title: Neuvoston päätös 2005/387/YOS, tehty 10 päivänä toukokuuta 2005, uusia psykoaktiivisia aineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta

text:
               20.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 127/32

      NEUVOSTON PÄÄTÖS 2005/387/YOS,
   tehty 10 päivänä toukokuuta 2005,
   uusia psykoaktiivisia aineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan, 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Psykoaktiivisten aineiden kehittelyyn liittyvät vaarat edellyttävät jäsenvaltioilta nopeaa toimintaa.

               (2)

               Kun uudet psykoaktiiviset aineet eivät kuulu rikosoikeuden piiriin kaikissa jäsenvaltioissa, jäsenvaltioiden oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten yhteistyössä saattaa ilmetä ongelmia, koska kyseessä olevat teot eivät ole rangaistavia sekä oikeusapupyynnön esittäneen valtion että pyynnön vastaanottaneen valtion lainsäädännön nojalla.

               (3)

               Euroopan unionin huumausaineita koskevassa toimintaohjelmassa (2000–2004) edellytetään komission järjestävän uusia synteettisiä huumausaineita koskevasta tiedonvaihdosta, riskien arvioinnista ja valvonnasta 16 päivänä kesäkuuta 1997 hyväksytyn yhteisen toiminnan (2) (jäljempänä ’yhteinen toiminta’) asianmukaisen arvioinnin, jossa otetaan huomioon Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (jäljempänä ’seurantakeskus’) varhaisvaroitusjärjestelmästä teettämä ulkoinen arvio. Arviointi on osoittanut, että yhteinen toiminta on täyttänyt sille asetetut odotukset. Arvioinnista kävi kuitenkin selvästi ilmi, että yhteistä toimintaa on lujitettava ja suunnattava se uudelleen. Erityisesti on määriteltävä uudelleen sen päätavoite, selkeytettävä sen menettelyt ja määritelmät, parannettava sen seurattavuutta ja määriteltävä uudelleen sen soveltamisala. Komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille huumausaineita koskevan EU:n toimintasuunnitelman (2000–2004) väliarvioinnista todetaan, että lainsäädäntöön tehtäisiin muutoksia synteettisten huumausaineiden torjunnan tehostamiseksi. Yhteisellä toiminnalla luotua järjestelmää olisi siksi mukautettava.

               (4)

               Uudet psykoaktiiviset aineet voivat olla terveydelle vaarallisia.

               (5)

               Tämän päätöksen piiriin kuuluviin uusiin psykoaktiivisiin aineisiin voivat kuulua lääkkeet, jotka määritellään eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/82/EY (3) ja ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY (4).

               (6)

               Yhteisen toiminnan nojalla perustetun varhaisvaroitusjärjestelmän puitteissa tapahtuva tietojenvaihto on osoittautunut arvokkaaksi jäsenvaltioille.

               (7)

               Tämän päätöksen säännösten ei pitäisi estää jäsenvaltioita vaihtamasta tietoja seurantakeskuksen toimeksiannon ja menettelyjen mukaisesti huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskevassa eurooppalaisessa tietoverkossa (jäljempänä ’Reitox-verkko’) nykyisten psykoaktiivisten aineiden uusia käyttötapoja koskevista suuntauksista, jotka saattavat olla vaaraksi kansanterveydelle, ja mahdollisista kansanterveyteen liittyvistä toimenpiteistä.

               (8)

               Tämä päätös ei saa johtaa ihmisten tai eläinten terveydenhoidon huononemiseen millään tavalla. Tästä syystä päätöksen perusteella toteutettavat valvontatoimenpiteet eivät koske aineita, joiden lääkinnälliset ominaisuudet on todistettu. Olisi toteutettava asianmukaisia sääntelyä ja kansanterveyttä koskevia toimenpiteitä, jos väärinkäytetään aineita, joiden lääkinnälliset ominaisuudet on todistettu.

               (9)

               Direktiivissä 2001/82/EY ja direktiivissä 2001/83/EY määriteltyjen lääketurvatoimintajärjestelmien tarjoamien mahdollisuuksien lisäksi on tehostettava psykoaktiivisten aineiden väärinkäyttöä koskevaa tietojenvaihtoa ja varmistettava asianmukainen yhteistyö Euroopan lääkeviraston (jäljempänä ’lääkevirasto’) kanssa. YK:n huumausainetoimikunnan päätöslauselma 46/7 ’Toimenpiteet uusia huumeiden käyttötapoja ja psykoaktiivisten aineiden kulutusta koskevan tiedonvaihdon edistämiseksi’ tarjoaa käyttökelpoiset puitteet jäsenvaltioiden toiminnalle.

               (10)

               Määräaikojen käyttöönottamisen tällä päätöksellä perustetun menettelyn jokaiselle vaiheelle olisi taattava menettelyn nopeus, ja sen luonne nopean toiminnan järjestelmänä korostuu.

               (11)

               Koska seurantakeskuksen tiedekomitealla on keskeinen asema uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyvien riskien arvioinnissa, sen kokoonpanoa laajennetaan tätä päätöstä varten ottamalla mukaan komission, Europolin ja lääkeviraston asiantuntijoita sekä asiantuntijoita eri tieteenaloilta, joilta ei ole aiemmin ollut lainkaan tai riittävästi edustajia seurantakeskuksen tiedekomiteassa.

               (12)

               Uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyviä riskejä arvioivan kokoonpanoltaan laajennetun tiedekomitean olisi säilyttävä tiiviinä teknisenä asiantuntijaelimenä, joka pystyy arvioimaan tehokkaasti kaikki uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyvät riskit. Tämän vuoksi laajennettu tiedekomitea olisi pidettävä hallittavan kokoisena.

               (13)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, joita ovat tietojenvaihdon aikaansaaminen, tiedekomitean suorittama riskien arviointi ja EU:n tason menettely ilmoitettujen aineiden saattamisesta valvonnan piiriin, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin Euroopan unionin tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (14)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti tähän päätökseen perustuvat toimenpiteet voidaan toteuttaa määräenemmistöllä, sillä kyseiset toimenpiteet ovat tarpeen tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi.

               (15)

               Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita,

         ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
   1 artikla
   Aihe
   Tällä päätöksellä perustetaan järjestelmä, jossa vaihdetaan nopeasti tietoja uusista psykoaktiivisista aineista. Siinä otetaan huomioon tiedot epäillyistä haittavaikutuksista, joista on ilmoitettava direktiivin 2001/83/EY IX osastolla perustetun lääketurvatoimintajärjestelmän mukaisesti.
   Tämä päätös edellyttää myös tällaisiin uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyvien riskien arviointia, jotta jäsenvaltioissa sovellettavia huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden valvontatoimenpiteitä voidaan soveltaa myös uusiin psykoaktiivisiin aineisiin.
   2 artikla
   Soveltamisala
   Tätä päätöstä sovelletaan aineisiin, joita ei ole lueteltu

               a)

               vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa mutta jotka voivat aiheuttaa vastaavan uhan kansanterveydelle kuin yleissopimuksen I, II tai IV listassa luetellut aineet; eikä

               b)

               vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa mutta jotka voivat aiheuttaa vastaavan uhan kansanterveydelle kuin yleissopimuksen I, II, III tai IV listassa luetellut aineet.

         Tämä päätös koskee lopputuotteita eikä siis niitä lähtöaineita, joita varten on perustettu yhteisön järjestelmä toimenpiteistä tiettyjen aineiden kulkeutumisen estämiseksi huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen 13 päivänä joulukuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3677/90 (5) ja huumausaineiden lähtöaineista 11 päivänä helmikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 273/2004 (6).
   3 artikla
   Määritelmät
   Tässä päätöksessä tarkoitetaan

               a)

               ’uudella psykoaktiivisella aineella’ uutta huumausainetta tai uutta psykotrooppista ainetta – puhtaana tai valmisteena;

               b)

               ’uudella huumausaineella’ ainetta – puhtaana tai valmisteena – jota ei ole listattu vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa mutta joka voi aiheuttaa kansanterveydelle vastaavan uhan kuin mainitun yleissopimuksen I, II tai IV listassa luetellut aineet;

               c)

               ’uudella psykotrooppisella huumausaineella’ ainetta – puhtaana tai valmisteena – jota ei ole listattu vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa mutta joka voi aiheuttaa vastaavan uhan kansanterveydelle kuin mainitun yleissopimuksen I, II, III tai IV listassa luetellut aineet;

               d)

               ’myyntiluvalla’ jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämää lupaa saattaa jäsenvaltion markkinoille lääke direktiivin 2001/83/EY III osaston mukaisesti (ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden osalta) tai direktiivin 2001/82/EY III osaston mukaisesti (eläimille tarkoitettujen lääkkeiden osalta) tai myyntilupaa, jonka Euroopan komissio myöntää ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (7) 3 artiklan nojalla;

               e)

               ’Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmällä’ Maailman terveysjärjestöä (WHO), huumausainetoimikuntaa ja/tai talous- ja sosiaalikomiteaa, jotka vastaavat niille vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen 3 artiklassa tai vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 2 artiklassa asetetuista tehtävistä;

               f)

               ’valmisteella’ uutta psykoaktiivista ainetta sisältävää sekoitusta;

               g)

               ’raportointilomakkeella’ jäsenneltyä lomaketta, jolla uudesta psykoaktiivisesta aineesta ja/tai uutta psykoaktiivista ainetta sisältävästä valmisteesta ilmoitetaan ja josta on sovittu seurantakeskuksen ja Europolin ja niiden jäsenvaltioissa olevien verkostojen eli Reitox-verkon ja Europolin kansallisten yksikköjen kesken.

