sovellettavien toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpanossa (ECHA), vuosittaisen sidonnaisuuksista ilmoittamisen avoimuudessa (EASA), sekä eturistiriitatilanteita koskevassa koulutuksessa (ECHA ja EASA); korostaa, että neljästä tarkastetusta virastosta ainoastaan EMA:lla oli toimintaperiaatteet lahjojen ja kutsujen vastaanottamista varten;

                  36.

                  pitää myönteisinä suosituksia, joita tilintarkastustuomioistuin antoi neljälle tarkastetulle virastolle; pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten jälkeen nämä neljä tarkastettua virastoa ovat toteuttaneet toimia korjatakseen kukin omat puutteensa; kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpanoa koskevista mahdollisista lisätoimista, joilla pyritään puuttumaan näihin ongelmiin, myös eturistiriitojen hallintaan;

                  37.

                  huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi lukuisia puutteita, jotka liittyvät työsuhteen jälkeiseen toimintaan, jotka heikensivät mahdollisuuksia ehkäistä ”pyöröovi-ilmiöstä” aiheutuvia tilanteita; kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa korostetaan tarvetta käsitellä työsuhteen jälkeisiä kysymyksiä, ja katsoo, että virastojen entisten johtajien tai niissä vastuullisissa tehtävissä toimineiden henkilöiden jääviysaikoja koskevat säännökset kaipaavat selvennystä;

                  38.

                  kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa kehotetaan kaikkia unionin toimielimiä ja hajautettuja elimiä arvioimaan, ovatko tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 15/2012 annetut suositukset niihin soveltuvia ja niiden kannalta relevantteja; katsoo, että kaikkien virastojen olisi laadittava ja pantava täytäntöön kattavat riippumattomuutta koskevat toimintatavat ja menettelyt muun muassa ottamalla käyttöön luottamusaseman väärinkäyttöä koskeva menettely ja selkeät sanktiot tai muuttamalla jo käytössä olevia menettelyjä saatujen kokemusten ja erityiskertomuksen nro 15/2012 suositusten perusteella; pyytää kaikkia virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle tästä asiasta ennen vuoden 2013 loppua;

                  39.

                  panee tyytyväisenä merkille Euroopan oikeusasiamiehen päätöksen tehdä omasta aloitteestaan tutkimus komissiossa viime aikoina raportoitujen lukuisten pyöröovitapausten eturistiriidoista; yhtyy oikeusasiamiehen esittämään varoitukseen siitä, että vaikka eturistiriitojen tehokas hallinnointi on tärkeä osa hyvää hallintotapaa ja moitteetonta eettistä toimintaa, kaikki hallintotapaan ja etiikkaan liittyvät ongelmat eivät silti välttämättä viittaa eturistiriitoihin; katsoo, että eturistiriitoihin on puututtava tarkasti niiden rajoissa, ja korostaa, että unionin toimielimissä on annettava eturistiriitoja koskevaa koulutusta ja edistettävä niiden ehkäisemistä koskevia strategioita;

                  40.

                  pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin antoi unionille suosituksen tarkastella mahdollisuuksiaan kehittää eturistiriitatilanteiden hallintaan sovellettavaa unionin sääntelykehystä;

                  41.

                  panee tyytyväisenä merkille 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman erillisvirastoista ja erityisesti sen sisältämät eturistiriitojen hallinnointia ja torjuntaa (11 ja 18 kohta) ja tieteellisten asiantuntijoiden riippumattomuutta (20 kohta) koskevat säännökset;

                  42.

                  kehottaa tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan, miten virastot ovat panneet täytäntöön sen erityiskertomukseen nro 15/2012 sisältyneisiin suosituksiin perustuvia toimenpiteitä, kehottaa verkostoa kehittämään ehdotuksia, jotka perustuvat hyvien käytänteiden ja saatujen kokemusten vaihtoon, jotta se voi yhteistyössä komission ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa tunnistaa ne virastot tai niiden toiminta-alat, joihin kohdistuu suurin eturistiriitojen vaara; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille unionin toimielimissä toimivien edunvalvontaryhmien avoimuusrekisterin uudelleentarkastelun ja kehottaa komissiota ja virastoja panemaan täytäntöön tähän uudelleentarkasteluun perustuvat mahdollisia eturistiriitoja koskevat toimenpiteet;

                  43.

                  pitää myönteisinä toimia, joita komissio on kaavaillut eturistiriitoja varten, erityisesti aietta laatia suuntaviivat johdonmukaisesta politiikasta eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallintaa varten johtokuntien/hallintoneuvostojen jäsenille ja johtajille, tieteellisten komiteoiden asiantuntijoille ja valituslautakuntien jäsenille (9); ottaa huomioon, että komissio ottaa itse vastuun tästä tehtävästä ja asettaa vuoden 2013 tavoitevuodeksi; panee tyytyväisenä merkille, että tämä tehtävä on yksi komission ensisijaisista toimista ja virstanpylväistä; kehottaa komissiota noudattamaan tämän toimenpiteen toteuttamiseksi asetettua määräaikaa ja tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaisille sen tuloksista ennen vuoden 2013 loppua ja liittämään raporttiin mukaan asiaankuuluvat lainsäädäntöehdotukset;