         4 artikla
   Tietojenvaihto
   1.   Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen Euroopan poliisiviraston (Europol) kansallinen yksikkö ja sen edustajat Reitox-verkossa toimittavat tietoja uusien psykoaktiivisten aineiden sekä uusia psykoaktiivisia aineita sisältävien valmisteiden valmistuksesta, laittomasta kaupasta ja käytöstä, myös lisätietoja mahdollisesta lääketieteellisestä käytöstä, Europolille ja seurantakeskukselle ottaen huomioon molempien elinten valtuutukset.
   Europol ja seurantakeskus kokoavat jäsenvaltioilta raportointilomakkeella saamansa tiedot ja toimittavat ne välittömästi toisilleen ja Europolin kansallisille yksiköille, jäsenvaltioiden Reitox-verkon edustajille, komissiolle ja lääkevirastolle.
   2.   Jos Europol ja seurantakeskus ovat sitä mieltä, että jäsenvaltion toimittamat tiedot uudesta psykoaktiivisesta aineesta eivät anna aihetta 1 kohdassa mainittujen tietojen välittämiseen, ne ilmoittavat siitä välittömästi tiedot toimittaneelle jäsenvaltiolle. Europol ja seurantakeskus perustelevat päätöksensä neuvostolle kuuden viikon kuluessa.
   5 artikla
   Yhteinen kertomus
   1.   Jos Europol ja seurantakeskus katsovat tai neuvosto jäsentensä enemmistöllä katsoo, että jäsenvaltion toimittamat tiedot uusista psykoaktiivisista aineista antavat aihetta enempien tietojen keräämiseen, Europol ja seurantakeskus kokoavat kerätyt tiedot ja esittävät ne yhteisessä kertomuksessa (jäljempänä ’yhteinen kertomus’). Yhteinen kertomus toimitetaan neuvostolle, lääkevirastolle ja komissiolle.
   2.   Yhteinen kertomus sisältää seuraavat seikat:

               a)

               kemiallisten ja fysikaalisten ominaisuuksien kuvaus ja uudesta psykoaktiivisesta aineesta käytetty nimi ja tieteellinen nimi (kansainvälinen yleisnimi eli INN-nimi), jos sellainen on käytettävissä;

               b)

               uuden psykoaktiivisen aineen esiintymisen yleisyys, olosuhteet ja/tai määrät sekä valmistuskeinot ja –menetelmät;

               c)

               järjestäytyneen rikollisuuden osuus uuden psykoaktiivisen aineen valmistuksessa tai laittomassa kaupassa;

               d)

               alustava arvio uuteen psykoaktiiviseen aineeseen liittyvistä riskeistä, myös terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä, ja aineen käyttäjien ominaisuuksista;

               e)

               tieto siitä, kuuluuko uusi aine YK:n järjestelmän arvioinnin piiriin tai onko se kuulunut siihen;

               f)

               päivämäärä, jona uudesta psykoaktiivisesta aineesta on ilmoitettu raportointilomakkeella seurantakeskukselle tai Europolille;

               g)

               tieto siitä, onko uusi psykoaktiivinen aine jo saatettu kansallisten valvontatoimenpiteiden piiriin jossakin jäsenvaltiossa;

               h)

               sekä siinä määrin kuin on mahdollista:

                           i)

                           tiedot kemiallisista lähtöaineista, joita tiedetään käytetyn kyseisen aineen valmistuksessa;

                           ii)

                           uuden aineen todettu tai odotettavissa oleva käyttötapa ja –ala;

                           iii)

                           tiedot kyseisen uuden psykoaktiivisen aineen muusta käytöstä ja tällaisen käytön laajuudesta sekä sen käyttöön liittyvistä riskeistä, myös terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä.

         3.   Lääkevirasto toimittaa Europolille ja seurantakeskukselle tiedot seuraavista tapahtumista Euroopan unionissa tai jossakin jäsenvaltiossa:

               a)

               uusi psykoaktiivinen aine on saanut myyntiluvan;

               b)

               uudelle psykoaktiiviselle aineelle on haettu myyntilupaa;

               c)

               uudelle psykoaktiiviselle aineelle myönnetty myyntilupa on peruutettu.

         Jäsenvaltioiden on toimitettava myöntämiinsä myyntilupiin liittyvät tiedot lääkevirastolle tämän pyynnöstä.
   4.   Jäsenvaltioiden on toimitettava 2 kohdassa tarkoitetut tiedot kuuden viikon kuluessa 4 artiklan 1 kohdan mukaisessa raportointilomakkeessa olevasta ilmoituspäivämäärästä.
   5.   Yhteinen kertomus toimitetaan viimeistään neljän viikon kuluttua siitä päivästä, jona jäsenvaltioista ja lääkevirastosta on saatu tietoja. Europol tai tapauksen mukaan seurantakeskus toimittaa kertomuksen 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
   6 artikla
   Riskien arviointi
   1.   Neuvosto voi Europolin ja seurantakeskuksen neuvot huomioon ottaen jäsentensä enemmistöllä pyytää, että uuden psykoaktiivisen aineen käytön, valmistuksen ja laittoman kaupan aiheuttamia riskejä, myös terveydellisiä ja sosiaalisia riskejä, järjestäytyneen rikollisuuden osuutta ja valvontatoimien mahdollisia seurauksia arvioidaan 2–4 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti, jos vähintään neljäsosa neuvoston jäsenistä tai komissio on ilmoittanut neuvostolle kirjallisesti puoltavansa tällaisen arvioinnin tekemistä. Jäsenvaltioiden tai komission on ilmoitettava tästä neuvostolle mahdollisimman pian ja viimeistään neljän viikon kuluessa yhteisen kertomuksen vastaanottamisesta. Neuvoston pääsihteeristö ilmoittaa tästä seurantakeskukselle viipymättä.
   2.   Arvioinnin suorittamista varten seurantakeskus kutsuu kokoon tiedekomiteansa johdolla pidettävän erityiskokouksen. Lisäksi tätä kokousta varten tiedekomitean kokoonpanoa voidaan laajentaa enintään viidellä asiantuntijalla, jotka seurantakeskuksen johtaja nimeää tiedekomitean puheenjohtajan lausunnon perusteella jäsenvaltioiden ehdottamien ja seurantakeskuksen hallintoneuvoston kolmeksi vuodeksi kerrallaan hyväksymien asiantuntijoiden joukosta. Nämä asiantuntijat valitaan eri tieteenaloilta, joilta ei ole lainkaan tai riittävästi edustajia tiedekomiteassa, mutta joiden panos on tarpeen, jotta mahdollisten riskien, myös terveydellisten ja sosiaalisten riskien, arviointi on tasapuolinen ja riittävä. Lisäksi komissiota, Europolia ja lääkevirastoa pyydetään kutakin lähettämään enintään kaksi asiantuntijaa tähän kokoukseen.
   3.   Riskien arviointi suoritetaan niiden tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot, seurantakeskus, Europol ja lääkevirasto toimittavat tiedekomitealle, ja siinä otetaan huomioon kaikki seikat, joiden perusteella aine olisi asetettava kansainväliseen valvontaan vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen tai vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaisesti.
   4.   Kun riskien arviointi on saatu päätökseen, tiedekomitea laatii siitä raportin (jäljempänä ’riskienarviointiraportti’). Riskienarviointiraportissa analysoidaan saatavissa olevat tieteelliset ja lainvalvontaa koskevat tiedot, ja se kuvastaa kaikkia komitean jäsenten näkemyksiä. Komitean puheenjohtaja toimittaa komitean puolesta riskienarviointiraportin komissiolle ja neuvostolle 12 viikon kuluessa päivästä, jona neuvoston pääsihteeristö on tehnyt 1 kohdan mukaisen ilmoituksen seurantakeskukselle.
   Riskienarviointiraportti käsittää seuraavat tiedot:

               a)

               uuden psykoaktiivisen aineen fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien kuvaus ja toimintamekanismi, myös sen lääkinnällinen arvo;

               b)

               uuteen psykoaktiiviseen aineeseen liittyvät terveydelliset riskit;

               c)

               uuteen psykoaktiiviseen aineeseen liittyvät sosiaaliset riskit;

               d)

               järjestäytyneen rikollisuuden osuus ja tiedot viranomaisten tekemistä uuden psykoaktiivisen aineen takavarikoista ja/tai löydöistä ja tiedot sen valmistuksesta;

               e)

               tiedot kaikista uuden psykoaktiivisen aineen arvioinneista Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä;

               f)

               tapauksen mukaan kuvaus valvontatoimenpiteistä, joita uuteen psykoaktiiviseen aineeseen voidaan soveltaa jäsenvaltioissa;

               g)

               valvonnan vaihtoehdot ja valvontatoimenpiteiden mahdolliset seuraukset;

               h)

               aineen valmistuksessa käytettävät kemialliset lähtöaineet.

         7 artikla
   Olosuhteet, joissa riskien arviointia ei suoriteta
   1.   Riskien arviointia ei suoriteta, jos Europol/seurantakeskus ei ole laatinut yhteistä kertomusta. Riskien arviointia ei myöskään suoriteta, jos kyseisen uuden psykoaktiivisen aineen arviointi Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä on edennyt pitkälle, eli kun Maailman terveysjärjestön huumeriippuvuutta tutkiva asiantuntijakomitea on julkaissut kriittisen katsauksensa kirjallisine suosituksineen, paitsi jos on olemassa tämän päätöksen kannalta merkittävää uutta tietoa.
   2.   Jos uusi psykoaktiivinen aine on arvioitu Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä mutta sitä ei ole päätetty listata vuonna 1961 tehdyn huumausaineyleissopimuksen tai vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen nojalla, riskien arviointi suoritetaan ainoastaan, jos on olemassa tämän päätöksen kannalta merkittävää uutta tietoa.
   3.   Uuden psykoaktiivisen aineen riskien arviointia ei suoriteta, jos:

               a)

               uutta psykoaktiivista ainetta käytetään sellaisen lääkkeen valmistamiseen, jolle on myönnetty myyntilupa; tai

               b)

               uutta psykoaktiivista ainetta käytetään sellaisen lääkkeen valmistamiseen, jolle on haettu myyntilupaa; tai

               c)

               uutta psykoaktiivista ainetta käytetään sellaisen lääkkeen valmistamiseen, jolle myönnetyn myyntiluvan toimivaltainen viranomainen on peruuttanut.
               Jos uusi psykoaktiivinen aine kuuluu johonkin ensimmäisessä kohdassa luetelluista luokista, komissio arvioi seurantakeskuksen ja Europolin keräämien tietojen perusteella lääkeviraston kanssa jatkotoimien tarpeellisuutta tiiviissä yhteistyössä seurantakeskuksen kanssa ja lääkeviraston valtuutusten ja menettelyjen mukaisesti.
               Komissio antaa neuvostolle kertomuksen arvioinnin tuloksista.

         8 artikla
   Menettely uusien psykoaktiivisten aineiden saattamiseksi valvonnan piiriin
   1.   Komissio esittää neuvostolle kuuden viikon kuluessa riskienarviointiraportin saamisesta aloitteen uuden psykoaktiivisen aineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden piiriin. Jos komissio on sitä mieltä, ettei ole tarpeen esittää aloitetta uuden psykoaktiivisen aineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden piiriin, se esittää neuvostolle kertomuksen selittäen näkemyksensä kuuden viikon kuluessa riskienarviointiraportin saamisesta.
   2.   Jos komissio ei katso aiheelliseksi esittää aloitetta uuden psykoaktiivisen aineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden piiriin, yksi tai useampi jäsenvaltio voi esittää neuvostolle tällaisen aloitteen mieluiten kuuden viikon kuluessa päivästä, jona komissio antoi neuvostolle kertomuksensa.
   3.   Neuvosto päättää määräenemmistöllä, 1 tai 2 kohdan mukaisesti esitetystä aloitteesta ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan c alakohtaa noudattaen, saatetaanko kyseinen uusi psykoaktiivinen aine valvontatoimenpiteiden piiriin.
   9 artikla
   Jäsenvaltioiden toteuttamat valvontatoimet
   1.   Jos neuvosto päättää saattaa uuden psykoaktiivisen aineen valvontatoimenpiteiden piiriin, jäsenvaltioiden on pyrittävä toteuttamaan mahdollisimman pian mutta enintään vuoden kuluessa kyseisestä päätöksestä oman lainsäädäntönsä edellyttämät toimenpiteet

               a)

               uuden psykotrooppisen huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden ja rangaistusten piiriin vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaisia velvoitteitaan noudattavan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti;

               b)

               uuden huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden ja rangaistusten piiriin vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen mukaisia velvoitteitaan noudattavan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

         2.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toteutetuista toimenpiteistä sekä neuvostolle että komissiolle mahdollisimman pian asiaa koskevan päätöksen tekemisen jälkeen. Sen jälkeen nämä tiedot toimitetaan seurantakeskukselle, Europolille, lääkevirastolle ja Euroopan parlamentille.
   3.   Tämän päätöksen säännökset eivät estä jäsenvaltiota säilyttämästä tai ottamasta käyttöön tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan kansallisia valvontatoimenpiteitä alueellaan heti, kun jokin jäsenvaltio on löytänyt uuden psykoaktiivisen aineen.
   10 artikla
   Vuosikertomus
   Seurantakeskus ja Europol antavat vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta. Vuosikertomuksessa otetaan huomioon kaikki näkökohdat tällä päätöksellä perustetun järjestelmän tehokkuuden ja saavutusten arvioimiseksi. Vuosikertomukseen on kirjattava erityisesti tässä päätöksessä säädetyn järjestelmän ja lääketurvatoimintajärjestelmän välisestä koordinoinnista saatuja kokemuksia.
   11 artikla
   Lääketurvatoimintajärjestelmä
   Jäsenvaltiot ja lääkevirasto varmistavat asianmukaisen tietojenvaihdon tällä päätöksellä perustetun menettelyn ja direktiivin 2001/82/EY VII osastossa ja direktiivin 2001/83/EY IX osastossa määriteltyjen ja niiden nojalla perustettujen lääketurvatoimintajärjestelmien välillä.
   12 artikla
   Kumoaminen
   Kumotaan uusista synteettisistä huumausaineista 16 päivänä kesäkuuta 1997 hyväksytty yhteinen toiminta. Kyseisen yhteisen toiminnan 5 artiklan perusteella tehdyt neuvoston päätökset ovat edelleen oikeudellisesti päteviä.
   13 artikla
   Julkaiseminen ja voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä toukokuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. KRECKÉ

      (1)  Lausunto annettu 13. tammikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EYVL L 167, 25.6.1997, s. 1.

      (3)  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/28/EY (EUVL L 136, 30.4.2004, s. 58).

      (4)  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/27/EY (EUVL L 136, 30.4.2004, s. 34).

      (5)  EYVL L 357, 20.12.1990, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1232/2002 (EYVL L 180, 10.7.2002, s. 5).

      (6)  EUVL L 47, 18.2.2004, s. 1.

      (7)  EUVL L 136, 30.4.2004, s. 1.


title: 2004/489/EY, Euratom:Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, tehty 1 päivänä toukokuuta 2004, tuomarien nimittämisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen

text:
               1.5.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 169/22

      EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS,

   tehty 1 päivänä toukokuuta 2004,
   tuomarien nimittämisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
   (2004/489/EY, Euratom)
   EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 223 artiklan,
   ottavat huomioon Euroopan atomienergiayhtiön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 139 artiklan,
   ottavat huomioon asiakirjan Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (vuoden 2003 liittymisasiakirja), ja erityisesti sen 46 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 46 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa määrätään kymmenen tuomarin nimittämisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Näistä viiden tuomarin toimikausi päättyy 6 päivänä lokakuuta 2006. Nämä tuomarit valitaan arvalla. Muiden tuomareiden toimikausi päättyy 6 päivänä lokakuuta 2009.

               (2)

               Näin ollen on aiheellista nimittää edellä mainitun artiklan mukaisesti ja siinä tarkoitetun arvonnan jälkeen kymmenen uutta tuomaria Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen,

         OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Nimitetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomareiksi ajanjaksolle, joka alkaa 1 päivänä toukokuuta 2004 ja päättyy 6 päivänä lokakuuta 2006:

               Jiří MALENOVSKÝ

               George ARESTIS

               Egils LEVITS

               Pranas KŪRIS

               Anthony BORG-BARTHET.

         2 artikla
   Nimitetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomareiksi ajanjaksolle, joka alkaa 1 päivänä toukokuuta 2004 ja päättyy 6 päivänä lokakuuta 2009:

               Uno LÕHMUS

               Endre JUHÁSZ

               Jerzy MAKARCZYK

               Marko ILEŠIČ

               Ján KLUČKA.

         3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2004.
   4 artikla
   Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä toukokuuta 2004.

            Puheenjohtaja

         A. ANDERSON


title: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin päätös, jossa todetaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuin asianmukaisesti perustetuksi

text:
               12.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 325/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN PÄÄTÖS, JOSSA TODETAAN EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN ASIANMUKAISESTI PERUSTETUKSI

   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 225 a artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 140 b artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen perustamisesta 2 päivänä marraskuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/752/EY, Euratom (1) ja erityisesti sen 4 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tuomarien nimittämisestä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 22 päivänä heinäkuuta 2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/577/EY, Euratom (2) nimitetyt virkamiestuomioistuimen tuomarit ovat vannoneet virkavalansa yhteisöjen tuomioistuimessa.

               (2)

               Päätöksen 2005/577/EY, Euratom 3 artiklan mukaan virkamiestuomioistuimen ensimmäinen presidentti valitaan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 4 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               (3)

               Virkamiestuomioistuimen tuomarit ovat tätä menettelyä noudattaen valinneet virkamiestuomioistuimen presidentin.