                  44.

                  panee tyytyväisenä merkille, että komissio kaavailee virastoille vuodeksi 2013 kahta toimintaa: hyväksyä ja panna täytäntöön eturistiriitoja koskevat selvät toimintaperiaatteet ja etenkin vaihtaa kokemuksia, kehittää mahdollisesti koordinoitu lähestymistapa tieteellisiin komiteoihin ja valituslautakuntiin liittyviä yhteisiä ongelmia varten sekä määritellä avoimet ja puolueettomasti todennettavissa olevat kriteerit valituslautakuntien puolueettomuudelle ja riippumattomuudelle sekä arvioida tieteellisten komiteoiden jäsenten valintamenettelyjä (10); kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle kyseisiä toimintoja koskevasta tilanteesta ennen vuoden 2013 loppua;

                  45.

                  kehottaa komissiota pitämään mielessä, että riskit ja hyödyt on pidettävä tasapainossa, kun on kyse toisaalta eturistiriitojen hallinnasta ja toisaalta taas pyrkimyksestä saada mahdollisimman hyvää tieteellistä neuvontaa; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden lisääntymisestä huolimatta eturistiriitoja ei voida jättää laskuista; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden hyväksyminen on tarpeellista mutta ei riittävää ja että eturistiristiriidat voidaan poistaa ainoastaan yksinkertaisten ja asianmukaisten sääntöjen täytäntöönpanolla ja täytäntöönpanon tehokkaalla valvonnalla osana yleistä rehellisyyden, lahjomattomuuden ja avoimuuden kulttuuria;

                  46.

                  toteaa toistamiseen, että korkea avoimuuden taso on avain eturistiriitojen aiheuttamien riskien pienentämiseen; pyytää näin ollen niitä virastoja, jotka eivät vielä ole niin tehneet, julkaisemaan verkkosivuillaan luettelon johtokuntansa/hallintoneuvostonsa jäsenistä, hallintohenkilöstöstä sekä ulkoisista ja viraston asiantuntijoista ja näiden sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset ja ansioluettelot;

         Etenemissuunnitelma

                  47.

                  pitää myönteisenä komission laatimaa, EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevaa etenemissuunnitelmaa ja kehottaa kaikkia osapuolia hyödyntämään siinä ilmaistuja ajatuksia erityisesti neuvoteltaessa unionin uudesta monivuotisesta rahoituskehyksestä;

                  48.

                  kannattaa kaikilta osin etenemissuunnitelmaan sisällytettyjä komission päätavoitteita, kuten tasapainoisempaa hallinnointia, virastojen tehokkuuden ja vastuuvelvollisuuden parantamista sekä johdonmukaisuuden lisäämistä niiden tavassa toimia; pitää myönteisinä siinä ehdotettuja toimia ja erityisesti johtokuntien/hallintoneuvostojen virtaviivaistamista, pyrkimyksiä saada aikaan virastojen välistä synergiaa sekä joidenkin virastojen mahdollista yhdistämistä;

                  49.

                  toteaa kuitenkin, että vaikka etenemissuunnitelma tarjoaa hyvän lähtökohdan, siinä ei arvioida kattavasti virastojen nykyistä kokonaistilannetta eikä siinä ole selvää visiota eikä strategiaa, jolla reagoitaisiin virastojen nykyaikaistamisen tarpeeseen; katsoo, että komissio olisi voinut olla kunnianhimoisempi ja vaativampi käsitellessään yksittäisille virastoille taikka virastotyypeille tai -ryhmille osoitettavia erityistehtäviä; pitää valitettavana, että toimielinten välisen työryhmän pitkällinen työ on johtanut tässä vaiheessa perin vaatimattomiin tuloksiin; pitää myös valitettavana, että neuvosto ei ole suhtautunut kunnianhimoisempaan lähestymistapaan myötämielisemmin; katsoo, että kunnianhimoisemmalla ja tulevaisuuteen painottuvalla linjauksella saataisiin selvästi enemmän lisäarvoa;

                  50.

                  panee tyytyväisenä merkille, että yksi yhteisen lähestymistavan prioriteeteista on virastojen hallinnon parantaminen erityisesti määrittelemällä entistä selkeämmin johtokuntien/hallintoneuvostojen ja (toiminnan)johtajien roolit ja tarkastelemalla uudelleen komission ja parlamentin edustajien toimivaltuuksia johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; katsoo, että tämä prosessi auttaa myös selventämään virastojen suhdetta unionin toimielimiin ja jäsenvaltioihin, luomaan entistä tehokkaampia vastuuvelvollisuusmekanismeja virastoille ja määrittelemään, missä määrin komissio on vastuussa virastojen toiminnasta virastojen riippumattomuuden periaatetta kunnioittaen;

                  51.

                  kehottaa komissiota hyödyntämään paremmin virastojen valmiuksien luomista ja suosituksia talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä varsinkin laatiessaan vuotuista kasvuselvitystä ja makrotalouden indikaattoreita; korostaa virastojen keskeistä roolia pyrittäessä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet;

         Riippumattomuus

                  52.