               (4)

               Virkamiestuomioistuimen nimittämä kirjaaja on vannonut virkavalansa.

               (5)

               Virkamiestuomioistuin on siten kykenevä hoitamaan sille kuuluvia lainkäyttötehtäviä,

         TOTEAA SEURAAVAA:
   Virkamiestuomioistuin on lainmukaisesti perustettu.
   Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I oleva 1 artikla tulee voimaan sinä päivänä, jona tämä määräys julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Luxemburgissa 2 päivänä joulukuuta 2005.

            Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti

      (1)  EUVL L 333, 9.11.2004, s. 7.

      (2)  EUVL L 197, 28.7.2005, s. 28.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 445/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014 , Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 ja päätöksen N:o 1622/2006/EY kumoamisesta

text:
               3.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 132/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 445/2014/EU,
   annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
   Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 ja päätöksen N:o 1622/2006/EY kumoamisesta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan 5 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnot (1),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella (SEUT) pyritään Euroopan kansojen yhä läheisempään liittoon ja annetaan unionin tehtäväksi muun muassa myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä. Tässä yhteydessä unioni tarvittaessa tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia, joilla ne parantavat Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemusta ja sitä koskevan tiedon levitystä.

               (2)

               Toukokuun 10 päivänä 2007 annetussa komission tiedonannossa kulttuuria kansainvälistyvässä maailmassa koskevasta Euroopan toimintasuunnitelmasta, jonka neuvosto vahvisti 16 päivänä marraskuuta 2007 tehdyssä päätöslauselmassaan (3) ja jonka Euroopan parlamentti vahvisti 10 päivänä huhtikuuta 2008 antamassaan päätöslauselmassa (4), asetetaan tavoitteet unionin tulevalle toiminnalle kulttuurin alalla. Näillä toimilla olisi edistettävä kulttuurien monimuotoisuutta ja kulttuurienvälistä vuoropuhelua, kulttuuria luovuuden lisääjänä kasvun ja työllisyyden edistämisen puitteissa sekä kulttuuria keskeisenä tekijänä unionin kansainvälisissä suhteissa.

               (3)

               Unescon yleissopimuksella kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemisesta ja edistämisestä, joka tuli voimaan 18 päivänä maaliskuuta 2007 ja jonka osapuoli unioni on, pyritään suojelemaan ja edistämään kulttuuri-ilmaisujen moninaisuutta, lisäämään kulttuurien välistä vuorovaikutusta ja edistämään tietoisuutta kulttuurisen monimuotoisuuden merkityksestä paikallisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla.

               (4)

               Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskeva toiminta vuosiksi 2007–2019 perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1622/2006/EY (5).

               (5)

               Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevat arvioinnit sekä toiminnan tulevaisuudesta vuoden 2019 jälkeen järjestetty julkinen kuuleminen ovat osoittaneet, että siitä on vähitellen tullut yksi Euroopan kunnianhimoisimmista ja yksi kansalaisten eniten arvostamista kulttuurialan aloitteista. Olisi näin ollen perustettava uusi toiminta, joka kattaisi vuodet 2020–2033.

               (6)

               Euroopan kulttuuripääkaupunkien alkuperäisinä tavoitteina oli tuoda esiin Euroopan eri kulttuurien rikkautta ja monimuotoisuutta ja kyseisten kulttuurien yhteisiä piirteitä sekä edistää unionin kansalaisten keskinäistä yhteisymmärrystä; näiden lisäksi Euroopan kulttuuripääkaupungin nimityksen, jäljempänä ’nimitys’, saaneet kaupungit ovat vähitellen lisänneet uuden ulottuvuuden käyttäen nimityksensä vipuvaikutusta edistääkseen kaupungin yleisempää kehitystä omien strategioidensa ja painopisteidensä mukaisesti.

               (7)

               Tällä päätöksellä perustetun toiminnan tavoitteiden olisi oltava täysin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1295/2013 perustetun Luova Eurooppa -ohjelman (6) tavoitteiden mukaiset; ohjelmalla pyritään turvaamaan, kehittämään ja edistämään Euroopan kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta, edistämään Euroopan kulttuuriperinnön säilyttämistä ja vahvistamaan Euroopan kulttuurialan ja luovien alojen, erityisesti audiovisuaalialan kilpailukykyä älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun tukemiseksi. Näiden tavoitteiden toteuttamisella olisi myös autettava vahvistamaan tunnetta kuulumisesta yhteiseen kulttuurialueeseen sekä edistämään kulttuurien välistä vuoropuhelua ja keskinäistä ymmärrystä.

               (8)

               Tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi nimityksen haltijakaupunkien olisi pyrittävä kehittämään toisaalta kulttuurialan ja luovien alojen välisiä yhteyksiä ja toisaalta koulutuksen, tutkimuksen, ympäristön, kaupunkikehityksen ja kulttuurimatkailun kaltaisten alojen välisiä yhteyksiä. Aikaisemmat kokemukset ovat erityisesti osoittaneet Euroopan kulttuuripääkaupunkien potentiaalin paikallisen kehityksen ja kulttuurimatkailun katalysaattorina; tätä korostettiin 30 päivänä kesäkuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa, maailman ykkösmatkailukohde — Euroopan matkailupolitiikan uudet puitteet”, jota neuvosto piti myönteisenä 12 päivänä lokakuuta 2010 antamissaan päätelmissä ja jota Euroopan parlamentti kannatti 27 päivänä syyskuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa (7).

               (9)

               Nimityksen saaneiden kaupunkien on myös pyrittävä edistämään sosiaalista osallisuutta ja yhtäläisiä mahdollisuuksia sekä pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan kaikkien yhteiskuntaryhmien mahdollisimman laaja osallistuminen kulttuuriohjelman laatimiseen ja toteutukseen, kiinnittäen erityistä huomiota nuorisoon sekä syrjäytyneisiin ja muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin.

               (10)

               Arvioinnit ja julkinen kuuleminen ovat osoittaneet vakuuttavasti, että Euroopan kulttuuripääkaupungeilla on huolellisesti suunniteltuna monia mahdollisia etuja. Kyseessä on ennen kaikkea kulttuurialoite, mutta sillä voi olla myös merkittäviä yhteiskunnallisia ja taloudellisia vaikutuksia erityisesti silloin, kun se sisällytetään asianomaisen kaupungin kulttuurin pitkän aikavälin kehitysstrategiaan.

               (11)

               Euroopan kulttuuripääkaupunki -toiminta on myös ollut hyvin haastavaa. Kulttuuritapahtumien suunnittelu koko vuoden ajaksi on vaativaa, ja jotkin nimityksen saaneet kaupungit ovat onnistuneet mahdollisuuksien hyödyntämisessä paremmin kuin toiset. Toimintaa olisikin vahvistettava, jotta voitaisiin auttaa kaikkia kulttuuripääkaupunkeja hyödyntämään nimitystään mahdollisimman täysipainoisesti.

               (12)

               Nimitys olisi edelleen varattava kaupungeille niiden koosta riippumatta, mutta laajemman yleisön saavuttamiseksi ja vaikutusten moninkertaistamiseksi asianomaisilla kaupungeilla olisi myös aiempaan tapaan oltava mahdollisuus ottaa toimintaan mukaan niitä ympäröivät alueet.

               (13)

               Nimityksen myöntämisen pitäisi edelleen perustua erikseen luotuun kulttuuriohjelmaan, jolla pitäisi olla vahva eurooppalainen ulottuvuus. Tämän kulttuuriohjelman olisi myös oltava osa pitkän aikavälin strategiaa ja sillä on oltava kestäviä vaikutuksia paikalliseen taloudelliseen kulttuuriseen ja sosiaaliseen kehitykseen.

               (14)

               Kaksivaiheinen valintaprosessi, joka perustuu aikajärjestyksessä esitettyyn jäsenvaltioiden luetteloon ja jonka puolueeton asiantuntijaraati suorittaa, on osoittautunut oikeudenmukaiseksi ja avoimeksi. Se on antanut kaupungeille mahdollisuuden parantaa hakemuksiaan ennakkovalinnan ja valinnan välillä raadin lausuntojen perusteella ja varmistanut nimityksen tasapuolisen jakautumisen kaikkiin jäsenvaltioihin. Jotta taataan Euroopan kulttuuripääkaupungit -toiminnan jatkuvuus ja vältytään kaikkien asiantuntijoiden samanaikaisesta vaihtamisesta aiheutuva kokemuksen ja osaamisen menettäminen, asiantuntijat olisi vaihdettava vaiheittain.

               (15)

               Kansallinen asiantuntemus olisi edelleen varmistettava siten, että jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus nimetä enintään kaksi asiantuntijaa valinta- ja seurantamenettelystä vastaavaan raatiin.

               (16)

               Valintakriteereistä olisi tehtävä täsmällisempiä, jotta ehdokaskaupungeille voitaisiin paremmin tiedottaa niistä tavoitteista ja vaatimuksista, jotka niiden on nimityksen saadakseen täytettävä. Näiden kriteerien olisi oltava myös helpommin mitattavissa, jotta helpotettaisiin raadin suorittamaa kaupunkien valintaa ja seurantaa. Tältä osin olisi erityisesti painotettava ehdokaskaupunkien pitkän aikavälin kulttuuripoliittiseen strategiaan sisältyviä toimia, joilla on pitkäaikaisvaikutuksia ja jotka siten voivat kestävästi vaikuttaa kulttuuriin, talouteen ja yhteiskuntaan.

               (17)

               Ehdokaskaupunkien olisi tarvittaessa tutkittava mahdollisuutta saada rahoitusta unionin ohjelmista ja rahastoista.

               (18)

               Valmisteluvaihe kaupungin nimeämisen ja toteutusvuoden välillä on ratkaisevan tärkeä Euroopan kulttuuripääkaupungit -toiminnan onnistumisen kannalta. Sidosryhmien parissa vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että päätöksellä N:o 1622/2006/EY käyttöön otetut liitännäistoimenpiteet ovat olleet erittäin hyödyllisiä asianomaisille kaupungeille. Näitä toimenpiteitä olisi kehitettävä edelleen erityisesti järjestämällä raadin asiantuntijoiden tiheämpiä seurantakokouksia ja vierailuja kaupunkeihin ja tiivistämällä entisestään kokemusten vaihtoa entisten, nykyisten ja tulevien nimityksen haltijakaupunkien sekä ehdokaskaupunkien välillä. Nimetyt kaupungit voivat myös luoda uusia yhteyksiä muihin nimityksen haltijakaupunkeihin.

               (19)

               Päätöksellä N:o 1622/2006/EY perustettu Melina Mercouri -palkinto on saavuttanut vahvan symbolisen arvon, joka ylittää huomattavasti sen summan, jonka komissio myöntää. Jotta kuitenkin varmistetaan, että nimetyt kaupungit täyttävät sitoumuksensa, palkinnon maksuehtoja olisi tiukennettava ja täsmennettävä.

               (20)

               On tärkeää, että asianomaiset kaupungit tuovat selvästi esiin kaikessa tiedotusmateriaalissaan, että tällä päätöksellä perustettu toiminta on unionin toiminta.

               (21)

               Komission arvioinnit aiempien Euroopan kulttuuripääkaupunkien tuloksista, jotka on kerätty paikallisella tasolla, eivät ole voineet tarjota perustietoja nimityksen vaikutuksesta. Kaupunkien itsensä olisi sen vuoksi oltava keskeisiä toimijoita arviointiprosessissa.

               (22)

               Aikaisemmat kokemukset ovat osoittaneet, että ehdokasmaiden osallistuminen voi edistää niiden lähentymistä unioniin tuomalla esiin Euroopan eri kulttuurien yhteisiä piirteitä. Sen vuoksi ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokkaille olisi annettava jälleen mahdollisuus osallistua tällä päätöksellä perustettuun toimintaan vuoden 2019 jälkeen.

               (23)

               Ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokkaiden kaupungeilla olisi kuitenkin sallittava osallistua vain yhteen kilpailuun tämän päätöksen voimassaolokaudella eli vuosina 2020–2033, jotta taataan tasavertainen kohtelu jäsenvaltioiden kaupunkien kanssa. Lisäksi edelleen jäsenvaltioiden suhteen tasavertaisen kohtelun vuoksi kukin ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas voisi olla nimityksen haltijana ainoastaan kerran kyseisellä kaudella.

               (24)

               Päätös N:o 1622/2006/EY olisi kumottava. Sen säännöksiä olisi kuitenkin edelleen sovellettava niihin kaupunkeihin, jotka on jo nimetty tai joita ollaan parhaillaan nimeämässä vuoteen 2019 asti.

               (25)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, joita ovat Euroopan kulttuurien monimuotoisuuden säilyttäminen ja edistäminen, niiden yhteisten piirteiden korostaminen ja kulttuurin panoksen lisääminen kaupunkien pitkän aikavälin kehittämiseen, vaan ne voidaan mittakaavasyistä ja toiminnan odotettavissa olevat vaikutukset huomioon ottaen saavuttaa paremmin unionin tasolla, koska valintaa ja seurantaa varten tarvitaan ennen kaikkea yhteiset, selkeät ja avoimet kriteerit ja menettelyt sekä tiiviistä koordinointia jäsenvaltioiden välillä. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Toiminnan perustaminen
   Perustetaan unionin toiminta nimeltä ”Euroopan kulttuuripääkaupungit” vuosiksi 2020–2033, jäljempänä ’toiminta’.
   2 artikla
   Tavoitteet
   1.   Toiminnan yleiset tavoitteet ovat seuraavat:

               a)

               suojellaan ja edistetään Euroopan kulttuurien monimuotoisuutta ja korostetaan niiden yhteisiä piirteitä sekä vahvistetaan kansalaisten tunnetta kuulumisesta yhteiseen kulttuurialueeseen;

               b)

               edistetään kulttuurin panosta kaupunkien pitkän aikavälin kehitykseen niiden omien strategioiden ja painopisteiden mukaisesti.

         2.   Toiminnan erityisiä tavoitteita ovat seuraavat:

               a)

               vahvistetaan kaupunkien kulttuuritarjonnan valikoimaa, monimuotoisuutta ja eurooppalaista ulottuvuutta, myös valtioiden rajat ylittävän yhteistyön avulla;

               b)

               laajennetaan kulttuuritarjonnan saanti- ja osallistumismahdollisuuksia;

               c)

               vahvistetaan kulttuurialan valmiuksia ja sen yhteyksiä muihin aloihin;

               d)

               kohotetaan kaupunkien kansainvälistä profiilia kulttuurin kautta.

         3 artikla
   Toimintaan osallistuminen
   1.   Nimitystä koskevaan kilpailuun voivat osallistua ainoastaan kaupungit, jotka saavat ottaa toimintaan mukaan ympäröivät alueensa.
   2.   Nimityksen haltijakaupunkien lukumäärä tiettynä vuonna, jäljempänä ’nimitysvuosi’, on korkeintaan kolme.
   Nimitys annetaan kunakin vuonna enintään yhdelle kaupungille kummastakin liitteessä olevassa kalenterissa, jäljempänä ’kalenteri’, esitetystä jäsenvaltiosta sekä asiaankuuluvina vuosina yhtä ehdokasmaan ja mahdollisen ehdokkaan kaupunkia, tai unioniin 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti liittyvän maan kaupunkia.
   3.   Jäsenvaltioiden kaupungit voivat saada kalenterin jäsenvaltiojärjestyksen mukaisesti nimityksen yhden vuoden ajaksi.
   4.   Luova Eurooppa -ohjelmaan tai myöhempiin unionin kulttuuriohjelmiin 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna hakemuspyynnön julkaisupäivänä osallistuvat ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokkaiden kaupungit voivat hakea nimitystä yhdeksi vuodeksi osallistumalla kalenterin mukaisesti kolmen vuoden välein järjestettävään avoimeen kilpailuun.
   Ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kaupungeilla on kuitenkin oikeus osallistua vain yhteen kilpailuun vuosina 2020–2033.
   Kukin ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas voi saada nimityksen ainoastaan kerran vuosina 2020–2033.
   5.   Unioniin 4 päivän toukokuuta 2014 jälkeen mutta ennen 1 päivää tammikuuta 2027 liittyvällä maalla on oikeus nimitykseen jäsenvaltioihin sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti seitsemän vuotta liittymisensä jälkeen. Kalenteria päivitetään vastaavasti. Unioniin 1 päivän tammikuuta 2027 jälkeen liittyvä maa ei ole oikeutettu osallistumaan jäsenvaltiona toimintaan.
   Vuosina, joina kalenterin mukaan on jo kolme nimityksen haltijakaupunkia, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen maiden kaupungit ovat kuitenkin oikeutettuja nimitykseen vasta seuraavana kalenterin mukaan käytettävissä olevana vuonna kyseisten maiden liittymisjärjestyksen mukaisesti.
   Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun maan kaupunki on jo aiemmin osallistunut ehdokasmaita tai mahdollisia ehdokkaita koskevaan kilpailuun, se ei saa osallistua jäsenvaltioille tarkoitettuun myöhempään kilpailuun. Jos tällaisen maan kaupunki on nimetty 4 kohdan mukaisesti nimityksen haltijaksi kaudella 2020–2033, kyseinen maa ei saa liittymisensä jälkeen järjestää kilpailua jäsenvaltiona mainitulla kaudella.
   Jos useampi kuin yksi maa liittyy unioniin samana ajankohtana ja jos asianomaisten maiden välillä ei päästä sopuun osallistumisjärjestyksestä, neuvosto arpoo järjestyksen.
   4 artikla
   Soveltaminen
   1.   Komissio laatii 5 artiklassa vahvistettuihin kriteereihin perustuvan yhteisen hakemuslomakkeen, jota kaikkien ehdokaskaupunkien on käytettävä.
   Jos ehdokaskaupunki ottaa toimintaan mukaan sitä ympäröivän alueen, hakemus on kuitenkin tehtävä kyseisen kaupungin nimellä.
   2.   Jokaisen hakemuksen on perustuttava kulttuuriohjelmaan, jolla on vahva eurooppalainen ulottuvuus.
   Kulttuuriohjelman keston on katettava nimitysvuosi, ja se on perustettava erityisesti nimitystä varten 5 artiklassa säädettyjen kriteerien mukaisesti.
   5 artikla
   Kriteerit
   Hakemusten arviointikriteerit, jäljempänä ’kriteerit’, on jaettu ryhmiin ”panos pitkän aikavälin strategiaan”, ”eurooppalainen ulottuvuus”, ”kulttuuri- ja taiteellinen sisältö”, ”toteutusvalmius”, ”vaikutusala” ja ”hallinto” seuraavasti:

               1)

               ryhmän ”panos pitkän aikavälin strategiaan” osalta on otettava huomioon seuraavat tekijät:

                           a)

                           ehdokaskaupungin kulttuuristrategia on käytössä hakemusta tehtäessä, strategia kattaa Euroopan kulttuuripääkaupungit -toiminnan ja sisältää suunnitelmat kulttuuritoiminnan ylläpitämiseksi nimitysvuoden jälkeen;

                           b)

                           suunnitelmat kulttuurialan ja luovien alojen valmiuksien vahvistamiseksi, joihin kuuluu ehdokaskaupungin kulttuurialan ja talous- ja sosiaalialan välisten pitkän aikavälin yhteyksien kehittäminen;

                           c)

                           ennakoidut pitkän aikavälin kulttuuriset, sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset, joita nimityksellä olisi ehdokaskaupungille, urbaani kehitys mukaan lukien;

                           d)

                           suunnitelmat nimityksen vaikutusten seurantaa ja arviointia sekä arvioinnin tuloksista tiedottamista varten;

               2)

               ryhmän ”eurooppalainen ulottuvuus” osalta on arvioitava seuraavat tekijät:

                           a)

                           Euroopan kulttuurien monimuotoisuutta, kulttuurien välistä vuoropuhelua ja unionin kansalaisten keskinäistä yhteisymmärrystä edistävien toimien laajuus ja laatu;

                           b)

                           Euroopan kulttuurien, kulttuuriperinnön ja historian sekä Euroopan yhdentymisen ja ajankohtaisten eurooppalaisten kysymysten yhteisiä näkökohtia korostavien toimien laajuus ja laatu;

                           c)

                           eurooppalaisia taiteilijoita, eri maiden toimijoiden tai kaupunkien, tarvittaessa myös nimityksen haltijakaupunkien, yhteistyötä ja kansainvälisiä yhteistyökumppanuuksia esittelevien toimien laajuus ja laatu;

                           d)

                           strategia laajan eurooppalaisen ja kansainvälisen yleisön kiinnostuksen herättämiseksi;

               3)

               ryhmän ”kulttuuri- ja taiteellinen sisältö” osalta on arvioitava seuraavat tekijät:

                           a)

                           selkeä ja johdonmukainen taiteellinen visio sekä strategia kulttuuriohjelmaa varten;

                           b)

                           paikallisten taiteilijoiden ja kulttuurialan organisaatioiden osallistuminen kulttuuriohjelman suunnitteluun ja toteutukseen;

                           c)

                           ehdotettujen toimien valikoima ja monimuotoisuus ja niiden yleinen taiteellinen laatu;

                           d)

                           valmius yhdistää paikalliseen kulttuuriperintöön ja perinteisiin taidemuotoihin uusia, innovatiivisia ja kokeellisia kulttuuri-ilmaisuja;

               4)

               ryhmän ”toteutusvalmius” osalta ehdokaskaupunkien on osoitettava, että

                           a)

                           hakemuksella on laaja ja vahva poliittinen tuki, ja paikalliset, alueelliset ja kansalliset viranomaiset ovat sitoutuneet siihen kestävästi;

                           b)

                           ehdokaskaupungilla on tai tulee olemaan riittävä ja toimiva infrastruktuuri nimityksen haltijana toimimista varten;

               5)

               ryhmän ”vaikutusala” osalta on arvioitava seuraavat tekijät:

                           a)

                           paikallisen väestön ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistuminen hakemuksen laatimiseen ja toiminnan toteutukseen;

                           b)

                           uusien ja kestävien mahdollisuuksien luominen laajoille kansalaispiireille, jotta kansalaiset, varsinkin nuoret, vapaaehtoiset, syrjäytyneet ja muita heikommassa asemassa olevat sekä vähemmistöt, voivat osallistua kulttuuritoimintaan, kiinnittäen erityishuomiota siihen, että vammaiset ja iäkkäät pystyvät osallistumaan toimintaan;

                           c)

                           yleinen strategia yleisöpohjan laajentamiseksi ja erityisesti yhteydet koulutukseen ja koulujen osallistumiseen;

               6)

               ryhmän ”hallinto” osalta on arvioitava seuraavat tekijät:

                           a)

                           varainkeruustrategian ja ehdotetun talousarvion toteutettavuus, mukaan luettuina tarvittaessa suunnitelmat rahoitustuen hakemiseksi unionin ohjelmista ja rahastoista, kattaen valmisteluvaiheen, itse nimitysvuoden, arvioinnin ja pitkän aikavälin vaikutuksiin liittyvät toimet sekä valmiussuunnitelman;

                           b)

                           suunniteltu hallinto- ja toteutusrakenne toiminnan täytäntöönpanoa varten, mukaan lukien asianmukainen yhteistyö paikallisviranomaisten ja toteutusrakenteen, myös taiteellisen ryhmän, välillä;

                           c)

                           koko tapahtuman johtajan ja taiteellisen johtajan nimitysmenettelyt ja heidän toimialansa;

                           d)

                           että markkinointi- ja tiedotusstrategia on kattava ja siinä tuodaan esiin, että toiminta on unionin toiminta;

                           e)

                           että toteutusrakenteella on nimitysvuoden kulttuuriohjelman suunnittelun, hallinnoinnin ja toteuttamisen edellyttämät asianmukaiset taidot ja kokemus.

         6 artikla
   Asiantuntijaraati
   1.   Perustetaan puolueeton asiantuntijaraati, jäljempänä ’raati’, joka toteuttaa valinta- ja seurantamenettelyt.
   2.   Raati koostuu kymmenestä unionin toimielinten ja elinten 3 kohdan mukaisesti nimittämästä asiantuntijasta, jäljempänä ’eurooppalaiset asiantuntijat’.
   3.   Järjestettyään avoimen kiinnostuksenilmaisupyynnön komissio ehdottaa mahdollisia eurooppalaisia asiantuntijoita.
   Tämän jälkeen Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio valitsevat kukin kolme asiantuntijaa tästä joukosta ja nimittävät nämä omien menettelyjensä mukaisesti.
   Alueiden komitea valitsee tästä joukosta yhden asiantuntijan ja nimittää hänet omien menettelyjensä mukaisesti.
   Eurooppalaisten asiantuntijoiden valinnan yhteydessä kunkin kyseisistä unionin toimielimistä ja elimistä on pyrittävä varmistamaan, että asiantuntijoiden pätevyydet täydentävät toisiaan, että heidät valitaan laajalta maantieteelliseltä alueelta ja että miehet ja naiset ovat tasapuolisesti edustettuina raadissa.
   4.   Lisäksi jäsenvaltioissa tapahtuvan kaupunkien valinnan ja seurannan osalta asianomainen jäsenvaltio on oikeutettu nimittämään raatiin enintään kaksi asiantuntijaa omien menettelyjensä mukaisesti ja komissiota kuullen.
   5.   Asiantuntijoiden on oltava

               a)

               unionin kansalaisia;

               b)

               riippumattomia;

               c)

               heillä on oltava merkittävää kokemusta ja asiantuntemusta:

                           i)

                           kulttuurialalta;

                           ii)

                           kaupunkien kulttuuritarjonnan kehittämisestä; tai

                           iii)

                           Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman tai vastaavan laajuisen kansainvälisen kulttuuritapahtuman järjestämisestä;

               d)

               pystyttävä omistamaan asianmukainen määrä työpäiviä vuodessa raadin toimintaan.