                  tähdentää, että virastojen riippumattomuus on erittäin tärkeää; muistuttaa, että virastojen olisi voitava hoitaa tehtäviään riippumattomasti, ja pitää valitettavana, että tämä ei aina toteudu nykyisellään; katsoo, että komission pääosastoja olisi tarkasteltava virastojen kumppaneina; pitää huolestuttavana, että toisinaan komission toimissa kyseenalaistetaan virastojen päätösten ja niiden toteuttamien toimien puolueettomuus, etenkin kun tapaukseen liittyy suuria riskejä, jotka koskevat kuluttajien turvallisuutta;

         Vastuuvelvollisuus

                  53.

                  katsoo, että olisi virtaviivaistettava virastojen demokraattista vastuuvelvollisuutta ja etenkin tapaa, jolla virastot raportoivat vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle (epäjohdonmukaisuuksia ilmenee erityisesti rahoitustietojen esittämistavassa ja vastuuvapauden seurantaa koskevien seurantakertomusten toimittamisessa); katsoo, että parlamentin ja virastojen suhteelle koituisi etua, jos vahvistettaisiin ja jäsenneltäisiin entistä paremmin järjestelmää, jonka kautta virastot raportoivat parlamentille; katsoo, että nykytilanne on melko hajanainen ja yhteydenpito ja raportointi hoidetaan liian usein vain tapauskohtaisesti;

                  54.

                  pitää ensisijaisen tärkeänä, että virastoista vastaavat parlamentin valiokunnat käyvät läpi niiden vuotuiset työohjelmat mahdollisimman yksityiskohtaisesti ja varmistavat, että niissä otetaan huomioon senhetkiset olosuhteet ja poliittiset painopisteet; odottaa näin ollen, että virastot vuotuisia työohjelmia laatiessaan toimivat erillisvirastoista 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman mukaisesti tiiviissä yhteistyössä valiokuntien ja komission kanssa;

                  55.

                  pyytää virastoja julkaisemaan johtokuntiensa/hallintoneuvostojensa kokousten pöytäkirjat verkkosivustoillaan avoimuuden ja demokraattisen valvonnan, parlamentin suorittama valvonta mukaan luettuna, vuoksi;

                  56.

                  ehdottaa, että parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan jäsenelle annettaisiin mahdollisuus osallistua virastojen johtokuntien/hallintoneuvostojen kokouksiin tarkkailijana;

         Mahdollisuudet tiiviimpään yhteistyöhön ja tiettyjen virastojen yhdistämiseen

                  57.

                  katsoo, että olisi jatkettava Euroopan poliisiakatemian ja Euroopan poliisiviraston välisten synergiaetujen kartoittamista siten, että otetaan huomioon CEPOL:n vuonna 2011 tekemän tutkimuksen tulokset (sopimusviite CEPOL/CT/2010/002); huomauttaa, että poliisiakatemian on määrä lähteä nykyisistä Bramshillissä (Yhdistynyt kuningaskunta) sijaitsevista tiloistaan maaliskuussa 2014; kehottaa komissiota tekemään Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen poliisiakatemian uudesta toimipaikasta Haagissa, jossa Euroopan poliisivirasto nykyään sijaitsee, sillä näin molemmat virastot voivat jakaa keskenään tiloja ja palveluja vaarantamatta kummankaan viraston keskeisiä tehtäviä ja riippumattomuutta; katsoo, että pikainen päätös poliisiakatemian toimipaikasta hälventäisi huomattavasti epävarmuutta, joka saattaa vaikuttaa kielteisesti henkilöstöön ja palvelukseenottomenettelyihin;

                  58.

                  pyytää komissiota kartoittamaan edelleen yhdessä Euroopan koulutussäätiön, Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sekä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston kanssa virastojen nykyistä keskinäistä synergiaa sekä raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle virastojen mahdollisesta integraation syventämisestä; pyytää kyseisiä virastoja ja komissiota arvioimaan, voisiko tiiviimpi yhteistyö johtaa mittakaavaetuihin ja tulosten optimointiin;

                  59.

                  katsoo, että tiettyjen virastojen välillä olisi toteutettava koordinointia etenkin toisen viraston toimeksiantoon vaikuttavien päätösten yhteydessä; ehdottaa, että asianomaiset virastot sopivat asiasta keskenään ja ottavat relevantit sidosryhmät mukaan, jotta vältytään keskenään kilpailevalta lainsäädännöltä; pyytää virastoja tällaisissa tapauksissa aina ilmoittamaan asiasta parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille;

         Yhteisten parhaiden käytänteiden soveltaminen

                  60.

                  pitää tärkeänä varmistaa, että äskettäin perustetut virastot (kuten vuonna 2011 perustetut energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto, Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EVLEV) sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV)) hyötyvät vanhempien ja kokeneempien virastojen parhaista käytänteistä, joiden avulla voidaan välttää palvelukseenottamiseen, hankintoihin ja varainhoitosäännöksiin liittyvät puutteet;

                  61.

                  panee tyytyväisenä merkille, että vastaperustetut virastot osallistuvat verkoston kokouksiin kolmesti vuodessa ja että kyseisissä kokouksissa käsitellään parhaiden käytänteiden jakamista; toteaa lisäksi, että vastaperustettuja virastoja on pyydetty alaverkostoihin, joissa keskustellaan teknistä asiantuntemusta edellyttävistä aiheista, erityisesti hallintopäälliköiden alaverkostoon, jonka kokoustahti on sama kuin verkostolla ja jossa käsitellään palvelukseenottamista, hankintoja ja varainhoitosäännöksiä koskevia kysymyksiä;

                  62.

                  ottaa huomioon, että EAMV järjesti vuonna 2011 opintovierailun Euroopan rautatievirastoon (ERA) ja vuonna 2012 Euroopan meriturvallisuusvirastoon (EMSA) ja että EAMV:llä oli tuolloin tilaisuus ottaa oppia näiden vakiintuneiden virastojen parhaista käytänteistä; ottaa huomioon, että EAMV, EVLEV ja EPV ovat kehittäneet säännöllisiä yhteyksiään, vaihtaneet kokemuksia, yhdenmukaistaneet käytäntöjään ja hyödyntäneet synergiaa;

                  63.

                  pyytää verkostoa pitämään yhteyttä komissioon, jotta voidaan kartoittaa mahdollisuuksia järjestää virastoille yhteistä koulutustoimintaa, jotta ne selviäisivät tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2011 yksilöimistä rahoitusongelmista;

         Euroopan valvontaviranomaiset

                  64.

                  pitää huolestuttavana, ettei varainhoitoasetusta koskevia säännöksiä ole mukautettu kaikilta osin valvontaviranomaisten rahoitusjärjestelmään, koska niiden talousarviosta rahoitetaan 55–60 prosenttia jäsenvaltioiden ja Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden maksuosuuksilla; katsoo, että on löydettävä asianmukaiset mekanismit, joilla taataan Euroopan valvontaviranomaisten turvallisuus ja rahoitusvakaus, sillä niihin kohdistuu erityisiä riskejä niiden rahoituksen yhdistelmäluonteen vuoksi; katsoo, että tätä kysymystä olisi käsiteltävä viimeistään muutettaessa varainhoitoasetusta seuraavan kerran virastojen osalta, ja kehottaa komissiota arvioimaan tilannetta ja tiedottamaan tästä asiasta vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle;

                  65.

                  tähdentää, että myönnetyt määrärahat ja käytettävissä olevat toimet on sovitettava yhteen Euroopan valvontaviranomaisille osoitettujen tehtävien kanssa, koska näiden tekijöiden epäsuhta saattaa johtaa henkilöstön epätasapainoon Euroopan valvontaviranomaisten henkilöstön palvelukseenottamisen ja kansallisten asiantuntijoiden osallistumisen yhteydessä; ilmaisee huolensa siitä, että komissio on muuttanut Euroopan valvontaviranomaisten ehdottamaa henkilöstötaulukkoa ilmoittamatta tätä selvästi; kehottaa komissiota noudattamaan täyttä avoimuutta tässä kysymyksessä ja muissa asioissa;

                  66.

                  panee merkille IMF:n joulukuussa 2012 antaman unionin rahoitussektorin arvioinnin alustavissa johtopäätöksissä esiin tuodun huolestumisen ja toteaa, että päätelmissä suositeltiin lisäämään Euroopan valvontaviranomaisten resursseja ja valtuuksia, jotta ne voivat hoitaa menestyksellisesti tehtävänsä, ja lisäämään niiden operatiivista riippumattomuutta;

         Sukupuolten tasa-arvo

                  67.

                  tähdentää, että on otettava käyttöön toimintaperiaatteita, joilla varmistetaan naisten ja miesten asianmukainen edustus virastojen johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; kehottaa verkostoa ottamaan käyttöön ja edistämään parhaita käytänteitä koskevia yleisiä suuntaviivoja tällä alalla myös siinä tapauksessa, että asiasta ei ole mainittu erikseen virastojen perustamisasetuksissa; pyytää virastojen johtajia, joilla on lopullinen vastuu henkilöstökysymyksistä, varmistamaan sukupuolten tasa-arvo viraston henkilöstössä yleensä ja johtotehtävissä;

                  68.

                  panee huolestuneena merkille, että virastojen (toiminnan)johtajista vain harvat ovat naisia; toteaa, että suurimmassa osassa virastoja johtokunta/hallintoneuvosto nimittää (toiminnan)johtajan komission laatiman ehdokasluettelon pohjalta, ja pyytää siksi virastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja ja komissiota varmistamaan sukupuolten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen soveltamisen ja ottamaan huomioon komission vuonna 2010 käynnistämä strategia sukupuolijakauman tasapainottamiseksi johtotehtävissä; panee huolestuneena merkille, että yhteisessä lähestymistavassa ja etenemissuunnitelmassa ei mainita sukupuolten tasa-arvopolitiikkaa yhtenä tavoitteista, ja pyytää komissiota laatimaan ehdotuksia tämän asian ratkaisemiseksi;

                  69.

                  toteaa, että jäsenten valitseminen virastojen johtokuntiin/hallintoneuvostoihin kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle; pyytää jäsenvaltioita pitämään huolta sukupuolten tasa-arvoa koskevista periaatteista niiden nimittäessä edustajiaan näihin elimiin ja kehottaa johtajia valistamaan johtokuntien/hallintoneuvostojen jäseniä tästä aiheesta, kun näiden elinten puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa valitaan; panee tyytyväisenä merkille, että kahden nykyisen troikkaviraston johtokunnan/hallintoneuvoston puheenjohtajana on nainen;

         Monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät

                  70.

                  korostaa, että virastojen ja komission on koordinoitava toimintaansa ja vaihdettava parhaita käytänteitä ja kokemuksia, jotta voidaan selvitä monimutkaisten, toiminnaltaan koko unionin kattavien tietojenkäsittelyjärjestelmien teknisistä ja hallinnollisista haasteista; pitää outona, että komissio perii virastoilta maksuja tietojenkäsittelyjärjestelmiensä käyttämisestä ja että näitä maksuja ei määritellä objektiivisten parametrien, kuten virastojen koon, mukaan; toteaa, että nämä maksut ovat huomattava taakka pienille virastoille, ja kehottaa komissiota mukauttamaan maksut virastojen kokoon ja taloudelliseen kapasiteettiin, mikäli maksujen perimiselle ei ole vaihtoehtoa;

                  71.

                  muistuttaa komissiota siitä, että suoriteperusteisen kirjanpidon ja henkilöstöhallinnon tietojärjestelmän (SysPer 2) kaltaiset monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät ovat aiheuttaneet hankaluuksia virastoille, koska kyseiset järjestelmät on suunniteltu pikemminkin komission tarpeisiin kuin virastojen; pitää myönteisinä toimia, joita alaverkostot – etenkin unionin virastojen tieto- ja viestintätekniikkaverkosto (tietotekniikka-asiat) ja hallintopäälliköiden alaverkosto (suoriteperusteinen kirjanpito ja SysPer 2) – ovat toteuttaneet käsitelläkseen tätä ongelmaa, ja kehottaa komissiota tiiviimpään yhteistyöhön virastojen kanssa tässä kysymyksessä;

                  72.

                  ehdottaa, että virastoille olisi annettava mahdollisuus käyttää henkilöresursseja koskevaa ja kaikkia muita komission ohjelmistoja sen sijaan, että niiden olisi hankittava omat kalliit ohjelmistonsa;

                  73.

                  ehdottaa seuraavasta varainhoitovuodesta alkaen virastoille vastuuvapauden myöntävän viranomaisen työn helpottamiseksi ja virastojen huomattavan suuren lukumäärän ja niiden työn ja tulosten monimutkaisuuden lisäännyttyä, että parlamentti harkitsee lausuntoaan suunnitellessaan ja valmistellessaan virastojen uudelleenjärjestelyä, jonka perusteella nimitettäisiin useat esittelijät, kuten tänä vuonna tehtiin muiden toimielinten kohdalla;

                  74.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman vastuuvapausmenettelyn kohteena oleville virastoille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle.

         (1)  EUVL L 286, 17.10.2012, s. 388.

         (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUVL C 368, 16.12.2011.

         (6)  EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 62.

         (7)  EUVL C 51 E, 22.2.2013, s. 121.

         (8)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 53 kohta.

         (9)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 33 kohta.

         (10)  Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 35 kohta.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2017/1743, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017, toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisestä

text:
               29.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 252/360

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2017/1743,
   annettu 27 päivänä huhtikuuta 2017,
   toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisestä
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2015,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen innovatiivisia lääkkeitä koskevaa yhteistä teknologia-aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2015 sekä yhteisyrityksen vastauksen (1),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2015 koskevan lausuman (2) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2017 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2015 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä yhteisyritykselle (05875/2017 – C8-0089/2017),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 209 artiklan,

               —

               ottaa huomioon toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen perustamisesta 6. toukokuuta 2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 557/2014 (4) ja erityisesti sen 12 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 209 artiklassa tarkoitettujen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvien elinten varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 110/2014 (5),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen IV,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A8-0083/2017),

               1.

               hyväksyy toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen varainhoitovuoden 2015 tilien päättämisen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen toisen innovatiiviset lääkkeet -aloitetta toteuttavan yhteisyrityksen toimitusjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Antonio TAJANI

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 473, 16.12.2016, s. 57.

      (2)  EUVL C 473, 16.12.2016, s. 58.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUVL L 169, 7.6.2014, s. 54.

      (5)  EUVL L 38, 7.2.2014, s. 2.


Avis juridique important

|

32000D0296

2000/296/EY: Komission päätös, tehty 5 päivänä huhtikuuta 2000, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 säännösten mukaisesti Chilen valtion asettamasta kiellosta purkaa miekkakalasaaliita Chilen satamissa (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 926)