         6.   Raati nimeää itse puheenjohtajansa.
   7.   Eurooppalaiset asiantuntijat nimitetään kolmeksi vuodeksi.
   Ensimmäisestä alakohdasta poiketen raadin ensimmäisen nimityksen osalta Euroopan parlamentti kuitenkin nimittää asiantuntijansa kolmeksi vuodeksi, komissio kahdeksi vuodeksi ja neuvosto ja alueiden komitea yhdeksi vuodeksi.
   8.   Asiantuntijoiden on ilmoitettava kaikki tiettyyn ehdokaskaupunkiin liittyvät todelliset tai mahdolliset eturistiriitansa. Jos tällainen ilmoitus tehdään tai tällainen eturistiriita ilmenee, asianomaisen asiantuntijan on erottava ja asiaankuuluvan unionin toimielimen, elimen tai jäsenvaltion on korvattava hänet jäljellä olevan toimikauden loppuajaksi asianmukaista menettelyä noudattaen.
   7 artikla
   Hakemusten esittäminen jäsenvaltioissa
   1.   Kukin jäsenvaltio on vastuussa kilpailun järjestämisestä omien kaupunkiensa välillä kalenterin mukaisesti.
   2.   Asianomaisten jäsenvaltioiden on julkaistava hakemuspyyntö vähintään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta.
   Ensimmäisestä alakohdasta poiketen jäsenvaltioiden, jotka ovat oikeutettuja nimeämään nimityksen haltijakaupungin vuonna 2020, on julkaistava hakemuspyyntö mahdollisimman pian 4 päivän toukokuuta 2014 jälkeen.
   Kaikkiin hakemuspyyntöihin on sisällyttävä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake.
   Määräaika ehdokaskaupunkien hakemusten jättämiselle on asetettava siten, että se on aikaisintaan kymmenen kuukautta tällaisen hakemuspyynnön julkaisemisesta.
   3.   Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava hakemukset komissiolle.
   8 artikla
   Esivalinta jäsenvaltioissa
   1.   Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on kutsuttava koolle asiantuntijaraati esivalintakokoukseen ehdokaskaupunkien kanssa viimeistään viisi vuotta ennen nimitysvuotta.
   Ensimmäisestä alakohdasta poiketen jäsenvaltiot, jotka ovat oikeutettuja nimeämään Euroopan kulttuuripääkaupungin vuodeksi 2020, voivat jatkaa tuota määräaikaa enintään vuodella.
   2.   Raati sopii arvioituaan hakemukset kriteerien mukaisesti esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien luettelosta ja antaa kaikista hakemuksista esivalintaraportin, jossa on muun muassa suosituksia esivalinnan läpäisseille ehdokaskaupungeille.
   3.   Raadin on toimitettava esivalintaraportti asianomaiselle jäsenvaltiolle ja komissiolle.
   4.   Kukin asianomainen jäsenvaltio hyväksyy virallisesti raadin raporttiin perustuvan esivalintaluettelon.
   9 artikla
   Valinta jäsenvaltioissa
   1.   Esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien on täydennettävä ja tarkistettava hakemuksensa kriteerien noudattamiseksi ja esivalintaraportin sisältämien suositusten huomioon ottamiseksi ja toimitettava ne asianomaiselle jäsenvaltiolle, joka toimittaa ne edelleen komissiolle.
   2.   Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on kutsuttava asiantuntijaraati koolle valintakokoukseen esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien kanssa viimeistään yhdeksän kuukautta esivalintakokouksen jälkeen.
   Tarvittaessa asianomainen jäsenvaltio voi yhdessä komission kanssa sopia yhdeksän kuukauden määräajan kohtuullisesta pidentämisestä.
   3.   Raati arvioi täydennetyt ja tarkistetut hakemukset.
   4.   Raati julkaisee esivalittujen ehdokaskaupunkien hakemuksista valintaraportin, jossa on suositus enintään yhden asianomaisen jäsenvaltion kaupungin nimeämiseksi.
   Valintaraporttiin sisältyy myös asianomaiselle kaupungille esitettyjä suosituksia siitä, mitä sen on vielä tehtävä ennen nimitysvuotta.
   Raati toimittaa valintaraportin asianomaiselle jäsenvaltiolle ja komissiolle.
   5.   Jos kuitenkaan yksikään ehdokaskaupunki ei täytä kriteereitä, raati voi 4 kohdan estämättä suositella, että nimitystä ei myönnetä kyseisenä vuonna.
   10 artikla
   Esivalinta ja valinta ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokkaissa
   1.   Komissio vastaa kilpailun järjestämisestä kaupunkien välillä ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokkaissa.
   2.   Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä hakemuspyynnön vähintään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta.
   Kaikkiin hakemuspyyntöihin on sisällyttävä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake.
   Määräaika hakemuksen jättämiselle on asetettava siten, että se on aikaisintaan kymmenen kuukautta tällaisen hakemuspyynnön julkaisemisesta.
   3.   Asiantuntijaraati suorittaa kaupunkien esivalinnan vähintään viisi vuotta ennen nimitysvuotta niiden hakemuslomakkeiden perusteella. Ehdokaskaupunkien kanssa ei järjestetä kokousta.
   Raati sopii arvioituaan hakemukset kriteerien mukaisesti esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien luettelosta ja antaa kaikista hakemuksista esivalintaraportin, jossa on muun muassa suosituksia esivalinnan läpäisseille ehdokaskaupungeille.
   Raadin on toimitettava esivalintaraportti komissiolle.
   4.   Esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien on täydennettävä ja tarkistettava hakemuksensa kriteerien noudattamiseksi ja esivalintaraportin sisältämien suositusten huomioon ottamiseksi ja toimitettava ne komissiolle.
   Komission on kutsuttava asiantuntijaraati koolle valintakokoukseen esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien kanssa viimeistään yhdeksän kuukautta esivalintakokouksen jälkeen.
   Tarvittaessa komissio voi päättää yhdeksän kuukauden määräajan kohtuullisesta pidentämisestä.
   5.   Raati arvioi täydennetyt ja tarkistetut hakemukset.
   6.   Raati laatii esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien hakemuksista raportin, jossa on suositus enintään yhden yhdessä ehdokasmaassa tai mahdollisessa ehdokkaassa sijaitsevan kaupungin nimeämisestä.
   Valintaraporttiin sisältyy myös asianomaiselle kaupungille esitettyjä suosituksia siitä, mitä sen on vielä tehtävä ennen nimitysvuotta.
   Asiantuntijaraadin on toimitettava esivalintaraportti komissiolle.
   7.   Jos kuitenkaan yksikään ehdokaskaupunki ei täytä kriteereitä, raati voi 6 kohdan estämättä suositella, että nimitystä ei myönnetä kyseisenä vuonna.
   11 artikla
   Nimeäminen
   1.   Kukin asianomainen jäsenvaltio nimeää yhden kaupungin nimityksen haltijakaupungiksi asiantuntijaraadin valintaraportin sisältämien suositusten pohjalta ja ilmoittaa viimeistään neljä vuotta ennen nimitysvuotta kyseisestä nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja alueiden komitealle.
   Ensimmäisestä alakohdasta poiketen jäsenvaltiot, jotka ovat oikeutettuja nimeämään nimityskaupungin vuodeksi 2020, voivat jatkaa kyseistä määräaikaa enintään vuodella.
   2.   Kun on kyse ehdokasmaista ja mahdollisista ehdokkaista, komissio nimeää asiaankuuluvina vuosina yhden kaupungin nimityksen haltijakaupungiksi asiantuntijaraadin valintaraportin sisältämien suositusten pohjalta ja ilmoittaa viimeistään neljä vuotta ennen nimitysvuotta kyseisestä nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
   3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin nimeämisiin on liitettävä perustelu, joka pohjautuu asiantuntijaraadin raportteihin.
   4.   Jos kaupunki ottaa toimintaan mukaan sitä ympäröivän alueen, nimeäminen koskee itse kaupunkia.
   5.   Komissio julkaisee kahden kuukauden kuluessa nimeämisten ilmoittamisista Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa luettelon Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi nimetyistä kaupungeista.
   12 artikla
   Nimettyjen kaupunkien välinen yhteistyö
   Samaksi vuodeksi nimettyjen kaupunkien on pyrittävä luomaan yhteyksiä kulttuuriohjelmiensa välille, ja tällaista yhteistyötä voidaan tarkastella 13 artiklassa säädetyn seurantamenettelyn puitteissa.
   13 artikla
   Seuranta
   1.   Asiantuntijaraati seuraa nimitysvuodeksi nimettyjen kaupunkien valmisteluja ja antaa niille tukea ja neuvoja niiden nimeämisestä kulttuuripääkaupunkivuoden alkamiseen asti.
   2.   Tätä varten komissio kutsuu asiantuntijaraadin ja nimetyt kaupungit kolmeen seurantakokoukseen seuraavasti:

               a)

               kolme vuotta ennen nimitysvuotta;

               b)

               18 kuukautta ennen nimitysvuotta; ja

               c)

               kaksi kuukautta ennen nimitysvuotta.

         Asianomainen jäsenvaltio, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas voi nimetä tarkkailijan osallistumaan näihin kokouksiin.
   Nimettyjen kaupunkien on toimitettava komissiolle edistymisraportit kuusi viikkoa ennen kutakin seurantakokousta.
   Seurantakokousten aikana raati tekee tilannekatsauksen valmisteluista ja antaa neuvoja auttaakseen nimitettyjä kaupunkeja kehittämään laadukkaita kulttuuriohjelmia ja tehokkaan strategian. Raati kiinnittää erityistä huomiota valintaa koskevassa raportissa ja edellisissä, 3 kohdassa tarkoitetuissa seurantaraporteissa annettuihin suosituksiin.
   3.   Kunkin seurantakokouksen jälkeen raati antaa seurantaraportin valmistelujen tilasta ja toteutettavista toimista.
   Raati toimittaa seurantaraporttinsa komissiolle sekä nimetyille kaupungeille ja asianomaiselle jäsenvaltiolle, ehdokasmaalle tai mahdolliselle ehdokkaalle.
   4.   Seurantakokousten lisäksi komissio voi järjestää raadin jäsenten vierailuja nimettyihin kaupunkeihin tarpeen mukaan.
   14 artikla
   Palkinto
   1.   Komissio voi myöntää nimetylle kaupungille Melina Mercourin nimeä kantavan rahapalkinnon, jäljempänä ’palkinto’, asiaankuuluvan monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa käytettävissä olevista rahoitusvaroista riippuen.
   Palkinnon oikeudellisia ja taloudellisia näkökohtia käsitellään kulloistenkin kulttuuria tukevien unionin ohjelmien puitteissa.
   2.   Palkintosumma maksetaan nimitysvuoden maaliskuun loppuun mennessä edellyttäen, että asianomainen nimitetty kaupunki edelleen noudattaa hakuvaiheessa antamiaan sitoumuksia ja sovittuja kriteerejä sekä ottaa huomioon valinta- ja seurantaraporteissa annetut suositukset.
   Nimetyn kaupungin katsotaan noudattaneen hakuvaiheessa annettuja sitoumuksia, jos ohjelmaan ja strategiaan ei ole tehty huomattavia muutoksia hakuvaiheen ja kulttuuripääkaupunkivuoden välillä ja erityisesti jos:

               a)

               talousarvio on pysynyt tasolla, jolla voitiin tuottaa hakemuksen ja kriteerien mukainen korkealaatuinen kulttuuriohjelma;

               b)

               taiteellisen ryhmän riippumattomuutta on kunnioitettu asianmukaisesti;

               c)

               eurooppalainen ulottuvuus on ollut riittävän vahva kulttuuriohjelman lopullisessa versiossa;

               d)

               nimetyn kaupungin käyttämässä markkinointi- ja tiedotusstrategiassa ja tiedotusmateriaalissa on tuotu selvästi esiin se seikka, että toiminta on unionin toiminta;

               e)

               käytössä on suunnitelmat nimityksen vaikutusten seurantaa ja arviointia varten.

         15 artikla
   Käytännön järjestelyt
   Erityisesti komissio

               a)

               varmistaa toiminnan yleisen johdonmukaisuuden;

               b)

               varmistaa koordinoinnin jäsenvaltioiden ja raadin välillä;

               c)

               laatii 2 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden ja kriteerien pohjalta ohjeet valinta- ja seurantamenettelyjä varten tiiviissä yhteistyössä raadin kanssa;

               d)

               antaa teknistä tukea raadille;

               e)

               julkaisee verkkosivustollaan raadin kaikki raportit;

               f)

               julkaisee kaikki merkitykselliset tiedot ja edistää toiminnan näkyvyyttä Euroopan ja kansainvälisellä tasolla;

               g)

               edistää kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa entisten, nykyisten ja tulevien nimityksen haltijakaupunkien sekä ehdokaskaupunkien välillä ja kaupunkien arviointiraporttien sekä kokemukseen pohjautuvan tiedon laajempaa jakamista.

         16 artikla
   Arviointi
   1.   Kukin asianomainen kaupunki vastaa Euroopan kulttuuripääkaupunkivuotensa tulosten arvioinnista.
   Komissio vahvistaa asianomaisille kaupungeille yhteiset 2 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin ja kriteereihin perustuvat suuntaviivat ja indikaattorit, jotta varmistetaan yhdenmukainen lähestymistapa arviointimenettelyyn.
   Asianomaisten kaupunkien on laadittava arviointiraportit ja toimitettava ne komissiolle kulttuuripääkaupunkivuotta seuraavan vuoden 31 päivään joulukuuta mennessä.
   Komissio julkaisee arviointiraportit verkkosivuillaan.
   2.   Kaupunkien arviointien lisäksi komissio varmistaa, että toiminnan tulosten ulkopuolinen ja riippumaton arviointi toteutetaan säännöllisesti.
   Ulkopuolisessa ja riippumattomassa arvioinnissa keskitytään tarkastelemaan kaikkia entisiä Euroopan kulttuuripääkaupunkeja eurooppalaisen ulottuvuuden kannalta, jotta voidaan tehdä vertailuja ja saada hyödyllistä kokemuspohjaista tietoa ja opastusta tuleville Euroopan kulttuuripääkaupungeille sekä kaikille Euroopan kaupungeille. Niissä arvioidaan myös toimintaa kokonaisuudessaan, mukaan luettuna sen toteuttamiseen kuuluvien prosessien tehokkuus, sen vaikutukset ja se, miten sitä voitaisiin parantaa.
   Komissio esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle seuraavat näihin arviointeihin perustuvat raportit ja tarvittaessa niihin liittyvät aiheelliset ehdotukset:

               a)

               alkuvaiheen väliraportti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2024;

               b)

               toinen väliraportti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2029;

               c)

               jälkiraportti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2034.

         17 artikla
   Kumoaminen ja siirtymäsäännös
   Kumotaan päätös N:o 1622/2006/EY. Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen kaupunkeihin, jotka on nimetty tai joita ollaan nimeämässä Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi vuosina 2013–2019.
   18 artikla
   Voimaantulo
   Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS

      (1)  EUVL C 113, 18.4.2012, s. 17, ja EUVL C 17, 19.1.2013, s. 97.

      (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. joulukuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 24. maaliskuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 15. huhtikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (3)  EUVL C 287, 29.11.2007, s. 1.

      (4)  EUVL C 247 E, 15.10.2009, s. 32.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1622/2006/EY, tehty 24 päivänä lokakuuta 2006, Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevasta yhteisön toiminnasta vuosina 2007–2019 (EUVL L 304, 3.11.2006, s. 1).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1295/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, Luova Eurooppa -ohjelman (2014–2020) perustamisesta ja päätösten N:o 1718/2006/EY, N:o 1855/2006/EY ja N:o 1041/2009/EY kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 221).

      (7)  EUVL C 56 E, 26.2.2013, s. 41.

      LIITE
      KALENTERI

                  2020

                  Kroatia

                  Irlanti

                  2021

                  Romania

                  Kreikka

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas

                  2022

                  Liettua

                  Luxemburg

                  2023

                  Unkari

                  Yhdistynyt kuningaskunta

                  2024

                  Viro

                  Itävalta

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas

                  2025

                  Slovenia

                  Saksa

                  2026

                  Slovakia

                  Suomi

                  2027

                  Latvia

                  Portugali

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas

                  2028

                  Tšekki

                  Ranska

                  2029

                  Puola

                  Ruotsi

                  2030

                  Kypros

                  Belgia

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas

                  2031

                  Malta

                  Espanja

                  2032

                  Bulgaria

                  Tanska

                  2033

                  Alankomaat

                  Italia

                  Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2017/742, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2017, Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta (EGF/2017/000 TA 2017 – komission aloitteesta annettava tekninen tuki)

text:
               28.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 111/8

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/742,
   annettu 5 päivänä huhtikuuta 2017,
   Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta (EGF/2017/000 TA 2017 – komission aloitteesta annettava tekninen tuki)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottavat huomioon Euroopan globalisaatiorahastosta (2014–2020) ja asetuksen (EY) N:o 1927/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1309/2013 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (2) ja erityisesti sen 13 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan globalisaatiorahasto, jäljempänä ’EGR’, on perustettu tuen tarjoamiseksi työttömiksi jääneille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, joiden toiminta on loppunut globalisaatiosta johtuvien maailmankaupan huomattavien rakenteellisten muutosten, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 546/2009 (3) käsitellyn maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin tai uuden maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin seurauksena, ja heidän auttamisekseen integroitumisessa työmarkkinoille uudelleen.

               (2)

               EGR ei saa ylittää 150 miljoonan euron vuotuista enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (4) 12 artiklassa säädetään.

               (3)

               Asetuksen (EU) N:o 1309/2013 mukaan enintään 0,5 prosenttia EGR:n vuotuisesta enimmäismäärästä voidaan käyttää vuosittain komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen.

               (4)

               EGR:stä olisi sen vuoksi otettava käyttöön 310 000 euroa teknisen tuen antamiseksi komission aloitteesta,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
   1 artikla
   Otetaan Euroopan globalisaatiorahastosta käyttöön 310 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja maksumäärärahoina osana varainhoitovuotta 2017 koskevaa Euroopan unionin yleistä talousarviota.
   2 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Strasbourgissa 5 päivänä huhtikuuta 2017.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         A. TAJANI

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         I. BORG

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 546/2009, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1927/2006 muuttamisesta (EUVL L 167, 29.6.2009, s. 26).

      (4)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


Avis juridique important

|

31987D0149

87/149/ETY: Neuvoston päätös tehty 3 päivänä marraskuuta 1986, Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen Välimeren maiden etuuksia, sitrushedelmiä ja pastavalmisteita koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona

Virallinen lehti nro L 062 , 05/03/1987 s. 0022 - 0022 Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0395  Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0395

NEUVOSTON PÄÄTÖS,tehty 3 päivänä marraskuuta 1986,Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen Välimeren maiden etuuksia, sitrushedelmiä ja pastavalmisteita koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona(1*) (87/149/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo, ettäolisi löydettävä ratkaisu kauppakiistaan, joka asettaa yhteisön ja Amerikan Yhdysvallat vastakkain sitrushedelmien ja pastavalmisteiden osalta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan talousyhteisön ja Amerikan Yhdysvaltojen välinen Välimeren maiden etuuksia, sitrushedelmiä ja pastavalmisteita koskeva kirjeenvaihtona tehty sopimus.Sopimusteksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisöä sitovasti.Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. CLARK(1*) Sellaisena kuin se on oikaistuna 24 päivänä helmikuuta 1987.