Virallinen lehti nro L 096 , 18/04/2000 s. 0067 - 0069

Komission päätös,tehty 5 päivänä huhtikuuta 2000,annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 säännösten mukaisesti Chilen valtion asettamasta kiellosta purkaa miekkakalasaaliita Chilen satamissa(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 926)(2000/296/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95(2), ja erityisesti sen 13 ja 14 artiklan,kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo seuraavaa:A. MENETTELY(1) Komissio vastaanotti 26 päivänä toukokuuta 1998 neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94, jäljempänä "asetus", 3 ja 4 artiklan mukaisen valituksen. Valituksen tekijänä oli Espanjan kansallinen syvänmeren pitkäsiima-alusten omistajien liitto ANAPA (Associación Nacional de Armadores de Buques Palangreros de Altura).(2) Valituksen tekijä väitti, että Chile pitää yllä miekkakalan kauttakuljetus- ja jälleenlaivauskieltoa Chilen satamissa sekä vaatii eläinterveystodistuksen Chilen alueelle tulevista kalatuotteista riippumatta siitä, miten ne tulevat Chileen tai niiden lopullisesta määräpaikasta. Edellinen toimi on vuoden 1994 GATT-sopimuksen V artiklan vastainen ja jälkimmäinen vaatimus on ristiriidassa terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan WTO-sopimuksen 2 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan 4 ja 6 kohdan kanssa. Valituksen tekijä pyysi tällä perusteella komissiota toteuttamaan tarvittavat toimet, jotta Chile saataisiin kumoamaan nämä toimet.(3) Valitus sisälsi riittävästi todisteita asetuksen 8 artiklan mukaisen yhteisön tutkimusmenettelyn aloittamiseksi. Tämän vuoksi tutkimusmenettely aloitettiin 10 päivänä heinäkuuta 1998(3).(4) Tutkimusmenettelyn aloittamisen johdosta komissio suoritti tutkimuksen, joka johti jäljempänä esitettyihin päätelmiin.B. KAUPAN ESTEEN OLEMASSAOLOA KOSKEVAT TULOKSET(5) Miekkakalasaaliiden purkamiskieltoa Chilen satamissa koskeva Chilen lainsäädäntö perustuu Chilen kalastuslain 165 artiklaan (Ley General de Pesca y Acuicultura), sellaisena kuin se on konsolidoitu 28 päivänä syyskuuta 1991 annetussa asetuksessa N:o 430.(6) Tutkimuksessa paljastui, että Chilen lainsäädännössä kielletään sellaisten erityisten laajasti vaeltavien kalalajien (kuten miekkakala) maihintuonti ja kauttakuljetus, jotka on pyydetty Chilen yksinomaisen talousalueen sisä- tai ulkopuolella, kun kyseiset saaliit on saatu vastoin Chilen yksipuolisesti määräämiä suojelusääntöjä. Kyseisiä sääntöjä sovelletaan miekkakalasaaliisiin, jotka on pyydetty sisävesillä, aluevesillä tai yksinomaisella talousalueella ja sen raja-alueilla. Näin ollen kieltoa sovelletaan miekkakalasaaliisiin, jotka on pyydetty yksinomaisen talousalueen raja-alueilla eli yksinomaisen talousalueen ulkopuolella.(7) Vaikka komissio onkin miekkakalakantojen säilyttämistä koskevan yleistavoitteen kannalla, se katsoo kuitenkin, että kaikki sitä koskevat toimenpiteet on toteutettava kauppaa vähiten vääristävällä tavalla eivätkä ne saa muodostua mielivaltaiseksi tai oikeudettomaksi syrjinnäksi.(8) Asiaa koskeva Chilen lainsäädäntö annettiin ja tuontikielto pantiin täytäntöön ilman, että Chile oli ryhtynyt mihinkään neuvotteluihin yhteisön kanssa tarkoituksenaan tehdä kahden- tai monenvälisiä sopimuksia. Chile on itse asiassa neuvotellut vuodesta 1997 sopimusta eteläisen Tyynenmeren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä alueellisen järjestön puitteissa, mutta se ei ole pyrkinyt saamaan aikaan yhteistyöjärjestelyjä yhteisön kanssa.(9) Vaatimus WTO:n jäsenten sitoutumista pyrkimään neuvottelemalla löytämään yksimielisesti meren elollisten luonnonvarojen suojelu- ja säilyttämiskeinoja asianomaisten jäsenten kesken pikemminkin kuin turvautumaan yksipuolisiin ja syrjiviin toimiin määrättiin asiassa Yhdysvallat - tiettyjen katkarapujen ja katkaraputuotteiden tuontikielto(4). Koska Chile ei ole noudattanut tätä vaatimusta vaan on ottanut käyttöön yksipuolisten toimenpiteiden mielivaltaisen soveltamisen, tutkimuksessa pääteltiin, että Chilen toimenpiteiden soveltaminen on oikeudetonta ja mielivaltaista syrjintää.(10) Tutkimuksessa vahvistettiin, että Chilen lainsäädännössä kielletään yhteisön kalastuksia purkamasta miekkakalasaaliitaan Chilen satamissa tarkoituksenaan tuoda ne maihin varastointia varten tai siirtämästä niitä toisiin aluksiin. Tätä kieltoa sovelletaan myös Chilen aluevesillä ja yksinomaisella talousalueella, ja se rikkoo vuoden 1994 GATT-sopimuksen V artiklassa määrättyä vapaan kauttakulun periaatetta.(11) Lisäksi koska yhteisön alusten pyytämien miekkakalasaaliiden purkaminen Chilen satamissa on mahdotonta, Chilen toimenpiteet tekevät myös mahdottomaksi kyseisten saaliiden tuonnin Chileen, mikä on vastoin vuoden 1994 GATT-sopimuksen XI artiklaa.(12) Eläinterveystodistusta koskevan vaatimuksen osalta tutkimuksessa todettiin Chilen viranomaisten ilmoittaneen, että lainsäädäntö, jolla kyseinen vaatimus oli otettu käyttöön (Oficio Circular n° 240), oli kumottu marraskuussa 1991. Koska Chilen viranomaiset olivat korjanneet asiantilan, komission yksiköt eivät analysoineet tarkemmin kaupan estettä.(13) Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että valituksen tekijän väite purkamiskiellosta on perusteltu ja että Chilen käytännöt muodostavat kaupan esteen asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, koska ne ovat vastoin vuoden 1994 GATT-sopimuksen V ja XI artiklaa.(14) Komissio katsoo kuitenkin, että edellä mainittujen oikeusperustojen mainitseminen ei estä vetoamista WTO-sopimuksen ja sen liitteenä olevien sopimusten muihin asiaa koskeviin määräyksiin, joita voidaan käyttää menettelyjen toteuttamiseksi WTO:n toimielimissä.C. VAHINKOA KOSKEVAT TULOKSET(15) Tutkimus osoitti, että Chilen satamat ovat soveliaimpia yhteisön alusten kaakkoisella Tyynellämerellä pyytämien miekkakalasaaliiden kauttakuljetukseen niiden maantieteellisen sijainnin, hyvin kehittyneen infrastruktuurin ja kaupallisten tilojen vuoksi. Chilen asettama miekkakalojen kauttakuljetuskielto pakottaa yhteisön alukset viemään saaliinsa maihin tai kauttakuljettamaan ne alueen muiden kolmansien maiden satamissa, mikä vie ainakin kuusi matkapäivää ja aiheuttaa yhteisön aluksille vahinkoa seuraavasti:- Muiden kolmansien maiden satamien puutteista, verrattuna Chilen satamiin, aiheutuneet kulut;- Lisää toiminnallisia kuluja matkasta muiden kolmansien maiden satamiin;- Mahdollinen saaliiden menetys sinä aikana, kun alukset joutuvat tekemään matkan muiden kolmansien maiden satamiin.(16) Komissio katsoi, että edellä mainitut vaikutukset muodostavat asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vahingon.D. EPÄSUOTUISIA KAUPALLISIA VAIKUTUKSIA KOSKEVAT TULOKSET(17) Tutkimus vahvisti sen, että väitetyt Chilen käytännöt estävät yhteisön kalastusalusten pääsyn kolmansien maiden markkinoille. Chilen satamat ovat erityisesti merkittäviä tukikohtia tuoreen miekkakalan viennille Yhdysvaltoihin Chilen ja Yhdysvaltojen läheisten kauppayhteyksien vuoksi tällä alalla.(18) Saaliiden maihinvientikielto ja kielto käyttää lähellä olevia lentokenttiä estävät yhteisön tuottajia viemästä saaliita Yhdysvaltoihin, joka on yksi miekkakalojen suurimmista markkinoista maailmassa, aiheuttaen siten epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia yhteisön tuottajille.(19) Lisäksi on otettava huomioon mahdolliset epäsuotuisat kaupalliset vaikutukset. YK:n merioikeusyleissopimuksessa määrätyn tulevan kansainvälisen yhteistyön puitteissa kaakkoisella Tyynellämerellä yhteisön asema heikentyy, jos alueella on vain rajallinen määrä yhteisön aluksia. Näin ollen on täysin ennustettavissa, että yhteisön alusten pääsykielto Chilen satamiin johtaa todennäköisesti muihin yhteisöön kohdistuviin epäsuotuisiin kaupallisiin vaikutuksiin.(20) Näin ollen komissio päätteli, että edellä mainitut vaikutukset aiheuttavat ja uhkaavat aiheuttaa asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia.E. YHTEISÖN ETU(21) On hyvin tärkeää, että yhteisön alukset pääsevät kansainvälisille kalastusalueille ja että kansainvälisissä säännöissä taataan kauttakuljetusvapaus.(22) On yhteisön edun mukaista löytää ratkaisuja ympäristökysymyksiä koskeviin riitoihin monenvälisesti neuvotelluin toimenpitein, joilla tuetaan sekä kauppaa että kestävää kehitystä.(23) Ei ole myöskään hyväksyttävää, että Chile ottaa käyttöön toimenpiteen, jolla estetään yhteisön alusten pääsy Chilen satamiin, elleivät kyseiset alukset noudata yksipuolisesti käyttöönotettuja suojelusääntöjä. Kuten WTO:n valituselimen raportissa todettiin asiassa Yhdysvallat - polttoaineet(5) ja vahvistettiin valituselimen raportissa asiassa Yhdysvallat - tiettyjen katkarapujen ja katkaraputuotteiden tuontikielto(6), WTO:n jäsenillä on vapaus hyväksyä omat ympäristösuojelupolitiikkansa, kunhan ne täyttävät WTO-sopimusten mukaiset velvoitteensa ja kunnioittavat toisten jäsenten oikeuksia. Tässä tapuksessa Chile ei ole näin toiminut.(24) Yhteisölle on erittäin tärkeää sen varmistaminen, että WTO-kumppanit noudattavat täysin velvoitteitaan, koska yhteisö on itse sitoutunut samoihin velvoitteisiin. Monenvälisen kauppajärjestelmän hyvän toiminnan kannalta on olennaista puuttua johdonmukaisesti kaikkiin väitettyihin WTO-sääntöjen vastaisiin käytäntöihin.F. PÄÄTELMÄT JA TOTEUTETTAVAT TOIMENPITEET(25) Komissio on käynyt keskusteluja toimivaltaisten Chilen viranomaisten kanssa tarkoituksenaan löytää sopuratkaisu tässä asiassa, mutta Chilen viranomaiset eivät ole esittäneet mitään sellaista ehdotusta, joka olisi voinut olla sopuratkaisun pohjana.(26) Chile on lisäksi antanut uuden asetuksen (asetus N:o 598, 15.10.1999), jolla laajennetaan kyseiset säännöt kattamaan nimenomaisesti avomerellä pyydetyt miekkakalasaaliit. Näin ollen purkamiskieltoa Chilen satamissa, jota aikaisemmin sovellettiin yksinomaisella talousalueella ja sen raja-alueilla pyydettyihin miekkakalasaaliisiin, sovelletaan nykyään myös kaikkialla avomerellä pyydettyihin saaliisiin.(27) Tämän vuoksi näyttää siltä, että yhteisön etu vaatii WTO:n riitojenratkaisumenettelyn aloittamista.ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. Chilen käyttöönottama miekkakalasaaliiden purkamiskielto Chilen satamissa näyttää olevan ristiriidassa Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdystä Marrakechin sopimuksesta johtuvien kyseisen maan velvoitteiden kanssa, ja se muodostaa asetuksen (EY) N:o 3286/94 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun "kaupan esteen".2. Yhteisö ryhtyy toimiin Chileä vastaan riitojen ratkaisemisesta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen ja muiden WTO:n asiaa koskevien määräysten nojalla kyseisen kaupan esteen poistamisen varmistamiseksi.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 5 päivänä huhtikuuta 2000.Komission puolestaPascal LamyKomission jäsen(1) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 71.(2) EYVL L 41, 23.2.1995, s. 3.(3) Ilmoitus neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3286/94 tarkoitettua kaupan estettä koskevan tutkimusmenettelyn aloittamisesta Chilen omissa satamissaan soveltamien miekkakalan kauttakuljetus- ja jälleenlaivauskäytäntöjen osalta (EYVL C 215, 10.7.1998, s. 2).(4) WTO:n valituselimen raportti "Yhdysvallat - tiettyjen katkarapujen ja katkaraputuotteiden tuontikielto" (WT/DS58//AB/R) hyväksyttiin 12. lokakuuta 1998, kohdat 171 ja 172.(5) Valituselimen raportti "Yhdysvallat - perinteisiä ja reformuloituja polttoaineita koskevat normit" (WT/DS2/AB/R) hyväksyttiin 20. toukokuuta 1996.(6) Katso edellä alaviitteessä 4 mainittu valituselimen raportin 186 kohta.


title: Euroopan parlamentin päätös (EU) 2016/1482, annettu 28 päivänä huhtikuuta 2016, vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014, pääluokka IX – Euroopan tietosuojavaltuutettu

text:
               14.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 246/160

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS (EU) 2016/1482,
   annettu 28 päivänä huhtikuuta 2016,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014, pääluokka IX – Euroopan tietosuojavaltuutettu
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2014 (1),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin konsolidoidun tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2014 (COM(2015) 377 – C8-0207/2015) (2),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014 sekä toimielinten vastaukset (3),

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman varainhoitovuotta 2014 koskevan lausuman (4) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (sääntöjenmukaisuudesta),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan 10 kohdan sekä 317, 318 ja 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) ja erityisesti sen 55, 99, 164, 165 ja 166 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 94 artiklan ja liitteen V,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon (A8-0109/2016),

               1.

               myöntää Euroopan tietosuojavaltuutetulle vastuuvapauden tietosuojavaltuutetun talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan tietosuojavaltuutetulle, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle, Euroopan oikeusasiamiehelle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL L 51, 20.2.2014.

      (2)  EUVL C 377, 13.11.2015, s. 1.

      (3)  EUVL C 373, 10.11.2015, s. 1.

      (4)  EUVL C 377, 13.11.2015, s. 146.

      (5)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: 2014/605/EU: Euroopan parlamentin päätös, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014 , vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012

text:
               5.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 266/272

         EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖS,
   annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014,
   vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012
   (2014/605/EU)
   EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2012,

               —

               ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2012 sekä viraston vastaukset (1),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 18. helmikuuta 2014 antaman suosituksen (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) ja erityisesti sen 185 artiklan,

               —

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja erityisesti sen 208 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston perustamisesta 18. heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2062/94 (4) ja erityisesti sen 14 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (5),

               —

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 30. syyskuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1271/2013 (6) ja erityisesti sen 108 artiklan,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,

               —

               ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0193/2014),

               1.

               myöntää Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2012;

               2.

               esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa;

               3.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston johtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja).

            Puhemies

         Martin SCHULZ

            Pääsihteeri

         Klaus WELLE

      (1)  EUVL C 365, 13.12.2013, s. 275.

      (2)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (5)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUVL L 328, 7.12.2013, s. 42.